Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 15 вересня 2012 року він уклав шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №23. Від шлюбу вони мають двох спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачем. За час сумісного проживання в шлюбі у них не склалися нормальні сімейні стосунки. Причиною того, явилася відсутність взаєморозуміння та протилежність поглядів на шлюбні відносини, що призвело до втрати почуття любові один до одного та поваги, а також несумісність поглядів на спільне життя та сімейних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникали сварки. На теперішній час їх шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними неможливе, сім`я розпалася остаточно у зв`язку з чим виникла необхідність юридично оформити розірвання шлюбу. З січня 2022 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, за його глибоким переконанням між ними немає сенсу для підтримання подальших сімейних відносин. Ухвалою суду від 22 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження. У своїй заяві позивач [PERSON] просить суд розглянути справу за його відсутності, підтримує позов про розірвання шлюбу повністю та не має заперечень проти ухвалення заочного рішення по справі. Крім того, зазначив, що відповідач повідомлений про розгляд даної справи і не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи відповідно до ст. 130 ЦПК України. Cудом на адресу відповідача було надіслано повідомлення про розгляд справи разом з копіями матеріалів справи, яке повернулося без вручення адресатові з позначкою адресат відсутній за вказаною адресою. Крім того, відповідач [PERSON] повідомлялася про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади». В судове засідання відповідач не з`явилася без поважних на те причин, не надала відзив на позов, та іншим чином не спростувала обставини викладені у позовній заяві, а так само не надала заяви про розгляд справи за свої відсутності у судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить наступного висновку. Так, матеріалами справи доведено, що сторони 15 вересня 2012 року уклали між собою шлюб, відповідний актовий запис №23, місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 15 вересня 2012 року. З огляду наявних у справі матеріалів встановлено, що сторони мають двох спільних малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивач зазначає, що фактично сім`я припинила своє існування. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не спростував позовні вимоги. Відповідно до\~п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень\~частини третьої\~та четвертої\~ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України кожен\~з подружжя\~має право\~припинити шлюбні\~відносини.\~Примушування до\~припинення шлюбних\~відносин,\~примушування до\~їх збереження\~є порушенням\~права дружини,\~чоловіка на\~свободу та\~особисту недоторканість\~і може\~мати наслідки,\~встановлені законом. Відповідно до\~вимог ч.\~1\~ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України,\~позов про\~розірвання шлюбу\~може бути\~пред`явлений одним\~з подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як стверджує позивач шлюб з відповідачем фактично припинено, носить лише формальний характер, примирення неможливе, а спроби зберегти сім`ю недоцільні. Отже, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Відповідно зникла можливість бути їхній сім`ї суспільно корисною, і взагалі складовою самого суспільства. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що сторони фактично не проживають разом, не бажають відновити шлюбні відносини, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved