Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі - АТ «Райффайзен Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.05.2015 відповідач [PERSON] звернулася до позивача і підписала Угоду № PDV2-998300 про акцепт Публічної пропозиції/Угоди (далі - «Заява»), відповідно до умов якої відповідач прийняла/акцептувала публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та оприлюднені й знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, тим самим висловила повну та безумовну згоду з її умовами. 10.08.2021 між АТ «Райффайзен Банк» (який є правонаступником за всіма юридичними правами та обов`язками АТ «Райффайзен Банк Аваль») та відповідачем укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-100366860, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 242 473,23 грн. строком до 10.06.2023 (22 місяці) під фіксовану процентну ставку 27,10 % річних, а позичальник зобов`язалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, однак, [PERSON] , у порушення умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконувала, не здійснювала щомісячно погашення кредитної заборгованості, в результаті чого станом на 07.10.2022 року утворилась заборгованість за договором кредиту у розмірі 206445,55 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 189 770,15 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 16 675,40 грн. Ухвалою суду від 02.01.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. 23.01.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач [PERSON] зазначила, що визнає позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк» частково та просить розстрочити виконання рішення суду, з огляду на наступне. Зазначила, що, дійсно, 10.08.2021 між нею та АТ «Райффайзен Банк» було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-100366860, за яким вона отримала у кредит у сумі 242 473,23 грн. строком на 22 місяці. Відповідно до умов вказаного договору відсоткова ставка по кредиту за період з 10.08.2021 по 11.10.2021 складала 13,55% та з 11.10.2021 - 27,10%. Пояснила, що до лютого 2022 вона здійснювала виконання своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі, проте, у зв`язку з військовою агресією рф була вимушена переїхати з родиною до Закарпатської області, що в свою чергу вплинуло на її матеріальне становище, спричинивши додаткові витрати. Вказала, що від виконання зобов`язань вона не відмовляється, про що свідчить часткове погашення заборгованості у сумі 13 245,26 грн. 11.06.2022, при цьому вважає, що у зв`язку з дією воєнного стану на території України, позивач не вправі застосовувати відносно неї будь-які штрафні санкції, а також збільшувати відсоткову ставку за кредитом. Крім того, при ухваленні рішення, просила суд розстрочити його виконання на 12 місяців, враховуючи той факт, що вона має на утриманні двох малолітніх дітей: [PERSON] . [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також погіршення її матеріального стану, спричиненого необхідністю переїзду до іншої місцевості та відповідно несення додаткових витрат у зв`язку з цим. 14.03.2023 на адресу суду надійшли пояснення (заперечення) представника АТ «Райффайзен Банк», в яких остання зазначила, що жодних штрафних санкцій по відношенню до [PERSON] банком не застосовано, проте введення воєнного стану на території України не звільняє позичальника від обов`язку щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Крім того, на думку представника позивача, [PERSON] не доведена необхідність розстрочки виконання рішення суду. 14.04.2023 відповідачем [PERSON] до суду надіслано заперечення, в яких остання зазначила, що у період з 16.06.2022 по 19.10.2022 вона перебувала на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами, тому у вказаний період часу вона взагалі не отримувала дохід. Крім того, у вказаний період часу було зроблено операцію її чоловіку, що також потребувало значних матеріальних витрат. Додатково вказала на те, що 10.04.2023 нею було здійснено погашення заборгованості у сумі 25 000,00 грн., у зв`язку з чим, заборгованість за кредитом зменшилась до 181 445,55 грн., яку вона просить розстрочити на 8 місяців. 01.05.2023 на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника АТ «Райффайзен Банк», в яких остання зазначила, що твердження відповідача про зменшення суми заборгованості є хибними, оскільки платежі, здійснені [PERSON] пішли на погашення відсотків, сума заборгованості за якими з моменту розрахунку заборгованості, тобто з 07.10.2022, збільшилась, а тому позивні вимоги позивача є незмінними. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 08.05.2015 відповідач [PERSON] звернулася до позивача і підписала Угоду № PDV2-998300 про акцепт Публічної пропозиції/Угоди (далі - «Заява»), відповідно до умов якої відповідач прийняла/акцептувала публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та оприлюднені й знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловила повну та безумовну згоду з її умовами. 10.08.2021 між АТ «Райффайзен Банк» (який є правонаступником за всіма юридичними правами та обов`язками АТ «Райффайзен Банк Аваль») та відповідачем укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-100366860, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 242 473,23 грн. строком на 22 місяці, з фіксованою процентною ставкою. На підставі п. 1.2. Заяви-Договору, Банк відкриває Поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на ім`я Клієнта та здійснює його Розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб. Відповідно до умов п. 1.2. банк зобов`язався надати клієнту кредит в сумі - 242 473,23 грн., а клієнт зобов`язався повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (далі-Проценти). В залежності від операційної моделі Банку, надання кредиту може здійснюватися в один з наступних способів: а) Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на поточний рахунок Клієнта, зазначений у п. 1.1. Заяви-Договору. Клієнт доручає Банку здійснити в Дату надання Кредиту Договірне списання коштів з Поточного рахунку у визначеній підпунктом 1.2.1.1. пункту 1.2.1. Заяви-Договору сумі на Картковий рахунок №1288860900/IBAN (далі - КР); б) Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на КР з наступним відображенням операції надання Кредиту на КР через поточний рахунок в Дату надання Кредиту (уразі його надання в Операційний час) або на наступний Операційний день (уразі надання Кредиту після закінчення Операційного часу). Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок у сумі 242473,23 грн., що не заперечується відповідачем. Відповідно до умов вказаного договору відсоткова ставка по кредиту за період з 10.08.2021 по 11.10.2021 складала 13,55% та з 11.10.2021 - 27,10%. Проценти, нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування Кредитом, починаючи з дня надання Кредиту (включно) або з наступного за днем надання Кредиту Операційного дня (у разі надання Кредиту після закінчення Операційного часу), виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт факт) (п.2.1. Договору). Згідно п.1.2.5 вказаного Договору з метою виконання грошових зобов`язань за кредитом, клієнт доручає банку здійснювати 5 числа кожного місяця договірне списання коштів з карткового рахунку на поточний рахунок в сумі 14 106,72 грн., яка дорівнює сумі ануїтетного платежу згідно графіку. Відповідно до умов п. 2.2. Кредитного договору, клієнт зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами. Ануїтентний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів та розраховується за формулою, визначеною підпунктом 3.5.1. пункту 3.5. Статті 3 Розділу 6 Правил. Клієнт зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту в дату, визначену п.п 1.2.4. п. 1.2 Заяви-Договору. Якщо дата сплати ануїтетного платежу, не є Робочим днем, ануїтетний платіж має бути сплачений Клієнтом не пізніше останнього Робочого дня, що передує Даті сплати ануїтетного платежу (п. 2.3. кредитного договору). Згідно зі п. 2.4. Заяви-Договору, у визначений п. 2.3. Заяви-Договору строк Клієнт має забезпечити наявність коштів на Поточному рахунку для подальшого здійснення Банком Договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими пунктом 9 Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. Погашення заборгованості за Кредитом, Процентів, пені здійснюється шляхом здійснення Банком Договірного списання у визначеному пунктом 9 Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди порядку. У випадку об`єктивної неможливості забезпечення Клієнтом достатньої суми на рахунках (арешт коштів, закриття рахунків тощо), з яких Банк здійснює договірне списання коштів з метою погашення клієнтом заборгованості за кредитом, погашення клієнтом заборгованості може бути здійснене будь-яким іншим шляхом, погодженим Банком. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, перед укладенням та підписанням договору позичальник [PERSON] 10.08.2021 звернулася до Банку та в Паспорті споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» засвідчив, що «ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування». У частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором він виконав у повному обсязі, однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Згідно з наданими банком розрахунками заборгованість відповідача за кредитним договором від 10.08.2021 станом на 07.10.2022 становить 206445,55 грн. та складається з заборгованості за кредитом у розмірі 189 770,15 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 16 675,40 грн. 09.10.2022 АТ «Райффайзен Банк» звернувся до відповідача з вимогою №114/5-К-259590 та № 114/5-К-259591 про дострокове виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором, надавши можливість відповідачу добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів, однак, у визначені Кредитором строки вимога не виконана, заборгованість за кредитним договором позивачу не повернуто. 11.04.2023 та 14.04.2023 відповідач здійснила часткове погашення заборгованості за кредитом у сумі 14 595,88 грн. та 10 326,12 грн. відповідно, що підтверджується розрахунком заборгованості від 24.04.2023 за кредитним договором № 014-RO-82-100366860. Суд критично оцінює доводи представника позивача щодо незмінності суми, заявленої позивачем до стягнення, яка утворилася станом на 07.10.2022, у зв`язку з тим, що вказані платежі, здійснені [PERSON] у квітні 2023 року, віднесено позивачем на погашення відсотків за користування кредитом, нарахованих після 07.10.2022, з огляду на наступне. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до умов п. 1.4. Заяви-Договору сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. Статті 3 Розділу 6 Правил обставин Дефолту, Банк має право відмовити Клієнту в наданні Кредиту (з припиненням зобов`язання Банка надати Кредит) та/або вимагати дострокового виконання Клієнтом зобов`язань за Кредитом, включаючи повернення суми Кредиту, сплату Процентів, пені та інших платежів за Кредитом, про що направляє Клієнту письмове повідомлення. На письмову вимогу Банка, Клієнт зобов`язаний здійснити дострокове погашення заборгованості за Кредитом у відповідності до умов, зазначених в письмовому повідомлені Банка. У разі невиконання цієї вимоги, Банк має право вжити заходи для стягнення заборгованості Клієнта за Кредитом, які не суперечать законодавству України. Таким чином, звернувшись до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014-RO-82-100366860 від 10.08.2021, термін повернення кредиту був фактично змінений кредитором. При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц дійшла висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Крім того, у постанові від 14.02.2018 у справі № 564/2199/15-ц Верховний Суд дійшов висновку, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Інші доводи сторін не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням наведеного, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов АТ «Райффайзен Банк» до [PERSON] , підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 181 523,55 грн., виходячи з наступного розрахунку: 181 523,55 = 206 445,55 - (14 595,88 + 10 326,12). Крім того, відповідачем заявлено клопотання про розстрочення сплати заборгованості строком на 8 місяців. Суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо). Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Підставою для застосування ст. 435 ЦПК України є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб, тобто до 18.08.2023. Загальний розмір грошових коштів які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, становить 181 523,55 грн. Суд враховує, що у зв`язку із введенням воєнного стану відповідач була вимушена переїхати до іншої місцевості, де винаймає житло, що зумовлює необхідність додаткових витрат. Крім того, у період з 16.06.2022 по 19.10.2022 [PERSON] перебувала на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами. Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розстрочити виконання рішення строком на 8 місяців. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 3096,68 грн., то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню: 181 523,55 грн. х 100% : 206 445,55 грн. ціни позову = 87,93%, тобто 87,93 % від суми сплаченого судового збору (87,93 % х 3096,68 грн.) складає 2722,91 грн.

Outcome: partial