Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

17.02.2023 ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 17.01.2018 ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] уклали договір № 2018/I_C/244-000052 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк». Відповідно до договору, банк встановив на картковому рахунку відповідача можливу суму кредиту в розмірі до 300\~000,00 грн., орієнтовна сума кредиту 10 000,00 грн. Строк дії договору по 16.01.2019. Банк надав відповідачеві кредитні кошти, виконавши свої зобов`язання в повному обсязі. Відповідач користувався коштами Банку, проте не повернув їх позивачеві та не сплатив відсотки за його користування. Станом на 08.02.2023 у відповідача утворилась заборгованість в сумі 11547,57 грн ( 8167,73 грн заборгованість по кредиту (прострочена), 3379,84 грн заборгованість по процентах). А тому банк просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та 2684,00 грн судового збору. Ухвалою суду 17.03.2023 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Позивачеві ПАТ АБ «Укргазбанк» на електронну адресу банку 27.03.2023 була відправлена копія вказаної ухвали; будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від позивача не надходило. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками відповідачу надсилали неодноразово, однак судова кореспонденція та рекомендовані повідомлення про вручення повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» 13.04.23, 28.04.2023 та 17.05.2023. Відзиву, заяв та клопотань від відповідача не надходило. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом установлено, що 17.01.2018 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] була підписана заява договір № 2018/I_C/244-000052. Також відповідачу було відкрито субрахунок №26207330426676.500101.980. За змістом п.2.1 розділу «Загальні положення» вказаного Договору, така заява-договір разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», Тарифним планом, умовами банківських Продуктів/Пакетів (що всі розміщені на сайті Банку) є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між Банком та Клієнтом, які є сторонами Договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 2018/ОВР/244-000017 від 17.01.2018 на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки АБ «Укргазбанк», станом на 21.01.2022 у відповідача є заборгованість перед Банком у розмірі 11547,57 грн, яка включає в себе: заборгованість по кредиту (прострочена) 8167,73 грн; заборгованість по процентах 3379,84 грн. Згідно Вказаної\~заяви-договору,\~ строк\~дії договору\~-\~12\~місяців;\~можлива сума\~кредиту \~300\~000,00\~грн;\~орієнтовна сума\~кредиту \~10000,00\~грн;\~щомісячний платіж\~по кредиту\~(ліміт\~дозволеного овердрафту)\~ 7%,\~мінімум 50грн; базова відсоткова ставка - 36,00 % річних; відсоткова ставка на пільговий період 0,00001 %; відсоткова ставка на прострочену заборгованість 48 %. Така заява-договір містить підпис [PERSON] . Позивач видав відповідачу платіжну картку, про що відповідач надав відповідну розписку про отримання платіжної карти (розділ заяви-договору «Розписка про отримання платіжної карти»). АБ «Укргазбанк» за № 129/14468/2021 від 21.04.2021 на адресу [PERSON] було направлено вимогу про повернення кредиту, однак така вимога [PERSON] отримана не була, та повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Із наданої банком Виписки по особовому рахунку вбачається рух коштів по рахунку [PERSON] , зокрема щодо знятих коштів та коштів, які були внесені відповідачем на погашення використаних, за період з 17.01.2018 по 21.01.2022. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що умови кредитного договору належним чином відповідачем не виконуються, у зв`язку з чим просив стягнути заборгованість з відповідача. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що визначається п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України; відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, оскільки ним не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення інших платежів в рахунок виконання власних зобов`язань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов`язком особи, яка порушила зобов`язання. З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що протягом строку дії договору відповідачем здійснювалось використання кредитних коштів та їх повернення Банку. Однак кошти Банку були повернуті не у повному обсязі, тобто сума використаних коштів перевищує суму внесених, що і мало наслідком виникнення заборгованості, яку Банк просить стягнути. Отже, позивачем доведено факт отримання відповідачем кредиту та порушення умов кредитування, у зв`язку з чим у [PERSON] утворилась заборгованість, а оскільки позичальником порушено умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики, вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов`язань порушено з вини відповідача тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved