Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

07.12.2022\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~з наступними\~вимогами:\~1.\~Припинити стягнення\~з [PERSON] \~аліментів за\~рішенням Полтавського\~районного суду\~Полтавської області\~від 03\~листопада 2022\~року на\~утримання дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~у розмірі\~1/3\~частки заробітку\~(доходу)\~платника аліментів,\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно та\~аліментів на\~утримання матері\~дітей \~ [PERSON] у\~розмірі 1000\~грн.\~до досягнення\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~трирічного віку;\~2.\~Стягнути з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~аліменти на\~утримання дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~у розмірі\~1/3\~частки заробітку\~(доходу)\~платника аліментів,\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку;\~3.\~Стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що з 2017 року [PERSON] проживав без реєстрації шлюбу з [PERSON] та у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З лютого 2021 року [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини. Спільний син подружжя залишився проживати разом з позивачем по справі [PERSON] . Дочка сторін [PERSON] , [INFO] , проживала періодично з матір`ю та батьком, а з квітня 2022 року постійно мешкає разом з батьком позивачем у справі [PERSON] . [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає та будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавала та не надає. Незважаючи на той факт, що діти проживали та проживають разом із батьком та знаходяться на його повному утриманні [PERSON] звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом про стягнення з [PERSON] на свою користь аліментів на її утримання та на утримання дітей. Про наявність рішення про стягнення аліментів [PERSON] дізнався на початку грудня 2022 року коли отримав з Полтавського районного суду Полтавської області копію рішення суду від 03.11.2022 по справі 635/4114/21, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та матері дитини задоволені в повному обсязі. З урахуванням викладеного позивач вважає, що [PERSON] не повідомивши суд про той факт, що неповнолітні діти сторін на час звернення до суду з позовом про стягнення аліментів проживали разом з батьком - [PERSON] та перебували на його повному утриманні, а відтак внаслідок винесення рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] [PERSON] безпідставно отримала право на утримання аліментів. Враховуючи викладене [PERSON] звернувся з вказаним позовом до суду. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 20 лютого 2023 року провадження по справі відкрито у спрощеному позовному провадженні та призначено судове засідання на 13.03.2022. 13.03.2023 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. 29.03.2023 судове засідання відкладено за клопотанням позивача. 19.04.2023, 11.05.2023 та 01.06.2023 судові засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників. 01.06.2023 до канцелярії суду від представника позивача адвоката Браславської О.А. надійшла заява відповідно до якої остання просила зменшити позовні вимоги, а саме: припинити стягнення аліментів з [PERSON] аліментів, які були стягнуті рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. 20.06.2023 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] адвокат Браславська О.А. до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог з урахуванням заяви про їх зменшення наполягала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, рекомендованими листами направленими судом за адресою її місця реєстрації, та через оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~Судової влади\~України.Причин неявки суду [PERSON] не повідомила, відзиву на позов не надавала, будь-яких інших заяв чи клопотань з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду також не надходило. Згідно зі статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~статей\~ 76-81 Цивільного процесуального кодексу України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до копій Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 15.01.2018, Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 24.01.2020 батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7, 8). Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, справа № 635/4114/21, позовні вимоги [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Визначено стягнення аліментів проводити починаючи з дати подачі позову до суду, а саме з 31 травня 2021 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1000 грн. 00 к., щомісячно і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трьох років, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір\~в розмірі 1816,00 грн. (а.с. 9-10). Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. ( частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень частини 5 статті 183 Сімейного кодексу України, той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину-однієї чверті, на двох дітей-однієї третини, на трьох і більше дітей-половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Разом з тим, з Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання в домоволодінні по [ADDRESS] , складеного 02.12.2022 комісією у складі депутата Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Ревенко А.В., сусідів [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що у вказаному домоволодінні фактично проживають: [PERSON] батько; [PERSON] , [INFO] син; [PERSON] , [INFO] дочка, діти проживають за вказаною адресою постійно з дати народження (а.с. 12). Відповідно до інформації наданої головним спеціалістом відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Пашнєвою Л. від 02.12.2022 № 1301-В, в домоволодінні [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Крім того, відповідно до Акту обстеження умов проживання, складеного 05.12.2022 комісією Служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області у складі головного спеціаліста Мартинової О.В. та [PERSON] на підставі заяви [PERSON] в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] та його діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] належним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню дітей (а.с. 13). Факт проживання дітей разом з батьком [PERSON] з моменту звернення [PERSON] до суду 31.05.2021 з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей відповідачем, належними та допустимими доказами не спростовано. Тобто, малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з батьком [PERSON] по [ADDRESS] та повністю знаходиться на його утриманні, що підтверджує підстави для припинення стягнення з [PERSON] аліментів на користь відповідача [PERSON] . У відповідності до частини 2 статті 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Обставина, що має істотне значення для правильного вирішення справи є утримання [PERSON] своїх малолітніх дітей [PERSON] , 2017 року народження та [PERSON] , 2020 року народження, наслідком чого є відсутність для примусового стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03.11.2022 по справі 635/4114/21. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 18 Сімейного кодексу України, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Як роз`яснено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статті 197 Сімейного кодексу України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа №711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідно до статті 188 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно з частиною 4 статті 273 Цивільного процесуального кодексу України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , 2017 року народження та [PERSON] , 2020 року народження, проживають спільно із своїм батьком [PERSON] та перебувають на його утриманні. Відповідач [PERSON] обставини викладені позивачем у позові належними та допустимими доказами не спростовувала. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині припинення стягнення аліментів на утримання дітей, шляхом припинення стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей, які присуджені до стягнення рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03.11.2022 (справа № 635/4114/21). Щодо вимог позивача в частині стягнення аліментів на утримання дітей, суд зазначає наступне Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина 3 статті 51 Конституції України). За змістом статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , 2017 року народження та [PERSON] , 2020 року народження. Також судовим розглядом з`ясовано, що діти проживають разом з батьком, який здійснює їх виховання, догляд та матеріальне утримання. Матір дитини проживає окремо. Вимогами статті 181 Сімейного кодексу Укаїни передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~ У відповідності до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За змістом статті 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Враховуючи викладене з урахуванням того, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні батька, відповідач має\~також виконувати\~обов`язки щодо\~утримання своїх\~дітей при\~цьому має\~таку можливість,\~оскільки вона\~є особою\~працездатного віку,\~відомостей щодо\~незадовільного стану\~здоров`я та\~наявності на\~утриманні інших\~осіб відповідачем\~не надано\~та в\~ході судового\~розгляду не\~встановлено,\~ суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, з урахуванням того, позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за вимогами про звільнення від сплати аліментів у розмірі 992 грн 80 к., а відповідно положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір"\~позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, тому з урахуванням вимог статті 141 Цивільного кодексу України з відповідача підлягають стягненню витрати по справлі судового збору у розмірі 992 грн 80 к. на користь позивача та 992 грн 80 к. на користь держави.

Outcome: approved