Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. У сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Також під час перебування в шлюбі позивач виховував та утримував дитину відповідача [PERSON] , [INFO] . З 06.09.2022р. сторони проживають окремо, малолітня [PERSON] проживає з батьком та перебуває на його повному утриманні. Відповідач життям дочки не цікавиться, не забезпечує їй належні умови проживання, виховання та розвитку, будь-якого фінансового забезпечення не надає. Тому позивач просить позов задовольнити з викладених в ньому підстав. В судове засідання позивач не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду не надходило. Правом подачі відзиву до суду не скористалася. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Коростишівської міської ради в особі виконавчого комітету Коростишівської міської ради в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги у частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , підтримує та просить задовольнити. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Білоцерківської міської ради в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду листа про розгляд справи без участі представника. Також у листі зазначив, що позовні вимоги [PERSON] стосовно позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] є неправомірними та не відповідають вимогам ст.165 Сімейного кодексу України, згідно з якою визначено коло осіб, котрі мають право звертатися з таким позовом до суду, оскільки позивач не є батьком чи опікуном дитини, а також вона не проживає у його сім`ї. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.11.2022р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З акту обстеження по факту проживання особи на території Коростишівської об`єднаної територіальної громади № 1433 від 30.01.2023р. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживає зі своєю дитиною [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Дружина [PERSON] , [INFO] , за вказаною адресою не проживає. З листа служби у справах дітей Коростишівської міської ради № 01-24/П-59 від 02.12.2022р. слідує, що [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , має на утриманні ти вихованні малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] проживає окремо, до органу опіки та піклування Коростишівської міської ради з питань призначення днів та годин спілкування та визначення участі у вихованні дитини не зверталася. Рішенням виконавчого комітету Коростишівської міської ради № 101 від 20.04.2023р. затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини свідчать про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дитини, без поважних причин ухиляється від їх виконання, не піклується про дитину, не займається її вихованням та духовним розвитком, не цікавиться життям та її здоров`ям, матеріально не забезпечує, не спілкується з дитиною тривалий час, будь-яких дієвих заходів для створення умов для розвитку, життя та виховання дитини не вживає. Згідно з п.1 ч.2 ст.165 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а як встановлено судом, відповідач злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тому суд вважає, що її слід позбавити батьківських прав. Разом з тим суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . Службою у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області № 55/03-13 від 12.01.2023р. на адвокатський запит надано відповідь, з якої слідує, що до вказаної установи не надходило інформації про ухиляння громадянкою [PERSON] , [INFO] від виконання батьківських обов`язків з виховання її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з чим малолітні діти [PERSON] в службі у справах дітей Білоцерківської міської ради на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, не перебувають. Наразі умови проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , задовільні. Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В той же час, ст. 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають: один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, в розумінні ст. 165 СК України, [PERSON] , як особа, в сім`ї якої проживала малолітня дитина [PERSON] , не має права на подачу позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] , тобто не є належним позивачем по справі. Виходячи з наведеного, слід відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до задоволення частково. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial