Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області 23.09.2022 року звернувся [PERSON] із позовом про встановлення юридичного факту того, що він є двоюрідним племінником [PERSON] ( [INFO] ), яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач як родич п`ятого ступеня споріднення є спадкоємцем [PERSON] , але розбіжності у написанні імен та прізвищ у актах цивільного стану його родичів а також відсутність оригіналів актів про народження деяких родичів не надає можливість у позасудовому порядку довести нотаріусу факт спорідненості. Ухвалою від 10.10.2022 року справа направлена за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси. Ухвалою від 08.12.2022 року цивільна справа прийнята до розгляду у порядку спрощеного провадження головуючим суддею Київського районного суду м. Одеси Луняченко В,О. У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволені позову. Відповідач [PERSON] заперечуючи проти задоволення позову наполягав на недоведеність позовних вимог належними та допустимими доказами та просив не приймати до уваги рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 08.05.2023 року по справі № 127/26536/22 згідно якого було встановлено факт спорідненості [PERSON] з [PERSON] , так як у відповідача є право на оскарження вищевказаного рішення суду. Третя особа [PERSON] фактично погоджуючись з тим, що [PERSON] є двоюрідним племінником [PERSON] заперечував проти задоволення позову враховуючи що фактично доказове обґрунтування позивача ґрунтується на іншому рішенні суду яким були задоволені позовні вимоги саме [PERSON] проти яких, в свою чергу, заперечував [PERSON] , та на доведеність вимог в якому всі докази збирав [PERSON] а сам позивач в даної справі, фактично скориставшись плодами праці інших, не надає самостійно належних та допустимих доказів для доведеності своїх позовних вимог. Як встановлено судом що\~ [INFO] в м. Одеса померла [PERSON] , що вбачається з\~копії свідоцтва про смерть від 24.11.2021 серії [NUMBER] та листа-відповіді надісланого на запит адвоката відділом ДРАЦС у м. Вінниці ЗЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 22.01.2022 №173-21.21-38. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне її майно, заведено спадкову справу, що вбачається з копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №68835995 від 21.04.2022. [PERSON] претендує на все спадкове майно, доказом чого слугує його заява про вступ у спадщину за законом, яка зберігається у спадковій справі №68742133 від 29.11.2021. Приватним нотаріусом Борисова Н.В. була заведена спадкова справа №68742133 від 29.11.2021 року за заявою [PERSON] в якості спадкоємця за заповітом на будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] , що підтверджується обставинами, встановленими в постанові Вінницького апеляційного суду від 13.10.2022 по справі № 127/10502/22. Відповідно до заповіту [PERSON] , остання на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належні їй 27/100 часток дачної будівлі, яка знаходиться в [ADDRESS] , та земельну ділянку за цією ж адресою заповіла [PERSON] , [INFO] . До спадщини окрім визначеного у заповіті частини будинку та земельної ділянки, входять також, не охоплені заповітом, грошові вклади у різних банках. [PERSON] не може в позасудовому порядку підтвердити що [PERSON] є його двоюрідною тіткою, зважаючи на некоректні записи документальної фіксації в свідоцтвах про народження, про шлюб, витягах з ДРАЦС та архівних довідках в прізвищах, іменах, по-батькові зазначених в документах осіб. Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 08.05.2023 року по справі №127/26536/22, яке набрало законної сили 13.06.2023 року, було задоволено позов [PERSON] та встановлено що він є родичем п`ятого ступеня споріднення (двоюрідним племінником) [PERSON] ( [INFO] ), яка померла [INFO] (актовий запис про смерть №16453 від 24.11.2021). Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із спадкуванням та встановленням факту родинних відносин врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ). Згідно положень\~ст.1216-1218\~ЦК України\~ спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців).\~ Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до вимог ч.1,2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово.\~ Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу ( ст. 1258 ЦК України). Частиною першою статті 1265 ЦК України визначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку розглядаються справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до положення ч.1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт , встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. За змістом свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.08.1985 року у батьків [PERSON] ( мовою оригінала: [PERSON] ) та [PERSON] (мовою оригінала: [PERSON] ) [INFO] народився [PERSON] ( мовою оригінала: [PERSON] ) , який є позивачем по даної справі ( т.1 а/с 14). Мати позивача [PERSON] , народилась [INFO] у батьків [PERSON] ( мовою оригіналу: [PERSON] ) та [PERSON] (мовою оригінала: [PERSON] ) , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 04.02.1954 року ( т.1 а/с 13). Згідно відновленої записи дід позивача [PERSON] народився [INFO] у батьків [PERSON] ( мовою оригінала: [PERSON] ) та [PERSON] ( мовою оригінала: [PERSON] ) , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 20.12.1950 року ( т.1 а/с 11). Під час розгляду цивільної справи №№ 127/26536/22 Ладижинськім міським судом Вінницької області судом були встановлені наступні обставини, яки відображені у рішенні суду від 08.05.2023 року, яке набрало законної сили 13.06.2023 року: З Витягу з ДРАЦС №00034004391 від 03.12.2021 року вбачається що [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] . З архівної довідки від 15.12.2021 року № 07-3483/7, яка видана Державним архівом Вінницької області вбачається, що серед архівних записів по м. Вінниця за 1930 рік є актовий запис № 692 за 19 жовтня 1930 року про те, що [PERSON] вийшла заміж у віці 18 років, її чоловік: [PERSON] (35 річного віку). Відтак роком народження [PERSON] є 1912 рік. Прізвище після запису подружжя: " [PERSON] ". Відтак, двоюрідна баба позивача, яка згідно витягу з ДРАЦС про народження зазначена як: [PERSON] (батьком якої є [PERSON] ) це [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.07.1998 вбачається, що спадкодавиця [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] . З Витягу з ДРАЦС № 00034442435 від 29.12.2021 вбачається, що [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] , шлюб зареєстровано 03.08.1963 року, актовий запис № 2158, прізвище до реєстрації [PERSON] : « [PERSON] », прізвище після реєстрації шлюбу: « [PERSON] ». З наведених вище доказів вбачаються наступні некоректні записи документальної фіксації в прізвищах, іменах, по-батькові під впливом їх російської вимови або під графічним впливом відповідних записів російською мовою, зокрема: П.І.Б. спадкодавиці: вірне [PERSON] , [INFO] . Некоректний запис прізвища: « [PERSON] », що міститься у Витягу з ДРАЦС № 00034442435 від 29.12.2021. Означена некоректність запису прізвища підтверджується Експертним висновком №056/29-а від 12.01.2022, який виконаний експертом кандидатом філологічних наук [PERSON] Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, з якого вбачається, зокрема, що «З урахуванням зазначеного українські записи прізвища ХАЛИНСЬКИЙ\~/\~ [PERSON] (запис [PERSON] ) та [PERSON] (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, запис відомості про чоловіка [PERSON] , відомості про дружину ( [PERSON] ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи та її родичів є ідентичними… Розбіжності між українськими документальними записами прізвища виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовних перетвореннях під впливом російської орфоепії». Щодо некоректного запису прізвища: [PERSON] (дочка), [PERSON] (мати), [PERSON] (батько) згідно з Свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.07.1998 р. з використанням літери «е» замість «є», то з копії Експертного висновку №056/29-а від 12.01.2022, виконаного тим же експертом, зазначено: «Українські записи прізвища [PERSON] / [PERSON] та БАБАЕВ / БАБАЕВА попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи та її родичів є ідентичними…». Відповідно до Експертного висновку №056/30-а від 12.01.2022, що виконаний експертом Андрієнко Л.О. зазначено, зокрема, що - «Записи особового імені МОТРОНА (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, запис відомості про дитину [PERSON] ), МАТРЕНА (свідоцтво про народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ) та [PERSON] довідка щодо актового запису про шлюб, запис наречена ( [PERSON] ) [PERSON] ) документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності між українськими записами виникли внаслідок документальної фіксації варіантів особового імені: офіційного МОТРОНА та розмовних МАТРЕНА, МАТРЬОНА». - «Записи українською мовою особового імені ПІМЕН, похідна форма імені по батькові ПІМЕНІВНА (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, запис відомості про батька [PERSON] ; свідоцтво про народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ), імені по батькові [PERSON] довідка щодо актового запису про шлюб, запис наречена ( [PERSON] ) [PERSON] ), а також російський запис особового імені ПИМОН, похідна форма імені по батькові [PERSON] (свідоцтво про народження, запис [PERSON] , батько [PERSON] ) документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності в записах виникли внаслідок документальної фіксації розмовних варіантів особового імені ПИМІН, (рос. ПИМЕН): [INFO] (рос. розм. ПИМОН). Імена по батькові [PERSON] , [PERSON] , утворено розмовних варіантів цього імені ПІМЕН та ПІМОН». - «Записи особового імені ФЕДІР, похідна форма імені по батькові [PERSON] (свідоцтво про народження (запис відновлено), запис [PERSON] , батько [PERSON] ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, запис відомості про дружину ( [PERSON] ) [PERSON] ; запис [PERSON] ) та ХВЕДІР (архівна довідка щодо актового запису про шлюб, запис [PERSON] ) документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності між українськими записами виникли внаслідок документальної фіксації варіантів особового імені: офіційного ФЕДІР та розмовного ХВЕДІР». - «Записи імені по батькові [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] , запис батько [PERSON] ) та [PERSON] довідка щодо актового запису про шлюб, запис [PERSON] ) документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності між записами виникли внаслідок документальної фіксації варіантів імені по батькові, утворених від особового імені [PERSON] : офіційної ПАВЛОВИЧ та архаїчної ПАВЛІВ, що відображає словотвірну практику діалектного ареалу України, де зроблено цей запис». У відповідності до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином аналіз вищевказаних обставин дозволяє суду прийти до висновку , що що [PERSON] ( мати спадкодавеці [PERSON] ) є рідною сестрою [PERSON] (діда позивача), а тому коректним та таки що відповідає встановленими судом обставинами справи є твердження позивача [PERSON] , що він є родичем п`ятого ступеня споріднення (двоюрідним племінником) [PERSON] ( [INFO] ), яка померла [INFO] (актовий запис про смерть №16453 від 24.11.2021). Суд критично відноситься до посилання третій особи [PERSON] , про те що у позивача відсутні оригінали документів яки були предметом дослідження при розгляді іншої справи , так як Ладижинськім міським судом Вінницької області судом під час розгляду цивільної справи №№ 127/26536/22, зазначені докази були дослідженні і на їх підставі судом були встановлені певні обставини, які вже не потребують додаткового доказування при розгляді іншої справи, так як в обох цивільних справах одні і ти ж самі учасники, та встановлюються практично одні обставини щодо споріднення. Також суд не приймає твердження про неможливість в даної справи в якості належних та допустимих доказів прийняти висновок експертів який був наданий як доказ в іншої справі, так як судом , у даному випадку, аналізується не сам висновок експертів як окремий доказ а обставини встановлені іншим судом на підставі вказаного доказу. Крім того твердження відповідача [PERSON] про неможливість прийняття в даної справі до уваги обставини встановлені рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 08.05.2023 року по справі №127/26536/22 враховуючи наявне у [PERSON] право на оскарження вищевказаного рішення суду , не може прийматись судом як підстава для неврахування обставин встановлених зазначеним рішенням, так як само по собі право на оскарження не змінює визначеність судового рішення, яке набрало законної сили, і у відповідності до Конституції України обов`язково до виконання ( ст. 129-1 ), а тому і має наслідки визначені у ст. 82 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved