Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

26\~квітня 2023\~року до\~Кіровського районного\~суду м.\~Дніпропетровська надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] \~до ТОВ\~«Фінансова компанія\~управління активами»,\~треті особи\~без самостійних\~вимог:\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М.,\~Великолепетиський ВДВС\~у Кахавському\~районі Херсонської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса),\~про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачці стало відомо про існування виконавчого напису №\~247231 про стягнення з неї заборгованості з постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №\~66750544 від 09 вересня 2021 року. Позивачка вважає виконавчий напис №\~247231 таким, який вчинено з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусів, пред`явлена до стягнення заборгованість в розмірі 18\~671,40 грн., яка з неї стягується, не є безспірною заборгованістю, та останній не було повідомлено про наявність у неї заборгованості за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», який є відповідачем у справі, та її походження, тим більше необхідність погашення такої заборгованості, яку позивачка не визнає повністю. За цих обставин позивачка просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №\~247231, вчинений 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального\~округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» коштів, стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору. (а.с.1-3) Справа підсудна Кіровському районному суду м. Дніпропетровська на підставі ч.12 ст.28 ЦПК України, за місцем виконання оспорюваного виконавчого напису, оскільки позивачка проживає за адресою: [ADDRESS] , що територіально розташовано в Центральному районі м. Дніпро. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2023 року було прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України, і призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників (а.с.19-20), одночасно вирішено питання щодо залучення до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог: приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенка Є.М.,\~Великолепетиський ВДВС\~у Кахавському\~районі Херсонської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса). (а.с.19-20) В судове засідання 16 травня 2023 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 06 червня 2023 року. (а.с.25) 26 травня 2023 року від відповідача надійшло клопотання про врегулювання спору за участю суді та заява про визнання позовних вимог, в яких зазначено, що відповідач просить визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, не заперечує проти стягнення з нього судових витрати по справі в розмірі 537 грн. (а.с.32-33) 06 червня 2023 року було проведено розгляд справи по суті. Позивачка та її представник в судові засідання не з`явились, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, в якій вона просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі. (а.с.24) Відповідач в\~судові засідання\~не з`явився,\~повідомлявся про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи шляхом направлення на його адресу судових повісток. (а.с.а.с.21, 27) Згідно рекомендованого повідомлення, повернутого на адресу суду, повістка та копія позовної заяви відповідачем отримана 22 травня 2023 року. (а.с.31) Суд враховує, що відповідач обізнаний про розгляд даної справи, що підтверджується його відповідними заявами. (а.с.32-33) Треті особи без самостійних вимог в судові засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на їх адреси судових повісток. (а.с.а.с.21, 27) Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. За загальним правилом ст.ст.15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.п.3.1, 3.3. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п.3.2, 3.5 глави 16 Порядку). Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №\~826/20084/14, визнав незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання не чинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Згідно приписів ч.2 ст.265\~КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та не чинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29.11.2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що в матеріалах справи наявна копія виконавчого напису №\~247231, вчиненого 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Також встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено на підставі угоди, яка не була нотаріально посвідчена, чим було порушено вимоги Переліку № 1172, що в свою чергу є порушенням вимог\~ст.87 Закону «Про нотаріат». З огляду на викладене, з урахуванням того, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог діючого на той час законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Доводи відповідача щодо врегулювання спору за участю судді не можуть бути враховані з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст.203 ЦПК України суддя спрямовує проведення врегулювання спору за участю судді для досягнення сторонами врегулювання спору. З урахуванням конкретних обставин проведення наради суддя може оголосити перерву в межах строку проведення врегулювання. Як вбачається з клопотання відповідача, він бажає врегулювати взаємовідносини між сторонами спору з приводу стягнення наявної, на його думку, заборгованості. В той же час, предметом спору є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи подачу відповідачем до початку розгляду справи по суті заяви про визнання позову та положення ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп., що становить 50% від сплаченого судового збору, а також повернення позивачці з державного бюджету решти сплаченого судового збору в розмірі 50%, тобто в розмірі 536 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved