Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18 червня 2022 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона не працює, оскільки доглядає за дитиною, отримує допомогу від держави у розмірі 860 грн. Відповідач ухиляється від її утримання. Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні відповідач не має, тому має реальну змогу сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трьох років. 12 травня 2023 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, до канцелярії суду надала заяву, в якій\~просила справу розглянути без її участі. Також зазначила, що на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність\~сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з копією свідоцтва про шлюб\~серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 18 червня 2022 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 250. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 354. Батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . З акту від 24.04.2023, засвідченого головою вуличного комітету Скрипкою Л.Б. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживає син [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні матері. Згідно довідки №02-02/499, виданої 24.04.2023 Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, [PERSON] знаходиться на обліку у місті Лубни та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі 860,00 грн. Відповідно ч.ч. 2, 4 до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідач є батьком [PERSON] , який на даний час не досяг трирічного віку. Дитина проживає з позивачем та перебуває її утриманні. Як зазначає позивач, у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, не надає. Судом також взято до уваги, що сторонами не надано доказів наявності обставин, що мають істотне значення та можуть свідчити про неможливість надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дружини у заявленому нею до стягнення розмірі. Враховуючи вищевикладені\~обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову та присуджує стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з 04 травня 2023 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку.\~\~ Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому, суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору, а також суд виходить з того, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved