Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району\~Одеської областіпро встановлення факту належності та визнання права власності за спадкове майно. В обгрунтовання позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з 35/48 частин житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , належної спадкодавцю на підставі Договору дарування від 18.06.1957 року і Свідоцтва про право на спадщину від 13.06.1983 року. Інші 13/48 частин вказаного житлового будинку відповідно до того ж Свідоцтва про право на спадщину від 13.06.1983 року належали позивачу, однак вказаний факт необхідно встановити судовим рішенням. За життя, а саме 01.10.1997 року [PERSON] все своє майно заповідав позивачу. Після смерті спадкодавця, позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та нотаріусом була відкрита спадкова справа № 334/2014, але отримати Свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, позивач не має можливості, оскільки в правовстановлюючих документах наданих нотаріусу немає дати видачі, є розбіжності в нумерації спадкового житлового будинку, тому нотаріусом винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.03.2023 року, та позивачу було рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого 29.12.2020 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] складається з: літ. «А1»- житловий будинок ( загальна площа 70,0 кв. метра, житлова площа 31,5 кв. метра), літ. «Б1» - сарай, літ. «Г» убиральня, літ. «Д» - навіс, № 1-6;I- надвірні споруди. Згідно рішення міської ради від 25.11.2022 року вул. Толстого в м. Кілія перейменована на вул. Райнова Бориса. Таким чином, позивач фактично як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв, але отримати Свідоцтво про право власності на житловий будинок немає змоги, оскільки містяться помилки у правовстановлюючих документах на житловий будинок. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: - встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] 35/48 частин житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] ) та [PERSON] , [INFO] - 13/48 частин вказаного житлового будинку; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з: літ. «А1» - житловий будинок ( загальна площа 70,0 кв. метра, житлова площа 31,5 кв. метра), літ. «Б1»- сарай, літ. «Г» убиральня, літ. «Д» - навіс, № 1-6;I- надвірні споруди, в тому числі на 35/48 частин в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та на 13/48 частин, як власнику. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.03.1962 року м. Кілія Рай бюро ЗАГС Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 90 від 14.03.1962 року, /а. с. 9/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 30.11.1979 року м. Кілія Рай ЗАГС Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 30.11.1979 року, актовий запис № 257 від 30.11.1979 року, /а. с. 9/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 07.02.1957 року виданого Кілійською районною державною нотаріальною конторою за реєстровим № 397/7 встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є в рівних частках: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . До складу спадкового майна входить 1/2 частина житлового будинку по [ADDRESS] , /а. с. 18/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.1983 року, виданого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим № 450 встановлено, що спадкоємцями [PERSON] , яка померла [INFO] в рівних частках є: її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] , /а. с. 18/. Рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради № 7 від 22.01.2020 року змінено адресу об`єкту нерухомого майна житловому будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишні [ADDRESS] ) на наступну адресу: [ADDRESS] , /а. с. 20/. Відповідно до переліку вулиць та провулків, перейменованих на 27 черговій сесії VІІІ скликання від 25.11.2022 року встановлено, що [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] , /а. с. 21-22/. Згідно довідки за вих. № 1039 від 31.12.2020 року, наданою Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] ), на праві приватної часткової власності належить: [PERSON] 11/24 частин; [PERSON] 13/48 частин; [PERSON] 13/48 часток, вказаного нерухомого майна, /а. с. 19/. Відповідно до заповіту від 01.10.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим № 3453 встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: все його майно, яке буде йому належати, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, заповів [PERSON] , /а. с. 10/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 29.04.2022 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 201 від 01.04.2014 року, /а. с. 8/. Постановою Ренійської державної нотаріальної контори від 21.03.2023 року встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] оскільки в документах, що підтверджують право власності на житловий будинок [ADDRESS] немає дати видачі та є розбіжності в нумерації вказаного житлового будинку, /а. с. 24/. Згідно заповіту від 23.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому земельну ділянку площею 4, 30 гектарів, розташовану на території Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області, призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, заповів [PERSON] , [INFO] . При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно \~\~статті \~\~41 Конституції України \~\~кожен \~\~має \~\~право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,\~\~визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України,\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Зважаючи на\~встановлені з\~досліджених доказів\~обставини справи,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~вимоги позивача,\~щодо встановлення факту належності [PERSON] , який помер [INFO] - 35/48 частин житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] ) та [PERSON] , [INFO] - 13/48 частин вказаного житлового будинку. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту\~ в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved