Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем за законом четвертої черги та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкової трансмісії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною сестрою та спадкоємицею померлого [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] в період з 1996 року по 2016 року проживав цивільним шлюбом, вів спільне господарство, мав спільний бюджет з [PERSON] , яка була його сусідкою та проживала за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. 20.12.2016 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садихової Л.С. з заявою про відкриття спадщини Приватний нотаріус запропонувала звернутись [PERSON] до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , однак ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.09.2017 року заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю понад п`ять років, а саме з квітня 1996 року по липень 2016 року залишено без розгляду у зв`язку із тим, що із заяви вбачається спір про право щодо права спадкування заявника на майно померлої. Після цього [PERSON] захворів, перебував в тяжкому стані та потребував постійного догляду та допомоги. Догляд за ним здійснювала заявниця у своєму будинку в с. Хлепча Васильківського району Київської області. Він постійно перебував у ліжку, не міг нічого практично говорити та самостійно пересуватись, але перебував у свідомості, все розумів та усвідомлював усі свої дії. 10.04.2017 року за його бажанням було складено заповіт, згідно з яким [PERSON] усе своє майно заповів своїй сестрі [PERSON] . Після смерті [PERSON] [INFO] , його сестра [PERSON] прийняла спадщину. Таким чином, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом всього майна померлого [INFO] [PERSON] , просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини з [PERSON] , яка померла [INFO] , визнати за [PERSON] право на спадкування за законом в четверту чергу після смерті [PERSON] , визнати за [PERSON] право на спадкування майна [PERSON] в порядку спадкової трансмісії та визнати за позивачем право власності на майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] , що належала на праві приватної власності [PERSON] . В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача та третіх осіб. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд вважає правильним заявлені вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є сестрою померлого [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заповіту від 10.04.2017 посвідченого приватним нотаріусом Васильківського району нотаріального округу Київської області Біланюк М.С. все своє майно, що належатиме йому на день смерті заповів позивачці (а.с.13). Після смерті брата [INFO] , [PERSON] прийняла спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву. [PERSON] в період з 1996 року по 2016 року проживав цивільним шлюбом, вів спільне господарство, мав спільний бюджет з [PERSON] , проживала за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла (а.с. 19). Згідно спадкової справи № 20/2016 від 20.12.2016 щодо майна померлої [PERSON] , заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садихової Л.С. відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] , та належала померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1997 року. Після смерті [PERSON] її цивільний чоловік та брат позивачки - [PERSON] 20 грудня 2016 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садихової Л.С. з заявою про відкриття спадщини. Приватний нотаріус запропонувала звернутись [PERSON] до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] . У судовому порядку факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] встановлений не був, у зв`язку з хворобою [PERSON] та його смертю [INFO] . Факт проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] , підтверджується наступним. Відповідно до довіреності №716852094 [PERSON] надала право [PERSON] повного розпорядження рахунком № [NUMBER] від 18.12.2013 року у ПАТ «Приватбанк» з правом за неї розписуватись та виконувати усі дії та формальності, пов`язані з даним дорученням. Довіреність видана без права передоручення та дійсна до моменту її відміни, на момент смерті [PERSON] довіреність була дійсна (а.с. 61). Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті [PERSON] , ці документи були видані [PERSON] , який здійснив її поховання, що підтверджується копіями актів, товарним чеком та накладною (а.с. 24, 62). Допитана в судовому засіданні [PERSON] в якості свідка, пояснила, що її брат [PERSON] і [PERSON] проживали спільно близько 20 років, вели спільний бюджет, купували разом меблі, робили ремонт в квартирі, відпочивали разом. Познайомилися в 90-х роках, на той час брат вже був розлучений. Спочатку, вони проживали в квартирі брата, а квартиру [PERSON] здавали, потім жили в окремих квартирах. Сестра опікувалася ними. В [PERSON] було три інсульти, після другого інсульту [PERSON] забрала брата до себе. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає поряд з [PERSON] , части заходить в гості. З початку 2000-х років [PERSON] і [PERSON] разом приїжджали до сестри. Коли [PERSON] після перенесених інсультів був лежачим хворим, його до себе забрала сестра та доглядала. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивачки, та підтвердила, що [PERSON] і [PERSON] разом проживали чимало років. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . З [PERSON] і [PERSON] була знайома більше 20 років, оскільки сусіди по квартирі. Проживали однією сім`єю, була дуже хороша сім`я. Після смерті [PERSON] , [PERSON] захворів та сестра доглядала за ним до його смерті. Відповідно до положень п. 16 Постанови № 5 від 31.03.1995 року із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Відповідно до правової позиції та висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 22 квітня 2020 року у справі №200/14136/17, щодо встановлення факту проживання однією сім`єю з метою спадкування за законом, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Відповідно до правової позиції та висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 21 січня 2020 року справа №396/2046/18, щодо строку, у який спадкоємець, що прийняв спадщину може зареєструвати своє право власності. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини, відповідно до ст. 1270 ЦК України, встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та свідків, суд вважає, що [PERSON] доведено факт проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] , понад п`ять років до відкриття спадщини після смерті останньої. Заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з наступним. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи від 20.12.2016 року № 20/2016 заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садиховою Л,С. щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] , заявою від 20.12.2016 року [PERSON] прийняв спадщину. Постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] матеріали спадкової справи не містять. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦПК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Враховуючи те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] оскільки звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, підстав для спадкової трансмісії його спадкоємицею [PERSON] суд не вбачає. Не оформлення ним спадкових прав є підставою для переходу цього права до його спадкоємиці. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, за відсутності відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, суд вважає, що вимоги про визнання права власності позивачем заявлені передчасно. В зв`язку з вищезазначеним, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial