Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до Суворовського відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту, що накладений відповідно до постанови АА 226675 від 30.10.2006 р. Суворовським ВДВС м.Херсона на все майно померлого [PERSON] , який народився [INFO] в м.Артемівськ Донецької області, РНОКПП [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Вона звернулась до приватного нотаріуса Гончарової І.В. з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у вчиненні зазначеної нотаріальної дії їй було відмовлено в зв`язку з наявним обтяженням майна на підставі постанови Суворовського ВДВС у м.Херсоні від 30.10.2006 р. Однак, постанова про накладення арешту на майно [PERSON] не містить будь-яких ідентифікуючих ознак боржника (року народження, ідентифікаційного номеру). Оскільки внаслідок такого обтяження порушується право позивача на оформлення спадкових прав, остання просить задовольнити позов та скасувати арешт майна, накладений відповідно до постанови Суворовського ВДВС у м.Херсоні від 30.10.2006 р. 13.09.2021 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено впорядку загального позовного провадження. Стороні відповідача встановлено строк для подання відзиву, а третім особам для подання письмових пояснень. 05.04.2023 р. закрито підготовче провадження у справі. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву, а треті особи письмових пояснень. Представник позивача подана заява про ухвалення рішення та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача та третіх осіб в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду були повідомлені у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гончарової Ілони Вікторівни надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Артемівськ Донецької області, РНОКПП [NUMBER] , помер [INFO] . Як встановлено судом, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гончарової І.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після майна померлого [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гончарової І.В. від 17.06.2021 р. у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено в зв`язку з наявністю обтяження на майно [PERSON] , що накладено постановою АА 226675 від 30.10.2006 р. Суворовським ВДВС м.Херсона. Як вбачається з матеріалів справи, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація про обтяження майна [PERSON] , уродженця м.Артемівськ Донецької області, що накладено на підставі постанова АА 226675 від 30.10.2006 р. Другою херсонською державною нотаріальною конторою. Підставою для видання постанови від 30.10.2006 р., що винесена Суворовським ВДВС м.Херсона, є ухвала Суворовського районного суду м.Одеса від 23.10.2006 р. Арешт накладено на все майно. Під час реєстрації зазначеного обтяження не внесено ідентифікуючі дані [PERSON] , а саме рік народження, ідентифікаційний номер. Матеріали виконавчого провадження не зберіглись та були знищенні в зв`язку з закінченням терміну їх зберігання. Зі змісту постанови від 30.10.2006 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеною державним виконавцем ВДВС Суворовського району м.Херсона Петраш В.В. на підставі ухвали Суворовського районного суду від 23.10.2006 р., арешт накладено на майно, що належить на праві власності [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] . Натомість, [PERSON] , [INFO] до смерті проживав за адресою [ADDRESS] . Крім того, згідно з відповіддю Суворовського районного суду м.Одеси віднайти матеріали справи, у якій виносилась ухвала про арешт майна [PERSON] неможливо, в зв`язку з відсутністю інформації про ідентифікуючі дані сторін. Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не збавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса а видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Статтею 368 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України). Оскільки письмові докази, досліджені судом, не дають підстав стверджувати, що обтяження накладене на все майно [PERSON] на підставі постанови АА226675 від 30.10.2006 р. Суворовським ВДВС м.Херсона, стосуються [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , однак наявність такого обтяження перешкоджає його спадкоємцям оформити своє право на спадкування у визначений законом спосіб, суд вважає, що таке обтяження підлягає скасуванню . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved