Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» з позовом до [PERSON] , та [PERSON] про стягнення 3% річних. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.06.2007 між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 153-Ф/07, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 26083,00 доларів США на строк з 05.06.2007 року по 04.06.2012 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 12,5% річних. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено з [PERSON] , договір поруки від 05.06.2007 року, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язання по кредитному договору № 153-Ф/07 від 05.06.2007 року. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.04.2013 року у справі № 2602/2461/12 позов задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 23217,53 доларів США, та 132323,08 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов та рішення суду, ухваленого 03.04.2013 року, позивач просить стягнути 3% річних за період з 24.02.2019 року по 23.02.2022 року в розмірі 2089,58 доларів США. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.11.2022 відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які не повідомили про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.06.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та [PERSON] , укладено кредитний договір № 153-Ф/07, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 26 083,00 доларів США на строк з 05.06.2007 по 04.06.2013, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5 % річних. 05.06.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] , було укладено договір поруки № 153-Ф/07-Р, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 153-Ф/07 від 05.06.2007 року. Заочним рішення Дарницького районного суду м. Києві від 03.04.2013 у справі № 2602/2461/12, задоволено позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» та стягнуто солідарно з [PERSON] , та [PERSON] , на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 23217,53 доларів США, та 132323,08 грн., а також судовий збір в розмірі 1589,16 грн. з кожного. Згідно з розрахунком заборгованість за несвоєчасне виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва виникла заборгованість 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 в розмірі 2089,58 Доларів США ( що по курсу НБУ станом на 23.02.2022 року складає 60572,05 грн) Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 01.12.2018 №325/1729/16-ц та викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Правомірність застосування ст. 625 ЦК України в разі прострочення виконання боржником рішення суду підтверджена також у наступних постановах: Постанові Верховного Суду у складі Великої Палати від 16.05.2018 по справі № 686/21962/15-ц, Постановах Верховного Суду у справах № 310/5419/15-ц від 11.07.2018, № 463/4711/15 від 04.07.2018, № 703/4704/15-ц від 28.02.2018, № 361/7939/2015ц від 06.08.2018. У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 по справі №361/7939/2015ц вказано, що суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, також з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша етапі 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у стст. 599-601,604-609 ЦК України. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом стст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору суд приходить до висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів. У відповідності до ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з відповідачів заборгованість у вигляді 3% річних та інфляційних втрат від простроченої суми. З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачами не виконується рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.04.2013 року, яким стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позов про стягнення 3% річних за прострочення грошового зобов`язання підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved