Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

21 березня 2023 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про зняття арешту з майна. Позивачка посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , до складу спадкового майна входить частка квартири [ADDRESS] . В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься обтяження на майно покійного [PERSON] , а саме арешт нерухомого майна на підставі ухвали Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 1999 року, постановленої при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 04 листопада 1998 року. Рішення суду у справі за позовом [PERSON] було виконано у повному обсязі і не зверталося до примусового виконання. Проте арешт з майна покійного [PERSON] до теперішнього часу не знято, що перешкоджає позивачці у здійсненні права на спадкування. Позивачка просить: -зняти арешт з майна [PERSON] , накладений ухвалою Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 1999 року, -вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт майна [PERSON] від 20 листопада 2006 року за номером 4084639. Сторонами не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачкою та третіми особами не подано заяв по суті справи. Тому відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З доданих до позовної заяви документів видно, що [PERSON] помер [INFO] . (а.с.12) Позивачка [PERSON] як дружина померлого [PERSON] є спадкоємицею першої черги. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 червня 2002 року Відділом по обліку та розподілу житлової площі, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири за адресою [ADDRESS] . (а.с.14) 14 травня 1999 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області постановлено ухвалу про накладення арешту на майно [PERSON] в рамках цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди. (а.с.16-17) Рішенням Павлоградського міського суду від 12 грудня 2000 року стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди 7860 грн, у відшкодування моральної шкоди 500 грн, судові витрати 60 грн 46 коп. Рішення набрало законної сили 26 грудня 2000 року. (а.с.17) Як зазначає позивачка, рішення суду від 12 грудня 2000 року добровільно виконане [PERSON] . Будь-яких даних, які б спростовували це твердження, судом не отримано. Натомість за інформацією Павлоградсько-Юр`ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) станом на 07 березня 2023 року не пред`являлись до виконання виконавчі документи стосовно боржника [PERSON] . (а.с.18) Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя виконав рішення суду про стягнення з нього коштів на користь [PERSON] , однак після цього не звернувся з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 14 травня 1999 року, тому арешт з майна [PERSON] до теперішнього часу не знято, що перешкоджає позивачці у здійсненні її права на спадкування. Порушене право позивачки підлягає захисту шляхом зняття арешту з майна [PERSON] , накладеного ухвалою Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 1999 року. \~ \~ Відповідно\~до положень\~пункту 5\~глави 15\~розділу ІІ\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України №\~296/5\~від 22\~лютого 2012\~року,\~нотаріус знімає\~заборону відчуження\~майна зокрема\~за рішенням\~суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Згідно пункту 6.1 глави 15 розділу ІІ зазначеного Порядку, про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Таким чином рішення суду про зняття арешту з майна є підставою для внесення нотаріусом відповідних даних до реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Як визначено частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 \~частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Оскільки діючим законодавством не передбачено вилучення з Державного реєстру записів про обтяження речових прав, позовні вимоги про вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт майна [PERSON] не підлягають задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір у мінімальному розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви 1073 грн 60 коп. (а.с.1) У прохальній частині позовної заяви позивачка просить судові витрати по справі залишити за нею.

Outcome: partial