Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

29.05.2023 [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Мельник А.В., звернулася з позовом до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Відділ «Cлужба у справах дітей» Галицького району управління «Cлужба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Личаківський районний в м. Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить: визнати відповідача, [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданий 4652 від 08.03.2023, РНОКПП: [NUMBER] , батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] ; внести зміни до актового запису від 14.06.2017 № 659 про народження [PERSON] , здійсненого Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області та вказати батьком дитини [PERSON] , змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », в відомостях про матір дитини, змінити прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 2013 року [PERSON] та [PERSON] проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 14.06.2017, актовий запис № 659, [INFO] позивачка народила сина, [PERSON] , відомості про батька якого були внесені до актового запису про народження у відповідності до ч.1. ст. 135 СК України на підставі заяви матері. Таке рішення про реєстрацію дитини, [PERSON] було прийнято виходячи з того факту, що на той час сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, хоча спільно проживали та підтримували повноцінні сімейні стосунки. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 05.11.2022 між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідач є біологічним батьком [PERSON] , у нього ніколи не було сумніву щодо свого батьківства та він ніколи не заперечував факту свого батьківства відносно дитини. Сторони проживали разом, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, спільно брали участь у вихованні та утриманні дитини. Проте, відповідач відмовляється вирішити питання щодо визнання батьківства в позасудовому порядку. Відтак, позивачка змушена звернутися до суду для вирішення цього питання. Ухвалою судді від 01.06.2023 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання. 16.06.2023 відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій повідомив, що позов визнає в повному обсязі. Зазначив, що вони з позивачкою дійсно проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом з 2013 року. В цей час в них народився син [PERSON] , відомості про батька якого були внесені до актового запису про народження у відповідності до ч.1 ст.135 СК України на підставі заяви матері. Відповідач визнає, що він є біологічним батьком [PERSON] , зазначає, що у нього ніколи не було сумніву щодо батьківства, разом з позивачкою вони спільно виховують їхню дитину. Також повідомив, що він та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.11.2022. Тому, просить позов задоволити в повному обсязі, розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних матеріалів справи. 20.06.2023 до суду надійшла заява представника позивачки - адвоката Мельника А.В. про розгляд справи без участі позивачки та її представника, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. 20.06.2023 представником Галицької районної адміністрації Львівської міської ради Когутом Р.Р. подано заяву про розгляд справи без його участі, повідомив, що у вирішенні спору покладається на розсуд суду. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне. Cудом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №659, виданого 14.06.2017 Личаківським районним у місті Львів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Судом також встановлено, що відомості про батька зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 05.11.2022 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Радивилівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), після чого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». З довідки, виданої 15.05.2023 Львівською територіальною громадою вбачається, що [PERSON] зареєстрований за місцем проживання своєї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки, виданої 12.05.2023 Львівською територіальною громадою, [PERSON] зареєстрований за цією ж адресою з 05.10.2018. Як встановлено зі змісту позову, народженню дитини [PERSON] передували фактичні шлюбні відносини між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] , та проживання разом однією сім`єю. Зазначені обставини відповідачем не оспорюються. Згідно із ст. 52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також того народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до п. 1 ст. 3 ч. І Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Згідно із ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ч.2 ст.128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч. 4 ст.128 Сімейного кодексу України). Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). За приписами статей 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини третя, четверта статті 4 ЦПК України). Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведені обставини, а також те, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] визнають, що останній є біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дитини дані щодо батька зазначені за вказівкою матері, з матеріалів цивільної справи вбачається, що народженню дитини передувало тривале проживання сторін однією сім`єю, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про визнання батьківства. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи задоволення позову та визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 50% витрат зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved