Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

23 лютого 2023 року Новоодеська міська рада Миколаївської області як органу опіки та піклування звернулася до суду із позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг Новоодеської міської ради» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач визнав батьківство в Новоодеському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 03.02.2023 року. [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом зі своєю співмешканкою [PERSON] , яка є матір`ю малолітнього [PERSON] . [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Дитина перебуває на обліку служби у справах дітей, як така, яка опинилися в складних життєвих обставинах ( підстава - неналежне виконання батьківських обов`язків). З сім`єю постійно проводилась робота щодо належного виконання батьківських обов`язків, недопущення вживання алкогольних напоїв, додержання санітарно-гігієнічних умов в будинку. На рекомендації та попередження працівників служби у справах дітей не реагували, поводили себе агресивно, часто мама була помічена в стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] не міг фінансово забезпечувати родину. Під час рейдів «Діти вулиці» інспектором з ювенальної превенції Новоодеського ВП, майором поліції Михальченком Леонідом Анатолійовичем на громадянку [PERSON] було складено адміністративні протоколи за ст.184 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей», ст.178 КУпАП «Розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях». З 14.01.2023 року [PERSON] залишила дитину на співмешканця [PERSON] та зникла в невідомому напрямку. Відповідач [PERSON] немає навичок догляду за дитиною даного віку, тому повідомив про покинуту дитину до служби у справах дітей. Малолітня дитина була вміщена до патронатної родини [PERSON] , у зв`язку з несприятливою ситуацією в сім`ї, а саме: невиконанням батьківських обов`язків матері та залишенням дитини без нагляду. Інспектором з ЮП Новоодеського ВП Михальченком Л.А. складений акт на покинуту чи знайдену дитину. З моменту влаштування малолітнього [PERSON] ) в патронатну родину до служби у справах дітей жоден з батьків не звертався та не цікавився долею дитини. Службою у справах дітей 17.02.2023 року була проведена Комісія з питань захисту прав дитини при Новоодеської міської ради, де було розглянуте питання, щодо неналежного виконання батьківських обов`язків громадянином [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , що підтверджується витягом з протоколу. Позивач вказує, що вищевикладені обставини з великою впевненістю дають нам підстави стверджувати, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання урегульованих законом батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини [PERSON] та не може виконувати батьківські обов`язки в повній мірі. Внаслідок таких вищезазначених безвідповідальних, протиправних дій відповідач його дитина позбавлена материнської та батьківської уваги, права на належне і повноцінне батьківське виховання, спілкування, життя і розвиток в сім`ї, що в свою чергу порушує права та інтереси цієї дитини, які захищаються Декларацією прав дитини, Європейською Конвенцією про права дитини та національним законодавством, в тому числі ст.ст. 150,152-153,155 СК України. Посилаючись на вищевикладене позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходів) на користь Новоодеської міської ради, як органу опіки та піклування. Представником відповідача адвокатом Качаном Р.Ю. було подано відзив на позов Новоодеської міської ради Миколаївської області, у якому представник відповідача вказував, що вважає обґрунтування позову неспроможним, оскільки відповідач: -намагається уділяти весь свій вільний від роботи час своїй дитині; -не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами; -позитивно характеризується за місцем роботи - ТОВ «Ростдорстрой»; -після поміщення дитини у патронатну родину щодня цікавився його долею, у тому числі і відвідуючи сина за місцем його тимчасового перебування; -до останнього часу мав, доходи працюючи в ТОВ «Ростдорстрой», що підтверджується довідкою ДПС; -не вчиняв ніяких злочинів та правопорушень по відношенню до дитини або будь до кого; -усі докази, долучені до матеріалів справи, а саме акти обстеження умов проживання не містять посилань на неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] , адміністративні протоколи за це на [PERSON] не складалися. Із найбільш «вагомих» аргументів на користь позивача зазначається про відсутність в батька «виховного потенціалу» (акт від 12.01.2023 року). Що має на увазі позивач під даним терміном відповідачу невідомо і не зрозуміло, однак він вважає що в нього достатньо навичок забезпечити виховання та розвиток дитини в умовах сім`ї. Посилаючись на вищевикладене представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала із підстав викладених у ньому. Крім того вказувала, що на час відібрання дитини 15.01.2023 року дитина була погано одягнена, брудна і голодна. Органо опіки та піклування здійснювався супровід сім`ї [PERSON] через те, що сім`я опинилася у складних життєвих умовах, [PERSON] помічена у зловживанні алкогольними напоями, залишала дитину без нагляду, між [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] часто відбувалися сварки, через поведінку [PERSON] , що негативно впливало на дитину. Обстеженням умов проживання за місцем проживання сім`ї було встановлено незадовільні для дитини умови, обмежений запас продуктів харчування. Представник позивача також вказувала, що відповідач і [PERSON] подекуди не пускали представників органу опіки та піклування та фахівця із соціальної роботи до будинку для обстеження умов, поводили себе агресивно щодо працівників служб. Також вказувала на те, що [PERSON] раніше вже була позбавлена батьківських прав щодо її дітей і схоже не цікавиться їх долею. Також зазначила, що [PERSON] дійсно характеризується позитивно, має хороші людські якості, однак не має «батьківського виховного потенціалу», а також на нього негативно впливає матір дитини [PERSON] . Крім того, вказувала, що [PERSON] дійсно телефонує до служби у справах дітей Новоодеської міської ради, цікавиться життям дитини, домовляється про побачення з дитиною та бачиться з дитиною. Крім того в дебатах представник позивача вказувала, що 28.03.2023 року за заявою [PERSON] було проведено чергове обстеження умов проживання сім`ї, яким встановлено деяке покращення умов проживання, про що складено відповідний акт. Відповідач у судовому засіданні просив у задоволенні позову органу опіки та піклування відмовити, з посиланням на доводи які було викладено у відзиві. Також [PERSON] пояснив, що любить свого сина, бажає виховувати його, для забезпечення свого сина матеріально і забезпечення йому умов проживання він тяжко працює на роботі з будівництва доріг у ТОВ «Ростдорстрой», має дохід, купив будинок у якому проживає його сім`я за адресою [ADDRESS] , хоча на даний час і не оформив всі необхідні правовстановлюючі документи, робив у ньому ремонт і продовжує його, в будинку є умови для дитини максимально можливі які позивач має змогу забезпечити з огляду на матеріальне становище його сім`ї, для дитини є ліжечко, дитячий візочок, одяг, запас продуктів харчування тощо. Після проведення відповідачем ремонту у будинку після поміщення дитини до патронатної сім`ї, у будинку було покращено умови, проведено посильний для сім`ї ремонт. Позивач має плани на подальше облаштування будинку і покращення умов проживання в ньому. Щодо посилань представника позивача на те що він та його дружина не пускали працівників служб до будинку вказав, що з ним проживає його матір, яка не ходить самостійно, потребує стороннього догляду і вони вважали за неможливе впустити в будинок сторонніх під час проведення гігієнічних процедур матері. Щодо обставин передання дитини органу опіки та піклування пояснив, що його цивільна дружина [PERSON] деякий час була відсутня і він був у розпачі, повідомив про це орган опіки та піклування, в результаті представник органу опіки та піклування за участю працівника поліції забрали дитину, оскільки позивач на той час не був записаний як батько дитини у свідоцтві про народження, дитину було поміщено до патронатної сім`ї. Не зважаючи на те, що [PERSON] вжив заходів щодо визнання свого батьківства, був записаний у свідоцтві про народження сина як батько, просив повернути йому дитину органом опіки та піклування йому було відмовлено і дитина до цих пір перебуває в патронатній сім`ї. [PERSON] просив суд повернути йому сина, оскільки він любить його, бажає виховувати, бачити як він росте і розвивається, без сина його життя не є повним і це завдає йому страждань. Представник третьої особи підтримала позов органу опіки та піклування. Вислухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як видно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Новоодеським ВДРАЦС у Миколаївському районі Миколаївської області 03.02.2023 року, [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини є [PERSON] . 14 січня 2023 року [PERSON] залишила дитину на батька [PERSON] , який на той час не був записаний батьком дитини. Із акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 15.01.2023 року складеного інспектором сектору ювенальної превенції ВП №6 МРУП ГУНП в Миколаївській області Михальченком Л.А., у присутності «особи яка знайшла дитину» [PERSON] , понятих: [PERSON] ( як встановлено судом це працівник Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Новоодеської міської ради», яка приймає участь у розгляді справи як представник третьої особи), [PERSON] (як встановлено судом - працівник служби у справах дітей Новоодеської місткої ради), працівника закладу охорони здоров`я сімейного лікаря [PERSON]., начальника служби у справах дітей Новоодеської міської ради [PERSON]., вбачається наступне. Акт було складено про те, що 15.01.2023 року о 12 год. 25 хв. була виявлена дитина [PERSON] , віком 8 місяців, який проживає в [ADDRESS] . Оглядом встановлено, що дитина здорова, чиста, добре одягнена (по сезону), без тілесних ушкоджень. Дитина доставлена в КНП «Новоодеська БЛ» НМР, дитину передано до патронатної сім`ї [PERSON] . Зі досліджених судом актів обстеження умов проживання сім`ї за адресою [ADDRESS] , встановлено, що за цією адресою проживають [PERSON] , [PERSON] та малолітній [PERSON] [INFO] , будинок електрифікований, з пічним опаленням: 22.11.2022 року кімнати облаштовані необхідними меблями старого зразка, є запас продуктів харчування, із побутової техніки холодильник, ноутбук, для дитини є ліжечко, візочок, постільна білизна, одяг по сезону; 03.01.2023 року умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в будинку брудно, вікна вибиті, брудна постільна білизна, запас продуктів харчування обмежений, мати дитини [PERSON] поводила себе агресивно, мала ознаки алкогольного спяніння; 12.01.2022 року будинок придбав [PERSON] але правовстановлюючі документи не оформив, умови проживання незадовільні - після сварки (зі слів [PERSON] розкидане скло), в сім`ї постійні сварки, меблі старого зразка, запас продуктів харчування обмежений, умови для дитини ті ж що і згідно акту від 22.11.2022 року. Мати [PERSON] пиячить, батько не має «виховного потенціалу». Сім`я матеріально не забезпечена (ніхто не працює). Суд звертає увагу що у вищевказаних актах обстеження умов проживання вказано, що уповноваженою особою органу опіки та піклування роз`яснено необхідність «кодування» [PERSON] він алкогольної залежності, про що її зобов`язано надати довідку. На не виконання [PERSON] «кодування» представник позивача неодноразово вказувала у вступному слові та дебатах. Згідно протоколу №2 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Новоодеській міській раді від 17.02.2023 року з посиланням на обставини встановлені вищевказаними актами комісія дійшла висновку за доцільне порушити питання щодо позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх сина [PERSON] . Також судом досліджено наступні письмові докази надані відповідачем. Характеристику [PERSON] надану інспектором з кадрів ТОВ «Ростдорстрой» згідно якої [PERSON] , працює у ТОВ «Ростдорстрой» дорожнім робітником , з 01.06.2022 р. за період роботи дорожнім робітником зарекомендував себе позитивно, як відповідальний співробітник. Ділові якості проявив на найвищому рівні , постійно прагне до самовдосконалення. За період роботи дорожнім робітником зарекомендував себе позитивно, як відповідальний співробітник, уміння встановлювати взаємовідносини з колегами, уміння вислуховувати поради, завжди дотримується етики поведінки. За характером спокійний та врівноважений, жодної скарги на нього не надходило, тільки позитивні відгуки. Завжди дотримується етики поведінки, в колективі користується повагою та авторитетом. У порушенні техніки безпеки помічений не був. Відомості про джерела виплачених доходів та утриманих податків щодо [PERSON] та довідку про доходи [PERSON] видану ТОВ «Ростдорстрой» згідно яких відповідач працював у ТОВ «Ростдорстрой» та з червня 2022 року по листопад 2022 року отримував дохід (заробітну плату). Довідку про доходи [PERSON] видану ТОВ «Ростдорстрой» за період з квітня по травень 2023 рокузгідно якої відповідач працював у ТОВ «Ростдорстрой» у вказаний період та отримував дохід (заробітну плату). Копію трудової книжки [PERSON] згідно якої він з 01.06.2022 року працює в ТОВ «Ростдорстрой» дорожнім робітником. Судом допитано у якості свідка [PERSON] , яка пояснила, що вона є матір`ю, а [PERSON] батьком малолітнього [PERSON] [INFO] , вони проживають за адресою [ADDRESS] , крім них за вказаною адресою проживає матір [PERSON] яка потребує стороннього догляду та тимчасово проживає її колишній чоловік який опинився у складних життєвих обставинах [PERSON] [PERSON] пояснила, що [PERSON] працює, має дохід. Раніше у них з [PERSON] були сварки через поведінку [PERSON] яка не виконувала свої батьківські обов`язки, зловживала алкоголем. У будинку вони провели ремонт, постелили лінолеум, в деяких кімнатах поклеїли шпалери, а у інших пофарбували стіни. Будинок електрифікований, має пічне опалення, село не газифіковане, водопостачання з криниці, у будинку є умови для дитини, ліжечко, постільна білизна, дитячий візочок, одяг, продукти харчування. Щодо обставин за яких дитина опинилася у патронатній сім`ї пояснила, що вона поїхала з дому десь на півтори доби, [PERSON] повідомив про це службу у справах дітей, а ті сказали йому привезти дитину на час поки він оформить документи щодо свого батьківства. [PERSON] підсумувала, що вона дійсно не належним чином виконувала свої батьківські обов`язки зловживаючи алкогольними напоями та залишаючи дитину, однак батько дитини на відміну від неї такої поведінки не допускав, а навпаки всіляко намагається створити сину умови і забезпечити його. Вищевказані докази враховуються судом як належні, допустимі та достовірні. Крім того представником позивача надано інформацію щодо обліку і відвідування [PERSON] жіночої консультації КНП «Новоодеська Багатопрофільна лікарня» НМР від 01.06.2023 року, яку суд не бере до уваги, як таку що не відповідає критерію належності доказу, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказування. Наданий представником позивача лист Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Новоодеської міської ради» від 12.06.2023 року не враховується судом як такий що не відповідає критеріям допустимості і достовірності доказу. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини 11.07.2017 у справі «М.С. проти України» виніс рішення де визначив поняття «інтереси дитини», їх місце у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст.155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим невиконання [PERSON] свої батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] [INFO] чи ухилення від їх виконання свого підтвердження із досліджених судом доказів не знайшло. Так, із досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] і до внесення відомостей про нього як батька [PERSON] до актового запису про народження дитини виконував свої батьківські обов`язки. Забезпечив дитину житлом, речами і продуктами в міру своїх можливостей, працював і працює щоб матеріально забезпечити дитину. Непокоївся через зникнення матері дитини - [PERSON] на тривалий час, про що повідомив орган опіки та піклування. Після поміщення дитини до патронатної сім`ї вжив заходів щодо визнання свого батьківства і внесення відповідних відомостей до актового запису про народження дитини з метою повернення дитини. Під час перебування дитини у патронатній сім`ї, цікавився долею сина, здоров`ям, розвитком, добивався побачень з сином і бачився з ним. Бажає забезпечувати і виховувати сина. Доводи позивача сконцентровані на тому, що у сім`ї були не сприятливі умови для дитини через зловживання матері алкогольними напоями, залишення нею дитини без нагляду, сварки, що не може слугувати підтвердженням невиконання чи ухилення від виконання батьківських обов`язків саме [PERSON] . Із досліджених доказів вбачається, що причиною несприятливої для дитини обстановки у сім`ї були не дії [PERSON] [PERSON] негативної характеристики за місцем проживання не має, за місцем роботи характеризується позитивно, більш того представник позивача надала позитивну оцінку його людським якостям у судовому засіданні. Разом з тим представник позивача неодноразово вказувала, що відповідач не має «батьківського виховного потенціалу». Суд розцінює таку оцінку виключно як суб`єктивну думку працівника органу опіки та піклування, яка підтвердження під час судового розгляду не знайшла. Посилання представника позивача на те, що на час відібрання дитини 15.01.2023 року дитина була погано одягнена, брудна і голодна, свого підтвердження під час судового розгляду не знайшли і спростовуються актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 15.01.2023 року складеного за участю сімейного лікаря. Крім того суд звертає увагу, що вищевказаний акт складено не за наслідками знаходження дитини без нагляду, а за наслідками добровільної, за власною ініціативою, передачі [PERSON] дитини працівникам органу опіки та піклування, працівнику сектору ювенальної превенції поліції та лікарю, за обставин коли відповідач ще не мав юридично оформлених батьківських прав щодо цієї дитини і саме з цієї підстави та підстави залишення дитини матір`ю. Щодо вказівок на необхідність «кодування» матері від алкогольної залежності, хоча ця обставина і не відноситься до предмету доказування, суд вважає за необхідне зазначити, що надання не медичним працівником вказівок щодо лікування залежності не є компетентним. Крім того суд вважає загальновідомою обставиною те, що такий метод лікування залежності як «кодування» не має наукового обґрунтування, а використовує так званий «плацебо-ефект», тобто віру пацієнта в дієвість психологічного впливу. Посилання, на обмежений запас продуктів харчування за місцем проживання на думку суду також не може бути покладено в основу втручання у особисте життя, оскільки будь-який запас за визначенням є обмеженим, а не необмеженим. У сучасних умовах у людей немає необхідності створювати і весь час підтримувати великі запаси продуктів харчування, це не доцільно з огляду на доступність для придбання продуктів харчування, необхідності забезпечення умов їх зберігання у великій кількості тривалий час, необхідність значних одноразових витрат коштів. Суд вважає не доведеним відсутність у сім`ї [PERSON] продуктів харчування для дитини у розумних межах. Щодо посилань на проживання за адресою проживання [PERSON] сторонньої особи, хоча така обставина і може вважатися не звичною за суб`єктивною оцінкою окремих осіб, однак позивачем не доведено можливість негативного впливу цієї обставини на дитину. Щодо посилань представника позивача на акт обстеження умов проживання від 28.03.2023 року, яке було проведено за заявою [PERSON] вказані посилання під час судового розгляду перевірити не вдалося, оскільки сторонами не було надано до суду відповідних доказів. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. При вирішенні справи, суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і допускається лише тоді, коли змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в його діях. Позивачем не надано беззаперечних доказів, винної поведінки відповідача по ухиленню від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Новоодеської міської ради Миколаївської області як органу опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг Новоодеської міської ради» про позбавлення батьківських прав, необхідно відмовити, оскільки таке втручання у сімейне життя в розрізі ст.8 Конвенції з прав людини (ЄКПЛ) не є необхідним і пропорційним у демократичному суспільстві. Разом з тим суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність поліпшення умов проживання дитини, підтримання порядку за місцем проживання, підтримання наявності продуктів харчування і предметів першої необхідності для дитини у розумних межах, вжиття заходів щодо уникнення негативного впливу на дитину (недопущення вживання алкогольних напоїв за місцем проживання дитини та з`явлення за місцем проживання осіб у стані спяніння або порушуючих порядок і спокій). Особисті конфлікти між батьками не повинні порушувати інтереси дитини. Згідно ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу (батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва), а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Положення частин першої - третьої цієї статті застосовуються до відібрання дитини від інших осіб, з якими вона проживає. Не виходячи за межі позовних вимог, суд не вирішує питання про повернення малолітньої дитини батькам у межах цієї справи. Разом з тим суд звертає увагу органу опіки та піклування на те, що дослідженими судом доказами не підтверджено прийняття у встановленому законом порядку уповноваженим органом або посадовою особою рішення про відібрання малолітнього [PERSON] [INFO] у його батьків. Згідно ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. З огляду на вищевказане і висновок суду щодо відсутності підстав позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , позовна вимога про стягнення аліментів задоволенню також не підлягає. За таких обставин,

Outcome: dismissed