Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] кошти в сумі 1 779, 00 грн. та судовий збір в сумі 2684,00 грн. на розрахунковий рахунок управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради для подальшого їх перерахування до Державного бюджету України. В обґрунтування позову зазначено, що 17.12.2019 [PERSON] звернулась до Управління із заявою № 1711 про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, надала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 17.12.2019 та інші документи, відповідно до п. 5 Порядку № 250. Із поданої [PERSON] декларації, вбачається, що на час виникнення спірних відносин відповідачка не працювала та жодних доходів не мала, крім самої допомоги. На підставі поданих документів рішенням Управління від 18.12.2019 було востаннє призначено [PERSON] допомогу на дітей одиноким матерям ( з урахуванням доходів) на період з 01.12.2019 по 31.05.2020 у розмірі: 1779,00 грн. щомісячно. Державна допомога на дітей одиноким матерям призначалася [PERSON] на підставі ЗУ «Про державну допомого сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811-ХІІ та відповідно до порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751. Призначену [PERSON] з 01.12.2019 допомогу на дітей одиноким матерям було продовжено Обласним центром на період карантину на червень та липень 2020 року ( розпорядження від 15.05.2020 та розпорядження від 22.06.2020). Разом з тим, з 24.07.2020 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України віл 22.07.2020 №» 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги», норми якої застосовуються з 01.07.2020 (далі - Постанова № 632).Абзацем 2 п. 2 Постанови № 632 встановлено, що з 1 липня 2020 р. призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 р., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Оскільки заява для підтвердження права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям з липня 2020 року [PERSON] надана не була, Обласним центром було визначено розмір надміру отриманих коштів допомоги на дітей одиноким матерям. Відповідачці направлялись повідомлення, претензія про необхідність добровільного повернення бюджетних коштів, але жодних дій останньою вчинено не було. З метою забезпечення цільового принципу використання бюджетних коштів, ураховуючи неповернення відповідачем суми переплати у добровільному порядку. Управління змушене звернутися до суду з метою повернення коштів до бюджету в судовому порядку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена судом своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за її відсутності не надавала. Не скористалася своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, яка відповідно до приписів статті 9 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-ІV від 23.02.2006 року (із змінами та доповненнями) обумовлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Отже, Європейський суд з прав людини у пунктах 39 - 41 свого Рішення від 08.11.2005 року у справі «Стрижак проти України» (заява № 72269/01) констатував наявність у заявника права надавати свої аргументи під час публічного слухання справи, недотримання якого було кваліфіковано як порушення частини 1 статті 6 Конвенції. Державна допомога на дітей одиноким матерям призначається на підставі Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 «2811-ХІІ та відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751. Відповідно до статті 18-1 вищезазначеного закону право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентним органом іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішення про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно до ст.18-2 Закону допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку. Відповідно п. 34 Порядку № 1751 допомога на дітей одиноким матерям надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Попередні шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям. Середньомісячний сукупний доход сім`ї визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632. Так, судом встановлено, що 17.12.2019 [PERSON] звернулась до Управління з заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям. На підставі заяви про призначення соціальної допомоги від 17.12.2019, декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням допомоги від 17.12.2019 та інших документів, рішенням Управління від 18.12.2019 було призначено [PERSON] допомогу на дітей одиноким матерям (з урахуванням доходів) на період з 01.12.2019 по 31.05.2020 у розмірі: 1779 грн. 00 коп. щомісяця. Відповідно до п.п. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 р. У 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» строк виплати допомоги на дітей одиноким матерям , яка була призначена раніше, було продовжено на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державні соціальні допомоги виплачуються за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. Нарахування, виплата, перерахунки та автоматичне подовження державних соціальних допомог здійснюється в централізованому порядку Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат відповідно до Положення про Обласний центр, затвердженого розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації від 22.11.2016 № 535 «Про затвердження Положення про Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у новій редакції». Таким чином, призначену [PERSON] з 01.12.2019 допомогу на дітей одиноким матерям було подовжено Обласним центром на період карантину на червень липень 2020 року, про що в матеріалах справи є розпорядження від 15.05.2020 та 20.06.2020. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №» 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги», встановлено, що з 1 липня 2020 р. призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 р., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Така заява [PERSON] надана не була. Відповідно до довідки Обласного центру від 13.01.2021 № 15, яка міститься в матеріалах справи, розмір надміру отриманих коштів допомоги на дітей одиноким матерям за липень 2020 року складає 1779,00 грн.. 22.01.2021 за № 10-87/567/03-21 Управлінням на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність повернути на розрахунковий рахунок Управління надміру отримані кошти допомоги на дітей одиноким матерям. Також пропонувалося укласти угоду про повернення таких коштів частинами. Після цього 31.05.2021 за № 10-87/4208/03-21 Управління направило на адресу [PERSON] претензію про повернення надміру отриманих коштів допомоги, в якій повідомили, що у разі не повернення коштів будуть звертатися до суду. Як вбачається з матеріалів справи, претензія була повернута поштовим відділенням з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Акти, які долучені до позовної заяви, підтверджують, що інспектором Управління здійснювався вихід за місцем проживання [PERSON] , проте останньої не було вдома, в телефонному режимі повідомила, що проживає в Києві, допомогу не отримувала, кошти повертати відмовляється. Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями статей 1212,1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються отримувачем допомоги самостійно або за згодою отримувача допомоги у повному обсязі за рахунок наступних виплат допомоги, за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат допомоги в розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення виплачених сум допомоги такі кошти стягуються у судовому порядку. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов підлягає задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved