Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.10.2013, яка станом на 20.03.2023 становить 60974,51 грн і складається з 49634,07 грн. заборгованості за кредитом та 11340,44 грн. заборгованість за відсотками за користуванням кредитом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «Приватбанк» у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 09.10.2013. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк». Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до заяви. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 48000 грн. Згідно із п.2.1.1.12.3 сторони дійшли згоди, що відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором, що є порушенням прав та інтересів позивача. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено о 08:00 год 20 червня 2023 року. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» надав суду заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася. 20 червня 2023 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Судом на підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ.\~Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 09.10.2013 [PERSON] подав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 25). Згідно із довідкою АТ КБ «Приватбанк» відповідачу за кредитним договором б/н було видано кредитні картки: № [NUMBER] з датою відкриття 16.06.2014 та строком дії 03/18; № [NUMBER] з датою відкриття 14.07.2014 та строком дії 03/18, № [NUMBER] з датою відкриття 17.05.2018 та строком дії 04/22, № [NUMBER] з датою відкриття 25.09.2019 та строком дії 02/23 та № [NUMBER] з датою відкриття 29.01.2021 та строком дії 09/24 (а.с.24). Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, 16.06.2014 р. встановлено кредитний ліміт -500 грн; 21.06.2018 р. збільшено кредитний ліміт 1000,00 грн, 18.07.2019 р. зменшено кредитний ліміт до 999,49 грн., 27.07.2019 зменшено кредитний ліміт 937,71 грн., 03.08.19 р. зменшено кредитний ліміт до 715,13 грн., 09.08.2019 р. зменшено кредитний ліміт до 710,34 грн.; 06.09.2019 року зменшено кредитний ліміт до 0 грн., 26.11.2021 року збільшено кредитний ліміт 5000 грн., 26.12.2021 року збільшено кредитний ліміт до 10000 грн., 27.12.2021 р. збільшено кредитний ліміт до 30000 грн., 27.12.2021 зменшено кредитний ліміт до 20000 грн., 28.12.2021 збільшено кредитний ліміт до 46000 грн., 27.01.2022 збільшено кредитний ліміт до 48000 грн., 26.12.2022 зменшено кредитний ліміт до 0 грн. (а.с. 23). Згідно із розрахунком заборгованості за договором № б/н від 09.10.2013 року, укладеного між сторонами по справі станом на 20.03.2023 року заборгованість за простроченим тілом кредита 49634,07 грн., заборгованість за простроченими відсотками 11340,44 грн. Загальна сума заборгованості 60974,51 грн. (а.с. 13-22). Випискою за договором б/н за період з 16.06.2014 по 01.01.2023, укладеним з [PERSON] підтверджується факт користування кредитними коштами (а.с. 62 -123). АТ КБ «ПриватБанк» наданий паспорт споживчого кредиту, підписаний\~ [PERSON] 29 січня 2021 року (а.с. 27 30). ІV. Норми права. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Як передбачено ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. V. Оцінка суду. Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,\~\~суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім основної заборгованості за кредитом, стягнути 11340,44 грн. заборгованості за відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14.06.2018, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємну частину спірного договору. Суд враховує, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (14.06.2018) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (11.05.2023), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Крім того, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви. Судом встановлено, що в заяві про отримання кредитної картки, яка 09.10.2013 підписана [PERSON] не визначена базова відсоткова ставка. Стосовно наданого паспорту споживчого кредиту, суд керується наступним. Згідно п. 1 ч. 1 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на час підписання\~відповідачем\~паспорту споживчого кредиту, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.; Частиною 2\~ст. 9 вищевказаного Закону передбачено, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. З наведеного слідує, що ознайомлення позичальника з паспортом споживчого кредиту та його підписання свідчить про його ознайомлення з пропозиціям кредитодавця та виконання банком свого обов`язку з належного інформування клієнта про наявні кредитні портфелі, відповідно до вимог зазначеного Закону. При цьому слід розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20. Крім того з паспорту споживчого кредиту вбачається, що зазначена у ньому інформація надана станом на 18 листопада 2020 року та зберігає чинність (є актуальною) до 03 грудня 2020 року Зі змісту вказаного\~паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у вказаному паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо (розділ 7). У розділі 4 вказаного паспорту споживчого кредиту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. З наведеного слідує, що паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Підписана [PERSON] 09.10.2013 року заява-анкета\~не містить\~посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору. Із паспорту споживчого кредиту також не зрозуміло, чи стосується він укладеного\~09.10.2013 року сторонами\~кредитного договору. За таких обставин паспорт споживчого кредиту, підписаний\~ [PERSON] 29.01.2021 року, суд не приймає як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. Слід також зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, залишаючи без змін судові рішення щодо відмови у задоволенні вимог банку про стягнення боргу, Об`єднана палата відступила від цілої низки висновків Верховного Суду, про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. При цьому Об`єднана палата в постанові зазначила, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту і його підписання споживачем свідчить виключно про виконання кредитодавцем переддоговірного обов`язку по наданню споживачу передбаченої законом інформації та не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, бо в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Відтак, відсутні підстави для стягнення заборгованості по процентах у заявлених позивачем розмірах та порядку нарахування. Отже, у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача 11340,44 грн. заборгованості за відсотками, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін, слід відмовити. Суд бере до уваги те, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 14.06.2018 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд вбачає наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованості за кредитом 49634,07 грн, а тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено на суму 60974,51 грн, а задоволено 49634,07 грн, тобто на 81,40 % (49634,07 х 100/60974,51). За таких обставин, з\~\~ [PERSON] на користь позивача слід стягнути 2184,78 грн судового збору (2684 х 81,40 %/100%). На підставі ст. ст. 526, 530, 1046, 1048-1050, 1052, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

Outcome: partial