Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Київського обласного державного нотаріального архіву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27.06.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №243310, щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості грошових коштів в розмірі 40\~531 грн.. Позовна заява обґрунтована тим, що 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 243310 про стягнення з позивача на користь відповідача суму коштів в загальному розмірі 40531 грн.. Позивач вважає, що даний виконавчий напис вчинено неправомірно з порушенням норм чинного законодавства, з огляду на те, що його вчинено без належного встановлення обставин, які мали передувати вказаній нотаріальній дії, а саме не мав повного обсягу документів, зокрема нотаріально засвідченого кредитного договору, доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості. Враховуючи вище вказане вважає, що є достатні правові підстави вважати, що даний виконавчий напис, вчинений з порушенням вимог законодавства та є таким що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 04.05.2023 відкрито провадження у справі, розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду представником позивача адвокатом Черниш І.І. подано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задоволити, проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не з`явився, на адресу суду була подана заява про визнання позовних вимог, в якій просив суд позовні вимоги позивача до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Київського обласного державного нотаріального архіву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволити та стягнути з відповідача судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 537 грн.. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, на адресу суду надійшов лист, в якому просив проводити розгляд справи без представника Київського обласного державного нотаріального архіву. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 243310 про стягнення з [PERSON] , [INFO] невиплачені в строк грошові кошти в загальному розмірі 40 531 (сорок тисяч п`ятсот тридцять одна ) грн. 00 коп. на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» , якому ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів на підставі Договору факторингу № 2106 від 21.06.2021 відступило право вимоги за Кредитним договором № 3317115 від 11.01.2021 укладеного між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів та [PERSON] . Стягнення проводилося за період з 20.06.2021 по 27.06.2021. На підставі вище вказаного виконавчого напису Кам`янка-Бузьким відділом державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було відкрито виконавче провадження № 66577279 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» 40 531 (сорок тисяч п`ятсот тридцять одна ) грн. 00 коп. боргу. 27.07.2022 року заступником начальника відділу Кам`янка-Бузького відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП № 66577279). Звертаючись до суду позивач зазначає, що приватним нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 3.1, 3.2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно із пунктом 3.5 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені в переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 затверджено внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 №910/10374/17, де зроблено висновок, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без належного встановлення обставин, які мали передувати вказаній нотаріальній дії, та позбавляє його права на доведення перед судом саме такого розміру заборгованості, а відтак сума заборгованості не відповідає фактичним обставинам та не є безспірною. Більше того, відповідач не надав суду оригінал нотаріально посвідченого договору, як і не надав первинних документів, які б дали суду можливість визначити факт договірних зобов`язань, заборгованості позивача перед ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», суму боргу станом на момент вчинення виконавчого напису, наявність чи відсутність погашення такого боргу, що свідчить про необґрунтованість наявної у позивача заборгованості в розмірі 40\~531 грн.. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність вчинення виконавчого напису нотаріусом, не доведено наявність саме такого розміру заборгованості у боржника власне до такого кредитора. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 243310, вчиненого 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 40\~531 грн., таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Разом з\~тим, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету слід повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 536,80 грн..

Outcome: approved