Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № CMZ-698-Ф/17-DOM від 10.07.2017 в сумі 41015,48 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та 10.07.2017 підписав договір № CMZ-698-Ф/17-DOM про приєднання до правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами (договір про приєднання). Зазначений договір про приєднання разом з правилами (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, інформацією про сукупну вартість кредиту та тарифами є договором комплексного банківського обслуговування (договір). На виконання умов договору про приєднання АБ «УКРГАЗБАНК» відкрив відповідачу картковий рахунок у національній валюті, платіжну картку та видав кредит. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення коштів та сплати процентів за користування коштами, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 15.02.2023 становить 41015,48 грн., з яких: 14880,76 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 14676,51 грн. - поточна заборгованість за кредитом, 10630,33 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 827,88 грн. - поточна заборгованість за відсотками. Так, як в добровільному порядку відповідач повернути кредит не бажає, позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості. Представник позивача разом з позовом подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а розгляд справи просить проводити без участі представника позивача. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 57). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 10.05.2023 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 29.05.2023 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідача викликати в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. Представник позивача разом з позовом подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а розгляд справи просить проводити без участі представника позивача. Щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 40). Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 10.07.2017 між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір № CMZ-698-Ф/17-DOM комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників карткового продукту Універсальна картка «Домовичок» (а.с. 6). Відповідно до даного договору відповідач погодився на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час підписання цієї заяви. Згідно з умовами вказаного договору [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді встановленого ліміту дозволеного овердрафту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування овердрафтом. Відповідно до параметрів кредитного ліміту, що зазначені в договорі № CMZ-698-Ф/17-DOM максимальна сума кредиту 300000 грн., процентна ставка в пільговому період 0,00001% річних, фіксована процентна ставка 36,0% в місяць. На суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом нараховуються проценти в розмірі, визначеному програмою кредитування та зазначеному у підписаній клієнтом заяві на приєднання, тобто в розмірі 48% річних. На виконання умов договору позивач видав відповідачу платіжну карту у непошкодженому стані, що підтверджується підписом останнього (а.с. 9). Фактичне виконання даних умов договору та користування наданими банком коштами відповідачем також стверджується наявною в матеріалах справи випискою за договором по рахунку відповідача з 10.07.2017 по 15.02.2023, за яким обліковується заборгованість за договором із урахуванням прихідних та видаткових операцій (а.с. 10-31). Позивачем на адресу відповідача направлялась вимога про дострокове (у тридцятиденний строк після отримання вимоги) повернення кредиту за кредитним договором № CMZ-698-Ф/17-DOM станом на 21.09.2021 у загальному розмірі 35165,59 грн. (а.с. 32). Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення коштів та сплати процентів за користування коштами, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 15.02.2023 становить 41015,48 грн., з яких: 14880,76 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 14676,51 грн. - поточна заборгованість за кредитом, 10630,33 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 827,88 грн. - поточна заборгованість за відсотками (а.с. 34-38). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 Цивільного кодексу України). За змістом ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може і бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, підписавши договір № CMZ-698-Ф/17-DOM від 10.07.2017 про приєднання до правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами (договір про приєднання), фактично погодився на запропоновані позивачем умови кредитного договору, отримав кредитні кошти і користувався ними, тому суд вважає, що між сторонами виникли зобов`язання за кредитним договором, які підлягають до виконання відповідно до умов цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання повинні виконуватись належним сторонами і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі, не виконав, через це утворилась заборгованість, яка станом на 15.02.2023 відповідно до розрахунку заборгованості становить 41015,48 гривень, що також підтверджується випискою по рахунку. Відповідно до позиції Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі № 200/5647/18, провадження № 61- 9618св19, виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому банком кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з позивачем договору № CMZ-698-Ф/17-DOM від 10.07.2017, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування ним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2684,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14791-253 від 28.03.2023 (а.с. 5). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 207, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 627, 629, 625, 634, 640, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved