Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

У квітні\~2023\~року [PERSON] звернулася\~до суду\~з даним\~позовом,\~мотивуючи тим,\~що сторони\~є батьками\~неповнолітнього[PERSON] ,\~ [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2020 року ухвалено стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 1000 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, на даний час сума аліментів є недостатньою для матеріального забезпечення дитини, тому просила збільшити розмір аліментів до 2833 гривень щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечив, вказав, що рішення суду про стягнення аліментів за волевиявленням позивача виконується у примусовому порядку. Відповідно до вимог законодавства розмір аліментів, які б мали сплачуватись становить 1416,50 гривень, що відповідає 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак він сплачує 1500 гривень щомісяця. Заборгованість по аліментах відсутня. Крім сплати аліментів, він приймає активну участь у вихованні дитини, також несе витрати на придбання необхідних дитині речей. На думку відповідача підстави для збільшення розміру аліментів відсутні, оскільки його матеріальний стан не змінився, доказів щодо існування інших обставин, які зумовили зміну розміру аліментів позивачем не надано. У відповіді на відзив позивач просила при прийнятті рішення врахувати стан здоров`я дитини, зокрема те, що через проблеми із мовленням дитина двічі на тиждень відвідує логопеда, вартість одного заняття 150 гривень, в період з 17.05.2022 по 07.07.2022 дитина проходила курс навчання у центрі розвитку «Розмовляйка» вартістю 6350 гривень. У 2021 році дитина потребувала оперативного втручання у зв`язку із гіпертрофією аденоїдів, незважаючи на неодноразові звернення до відповідача останній добровільно допомоги не надав і позивач самостійно оплатила медичні послуги. Аналогічна ситуація мала місце у травні 2022 року коли позивач сплатила 1220 гривень за лікування дитині зубів. Двічі на рік дитина проходить курс масажу хребта і грудної клітини згідно з консультативним висновком лікаря, вартість одного курсу 3500 гривень. За станом здоров`я малолітній [PERSON] потребував особливого догляду, тому позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 6 років, [PERSON] продовжує часто хворіти на простудні захворювання, що вимагає відповідних затрат на придбання ліків. Крім того, позивач зазначила, що щомісяця сплачує 600 гривень за відвідування дитиною садочку, 234 гривні за басейн. Позивач готує дитину до навчання у школі, тому щомісяця сплачує 1600 гривень за уроки розвитку в [PERSON] дитячій академії. Позивач наголосила на зміні її матеріального стану, оскільки має на утриманні ще одну дитину [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наведене позивач вважає обґрунтованими її вимоги про стягнення з відповідача аліментів на рівні рекомендованого державною розміру аліментів на дитину відповідного віку, тобто 2833 гривні. У запереченнях відповідач не погодився із доводами позивача і просив врахувати, що позивач перешкоджала спілкуванню з дитиною, тому лише за сприяння органу опіки та піклування Ковельської міської ради відповідач починаючи з січня 2023 року має можливість спілкуватись із сином. Під час зустрічей із сином він несе додаткові витрати, за потреби купує ліки. Відповідач зазначає про витрати, які несе на власне лікування, на лікування матері та не заперечує проти збільшення розміру аліментів до 1700 гривень.

Outcome: partial