Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У грудні 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 06 листопада 2019 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей у сторін немає. Указує, що сторони проживали однією сім`єю до вересня 2020 року, після чого їх подружні відносини були фактично припинені. З того часу і до сьогодні ведення спільного госпожарства та спілкування між ними припинено. Сторони у справі проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить його інтересам. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.12.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк на подання відзиву. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача адвокат Пеньковський В. Б. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. У поданій заяві зазначив, що позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судові засідання у справі не з`явилася, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від неї до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу її зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ). Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подала до суду відзив на позовну заяву, ураховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2023 постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Між [PERSON] , [INFO] , громадянином України, та [PERSON] , [INFO] , громадянкою Російської Федерації, Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 06 листопада 2019 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 3802, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] є громадянкою Російської Федерації. З урахуванням наведеного, суд під час вирішення вищевказаної справи повинен керуватися положеннями Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон). Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону вибір права - право учасників правовідносин визначити право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом. Зі статті 7 Закону слідує, що при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України. Згідно зі ст. 55 Закону право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу. У разі укладення шлюбу в Україні застосовуються вимоги Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Статтею 63 Закону встановлено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21\~Сімейного\~кодексу\~України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.\~51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України судові витрати, понесені [PERSON] по сплаті судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved