Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] . В обґрунтування заяви покликається на те, що в березні 2023 року вона з батьком [PERSON] звернулися до нотаріуса з метою укладення правочину. Однак, нотаріус, при вивченні документів, усно повідомив про те, що укладення між ними правочину як між батьком та донькою є неможливим внаслідок того, що в наданих документах існує розбіжність в написанні їх прізвища. Зазначає, що вона народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, записи в якому здійснені російською мовою. В подальшому, при здійсненні перекладу прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » на українську мову під час виготовлення паспортів громадянина України прізвище батька зазначили « [PERSON] », а її прізвище вказали « [PERSON] ». Враховуючи наведене, а також те, що через зазначені розбіжності виникають проблеми в укладенні правочину між нею та батьком, як між родичами, а також унеможливить в подальшому оформлення інших документів, змушена звернутися до суду, аби довести факт родинних відносин між ними. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.05.2023 цивільну справу за зазначеною заявою передано за підсудністю до Сихівського районного суду м. Львова. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 223.05.2023 матеріали заяви передано на розгляд судді Сабарі Л.В. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 24.05.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, зазначила, що на даний час проживає з батьком [PERSON] , який хворіє. З метою укладення договору дарування, вони звернулися до нотаріуса, однак отримали відмову. Нотаріус пояснила, що з огляду на надані документи, неможливо встановити факт родинних відносин між ними як між батьком та донькою, оскільки в наданих документах прізвище батька вказано « [PERSON] », тоді як її дошлюбне прізвище - « [PERSON] », з чого випливає, що вони не є родичами. Вважає, що така помилка допущена через різний переклад їх прізвищ з російської на українську мову. Вказані розбіжності унеможливлюють оформлення правочину між ними, а тому просила суд задовольнити заяву та встановити факт родинних відносин між нею та батьком. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, а заяву - задовольнити. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Встановлено, що заявник та заінтересована особа звернулись до нотаріуса з метою укладення договору дарування між ними як між батьком та донькою, тобто родичами першого ступеня споріднення. Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Сторонами договору дарування є дарувальник і обдаровуваний, а саме: фізичні та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим і територіальна громада Разом з тим, податковим кодексом України передбачено обов`язок обдаровуваного сплатити (перерахувати) податок до бюджету. При отриманні майна в подарунок ставка податку залежить від типу майна, а також від того, ким є сторони договору. Статтею 174 ПК України визначено порядок оподаткування доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав. Пунктом 174.2 ст. 174 ПК України визначено об`єкти дарування, які оподатковуються за нульовою ставкою. За ставкою 0% обкладають будь-яке майно, отримане фізичною собою (платником податків) від члена його сім`ї першого ступеня споріднення. Такими вважають батьків, чоловіка (дружину) і дітей, у тому числі усиновлених (п. п. 174.2.1 п. 174.2 ст. 174 ПК України). Отже, за нульовою ставкою, тобто без сплати податку, буде оподатковуватись дохід, отриманий від прийняття у дар майна фізичними особами, які є родичами першого або другого ступеня споріднення. Таким чином, встановлення факту родинних відносин породжує для заявника юридичні наслідки у вигляді можливості прийняття у дар майна від батька, як родича першого ступеня споріднення, з подальшим оподаткуванням доходу за нульовою ставкою. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. Згідно з положеннями ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків. Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. Судом встановлено наступне. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , складеного російською мовою, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Магадан, та [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Лавочне, Сколівського р-н, Львівської обл., 20 травня 1978 року уклали шлюб, зареєстрували такий у Львівському палаці урочистих подій, актовий запис №1194. Після державної реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , складеного російською мовою, [PERSON] народилася [INFO] у м. Львові, батьки - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Магадан, 18 серпня 1999 року отримав паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області. З копії зазначеного паспорта вбачається, що [PERSON] 20 травня 1978 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , 1959 р.н. (а.с. 10-11). Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Лавочне, Сколівського р-н, Львівської обл., 20 травня 1978 року зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с. 13). Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 05 червня 1999 року [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Львова, уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , уродженкою м. Львова, зареєстрували такий у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №661. Після державної реєстрації шлюбу дружині [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 03 серпня 2010 року Сихівським РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській обл., [PERSON] народилася [INFO] у м. Львові (а.с. 5-6). Отже, з досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є донько [PERSON] , [INFO] . В ході судового розгляду факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , знайшов своє підтвердження. Тому з огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки вимога його є законною, обґрунтованою та доказово підтвердженою письмовими доказами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved