Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, 3% річних та інфляційних витрат. В обґрунтування позову зазначає, що заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 13 листопада 2017 року, зміненим постановою Апеляційного суду міста Києва від 20 лютого 2018 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] і стягнуто з останнього на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки щомісячно в розмірі 2 000,00 грн., починаючи з 03 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Надалі, заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року в справі № 752/5999/19 позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі, стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів за період з 03 лютого 2017 року по 10 червня 2018 року в розмірі 32 000,00 грн. З моменту відкриття виконавчого провадження [PERSON] жодні кошти на виконання судового рішення не перераховано, у зв`язку з чим станом на 02 серпня 2022 року заборгованість зі сплати аліментів залишилась незмінною та становить 32 000 грн. Заборгованість зі сплати аліментів станом на дату подання даної позовної заяви не погашена. Від виконання судового рішення відповідач умисно ухиляється, приховує свої доходи та майно, про що свідчать відповіді компетентних органів на запити державного виконавця. Отже, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 32 000,00 грн.; 3% річних від простроченої суми в розмірі 2 998,36 грн.; інфляційні втрати в розмірі 11 568,00 грн. Ухвалою судді від 19.08.2022 р. за вказаною позовною заявою відкрито провадження ти вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судового відправлення, однак у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, відзив не направив. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Отже, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.05.2019 р. у справі № 752/5999/19 встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.11.2017 року, зміненим постановою Апеляційного суду м. Києва від 20.02.2018 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] й стягнуто з останнього на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] щомісячно в розмірі 2 000,00 грн., починаючи з 03.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 28.09.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , щомісячно в розмірі 2 000,00 грн., починаючи з 03.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачем направлено виконавчий лист із відповідною заявою до виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції для виконання, проте, останній повернуто через пропуск строку для пред`явлення до виконання. За наявності вказаних обставин 21.05.2019 р. Голосіївським районним судом м. Києва і було постановлено рішення у справі № 752/5999/19, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по аліментам за період з 03.02.2017 року по 10.06.2018 року в розмірі 32 000,00 грн. 18.09.2019 року на підставі виконавчого листа № 752/5999/19 від 21.06.2019 р. головним державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Іл`юк Н.В. відкрито виконавче провадження № 60087091 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості по аліментам за період з 03.02.2017 р по 10.06.2018 року в розмірі 32000 грн. Позивач стверджує, що з моменту відкриття виконавчого провадження [PERSON] жодні кошти на виконання судового рішення не перераховано, у зв`язку з чим станом на 02 серпня 2022 року заборгованість зі сплати аліментів залишилась незмінною та становить 32 000,00 грн. Поряд із цим, суд враховує, що відповідачем зворотного в розпорядження суду не надано. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 Сімейного кодексу України). Аналіз вказаних норм свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії; положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин; в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України; при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла в попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. Така позиція викладена у Постанові Верховного суду від 19.01.2022 року № 711/679/21. За змістом ч. 4 ст. 15 Сімейного кодексу України невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що «правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». Суд погоджується з розрахунком заборгованості, складеним позивачем за період з 21.06.2019 року по 04.08.2022 року, згідно якого загальний розмір заборгованості становить 365120 грн.; такий розрахунок складено відповідно до наступного порядку: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) помножено на кількість днів заборгованості, які відраховані з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати та помножено та 1 відсоток. Однак враховуючи те, що вказана суму перевищує загальний розмір заборгованості по аліментах, позивач у відповідності до ст. 196 СК України, просить суд стягнути неустойку (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 32000 грн. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами тієї обставини, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання та він є невинуватим у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, відтак, суд надходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Позивачка зазначає, що відповідач не погасив заборгованість по сплаті аліментів, на підставі чого просить суд стягнути із відповідача на свою користь 3% річних у розмірі 299,36 грн. та інфляційної складової боргу у розмірі 11568 грн. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК України, передбачають, насамперед, договірні правовідносини. Статтею 625 ЦК України регулюються зобов`язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. З рішення суду зобов`язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що зазначено в ст. 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. Крім того, передбачена ст. 625 ЦК України відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Зокрема, дія ст. 625 ЦК не поширюється на трудові та сімейні правовідносини. Згідно з частиною першою статті 8 СК України, якщо немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Спірні відносини щодо відповідальності платника аліментів за прострочення сплати аліментів врегульовані в повній мірі частиною першою статті 196 СК України. Відповідальність у вигляді сплати інфляційних втрат і трьох процентів річних (аналогічно положенню статті 625 ЦК України) встановлена частиною четвертою цієї статті в разі прострочення платником оплати додаткових витрат на дитину, що також вказує на відсутність підстав для поширення як цієї спеціальної норми права, так і статті 625 ЦК України, яка є загальною нормою права, на спірні правовідносини, що виникли у зв`язку з простроченням сплати аліментів їх платником. Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. За таких обставин, вимога позивача про стягнення суми інфляційних збитків та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання є необґрунтованою, оскільки грошове зобов`язання відповідача, а саме обов`язок сплати аліментів, перед позивачем виникло не з договірних правовідносин, а на підставі рішення суду. Окрім того, зобов`язання щодо сплати аліментів виникає з сімейних правовідносин та регулюється спеціальним законодавством. Отже, до даного виду зобов`язання, в разі його порушення, правило ст. 625 ЦК України не застосовується, а отже в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Розподіл судових витрат. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору за подання вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Крім того, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. за вимоги майнового характеру про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, однак судом у задоволенні даної частини позову було відмовлено, а тому витрати позивача залишають за нею по фактично понесеним. Позивачем заявлений орієнтований розрахунок судових витрат, які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розмірі 8 000 грн., однак наразі судом вказане питання не вирішується, оскільки доказів у підтвердження понесених витрат на зазначений розмір суду не надано, а тому позивач не позбавлений права в подальшому вирішити питання про стягнення судових витрат в порядку ст. 270 ЦПК України.

Outcome: partial