Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася\~в суд\~із заявою\~про видачу\~обмежувального припису,\~мотивуючи тим,\~що вона\~з 20.12.2003\~року перебуває\~у шлюбі\~з [PERSON] \~і вони\~мають трьох\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~які проживають\~із заявницею.\~ [PERSON] \~з 05.06.2023\~проживає окремо,\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~через те,\~що чинить\~домашнє насильство\~щодо неї\~та дітей.\~Працівниками поліції\~05.06.2023\~було винесено\~терміновий заборонний\~припис серії\~АА №220451\~стосовно [PERSON] ,\~який останній\~порушив того\~ж дня,\~ввечері,\~ввірвався до\~будинку,\~вибив скляну\~шибку,\~пошкодив вхідні\~двері,\~облив двері\~займистою речовиною,\~після чого\~покинув двір,\~випустивши на\~двір свою\~велику собаку,\~через що\~вона змушена\~була викликати\~працівників поліції.\~ [PERSON] \~неодноразово надсилав\~їй повідомлення\~із погрозами,\~а також\~забрав від\~неї документи\~-\~посвідчення багатодітної\~родини,\~свідоцтво про\~шлюб,\~свідоцтва про\~народження дітей,\~через що\~вона змушена\~була звернутися\~до органу\~ДРАЦС \~для повторної\~їх видачі.\~З огляду\~на обставини\~щодо психологічного\~та фізичного\~насильства вона\~потребує захисту,\~тому просить\~видатиобмежувальний припис відносно [PERSON] строком на шість місяців, заборонивши йому: перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] та їхніх дітей за адресою [ADDRESS] ; наближатися на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] та їхніх дітей, зокрема ЗОШ №3 (м. Рахів, вул. Партизанська, 1); особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та дітей, якщо вона за власним бажанням або діти перебуватимуть у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав наведених у заяві, пояснила, що і вона, і діти бояться повернення [PERSON] та вчинення ним агресивних дій, через що вони страждають. Просить заяву задовольнити. Заінтересована особа, [PERSON] ,в судовому засіданні заявлені вимоги визнав та пояснив, що надалі вчиняти домашнє насильство щодо членів своєї сім`ї не буде., при цьому не заперечував проти задоволення заяви. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до пункту першого частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 07 грудня 2017 року №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 2, 7 частини другої статті 3 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: колишнє подружжя; батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до пунктів 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкоду у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання(перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 20.12.2003, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають із заявницею, що не заперечувалося в судовому засіданні [PERSON] . [PERSON] є особою, яка постраждала від домашнього насильства відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Факт вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно заявниці підтверджується терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №220451, відповідно до якого [PERSON] за вчинення домашнього насильства було заборонено з`являтися за місцем проживання [PERSON] з 16:30 год 05.06.2023 до 16:00 год 08.06.2023. В судовому засіданні встановлено, що заявниця зверталася до поліції, через те, що [PERSON] після припису, яким було заборонено йому з`являтися за її місцем проживання, 05.06.2023 ввірвався до будинку, вибив скляну шибку, пошкодив вхідні двері, облив двері займистою речовиною, після чого покинув двір, випустивши на двір свою велику собаку. Крім того, [PERSON] надала суду роздруківку з месенджера, де [PERSON] погрожує їй, і ці обставини визнав [PERSON] в судовому засіданні. Отже, поведінка [PERSON] свідчить про те, що життя і здоров`я заявниці, зокрема, психічне та фізичне, перебувають під постійною загрозою. Відтак систематичні випадки насильницьких дій заінтересованої особи щодо заявниці, приниження честі та гідності заявниці, а також психоемоційна неврівноваженість заінтересованої особи свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявниці. Заявниця постійно переживає за своє життя та здоров`я та життя і здоров`я дітей, а заінтересована особа систематично продовжує свої неправомірні дії, чим завдає заявниці постійних душевних страждань. Суд вважає, що [PERSON] довела належними доказами ризики повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно неї та їхніх дітей, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а тому необхідно застосувати до [PERSON] запропоновані заявницею спеціальні заходи протидії домашньому насильству. Застосування таких заходів повною мірою відповідає інтересам [PERSON] та їхнім донькам, які на даний час проживають із заявницею, але бояться повторення неправомірних дій з боку [PERSON] . Враховуючи, що згідно з п. 12-1 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви про видачу обмежувального припису, отже заявниця була звільнена від сплати такого, тому судові витрати в сумі 536,80 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved