Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб з відповідачем і стягнути з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але неменше ніж 50 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, примирення є неможливим, шлюб існує формально. У сторін від шлюбу народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Також, позивачка вказує, що чоловік не надає належної матеріальної допомоги для сім`ї, тому просить стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Ухвалою суду від 21.04.2023 прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження, призначено судове засідання. 27.04.2023 року від відповідача надійшов відзив, в якому останній заперечив проти розірвання шлюбу, проте в частині стягнення з нього аліментів на утримання доньки позовні вимоги визнав. Під час судового провадження відповідачем заявлено клопотання про надання строку на примирення, яке судом було задоволено. Сторонам надано передбачений законодавством строк на примирення, який визначено тривалістю в один місяць. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений під звукозапис в судовому засіданні 22.05.2023 року. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність відповідача. Суд, заслухавши позивача, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 19 лютого 2017 року, сторони уклали шлюб 19 лютого 2017 року. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 21 грудня 2017 року,\~ народилась [PERSON] , [INFO] , її батьками вказані сторони по справі. Відповідно до копії довідки № 65847 від 09.01.2018, виданої УЗНАП Рівненської міської ради, дитина сторін, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Щодо позовної вимоги про розірвання шлюб, суд дійшов такого висновку. Стаття 112\~СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно із\~ст.111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Під час судового провадження відповідач виявив бажання до примирення, в зв`язку з чим судом було надано строк на примирення, тривалість якого було визначено 1 місяць. Однак, частиною 2\~статті 112 СК України\~встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Застосовані судом заходи до примирення подружжя позитивних результатів не дали. Так, по закінченню строку на примирення позивач підтримує заявлені вимоги про розірвання шлюбу, про що вказала в судовому засіданні. Статтею 24 СК України\~визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, з огляду на наведені обставини, враховуючи, що протягом визначеного судом строку на примирення сторони не примирились, враховуючи тривалість часу, протягом якого подружжя припинило подружні стосунки та проживають окремо (в судовому засіданні вказала що близько півроку) - суд вважає, що вжиті заходи до примирення позитивних результатів не дали, позивач не змінила свого ставлення до можливості розірвання шлюбу, через що вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідача, суд зазначає таке. Відповідно достатті 180\~Сімейного кодексу України(далі -СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою\~статті 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів`за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог\~статті 182 СК України\~обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з п.п.3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь, на утримання дитини аліментів в розмірі 1/4 усіх видів його доходів, щомісячно. Відповідач у відзиві від 27.04.2023 р. позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів визнав, відповідно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для забезпечення дитині належні умови для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивачки. При цьому на підставі частини першоїстатті 191\~СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 20 квітня 2023 року. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача\~на користь позивачки понесені за позовну вимогу про розірвання шлюбу судові витрати - судовий збір в сумі\~1073 грн. 60 коп. Крім того, згідно до п.3 ч.1ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved