Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛК «Пілот», в якому просить суд стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 24.02.2022 року по 23.03.2023 року у розмірі 96000 гривень, допустити негайно виконання судового рішення. В обгрунтування позову зазначила, що 05.04.021 року вона прийнята офіційно на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛК «Пілот» на посаду кондитера, на повний робочий день, з оплатою праці згідно штатного розкладу. [PERSON] перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 24.02.2022 року по 23.03.2023 року, однак, не отримувала заробітну платню, крім того, не отримувала заробітну плату у день звільнення у розмірі 10\~207 грн. та неодноразово зверталася зі зверненнями до відповідача, чому не викликають на роботу та не виплачують виплати на час трудових відносин у воєнний стан. З 24.03.2023 року позивачку було звільнено з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності працівників. Позивачка вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі ч.1 ст.115 КЗпП. На користь позивачки з ТОВ «ДЛК «Пілот» підлягає стягненню невиплачена заробітна плата за період з 24.02.2022 по 23.02.2023 у загальній сумі 96000 з розрахунку 8000 гривень на місяць. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним вище. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив у їх задоволенні відмовити, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством (частина перша статті 46 КЗпП України). Вимушеності прогулу надають протиправні дії чи бездіяльність роботодавця, унаслідок яких працівник позбавляється права виконувати трудові обов`язки й отримувати за це заробітну плату. Тобто працівник не може вийти на роботу та реалізовувати належне йому право на працю й оплату праці через винні дії (бездіяльність) роботодавця. Отже, у трудовому праві превалює підхід, за яким вимушений прогул визначають як час, протягом якого працівник з вини роботодавця був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудові функції, обумовлені трудовим договором. Таким чином, виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу законодавцем пов`язується з певним діянням роботодавця, наслідком яких стала неможливість працівника належним чином реалізовувати своє право на працю. Оплата вимушеного прогулу у встановлених вказаними статтями КЗпП України випадках є мірою матеріальної відповідальності роботодавця за порушення права працівника на працю. Підставою матеріальної відповідальності роботодавця є трудове майнове правопорушення, тобто винне протиправне порушення роботодавцем своїх трудових обов`язків, унаслідок чого заподіюється майнова шкода працівникові. Склад трудового майнового правопорушення утворюють його елементи, що одночасно є умовами матеріальної відповідальності роботодавця, а саме: неналежне виконання роботодавцем своїх трудових обов`язків (протиправні дії або бездіяльність); наявність майнової шкоди у вигляді втраченої працівником заробітної плати; причинний зв`язок між неналежним виконанням роботодавцем трудових обов`язків і заподіяною шкодою; вина роботодавця. З урахуванням того, що ТОВ «ДЛК «Пілот» не оспорюються обставини ненарахування позивачці заробітної плати за період з 01.03.2022 по 24.03.2023, а також того, що позивачка не оспорює законність звільнення відповідно до наказу ТОВ «ДЛК «Пілот» по особовому складу від 24.03.2023 №150-П, при розгляді цієї справи позивачка зобов`язана довести сукупно наступні обставини: протиправне відсторонення відповідачем кондитера [PERSON] від виконання нею своїх посадових обов`язків у період з 01.03.2022 по 23.03.2023 року; наявність в діях роботодавця вини в частині протиправного відсторонення кондитера [PERSON] від виконання нею своїх посадових обов`язків у період з 01.03.2022 по 23.03.2023 року та завдання позивачці в результаті цього майнової шкоди у вигляді втраченої працівником заробітної плати. Причинний зв`язок між протиправним відстороненням відповідачем кондитера [PERSON] від виконання нею своїх посадових обов`язків у період з 01.03.2022 по 23.03.2023 року і завданням позивачці в результаті цього майнової шкоди у вигляді втраченої заробітної плати. В той же час, зважаючи на долучені до цього відзиву докази в розумінні ст.76 ЦПК України ТОВ «ДЛК «Пілот» стверджує, що позовні вимоги [PERSON] не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не підтверджуються матеріалами цієї справи з огляду на наступне. Відповідно до наказу ТОВ «ДЛК «ПІЛОТ» по особовому складу №297-П від 02.04.2021 [PERSON] з 05.04.2021 року прийнято на посаду кондитера за основним місцем роботи на повний робочий день з режимом роботи згідно Правилами внутрішнього трудового розпорядку та оплатою праці згідно Штатного розкладу. За період, в якому позивачка виконувала посадові обов`язки та була присутня на робочому місці, з урахуванням вимог ЗУ «Про оплату праці», глави VII КЗпП їй нараховувалась та виплачувалась заробітна плата у розмірі, визначеному штатним розкладом ТОВ «ДЛК «ПІЛОТ». З 01.03.2022 [PERSON] була відсутня як на робочому місці, так і на підприємстві в цілому. Про причини відсутності на робочому місці працівниця не повідомила роботодавця жодним з доступних засобів зв`язку. Враховуючи відсутність позивачки на робочому місці та на підприємстві з 01.03.2023, а так само припинення виконання останньою посадових обов`язків,

Outcome: dismissed