Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Гребенюк С.А. звернувся до суду з позовом про скасування арешту на майно, в обґрунтування зазначивши наступне. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . З метою успадкування належного померлій спадкового майна позивач звернувся до приватного нотаріуса Пархоменко Н.М. і тоді йому стало відомо, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.11.2022 на успадковану квартиру [ADDRESS] , Уманським міським відділом державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області було накладено арешт. З цього приводу позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття вищевказаного арешту і отримав відповідь, що зазначений арешт був накладений, у зв`язку зі стягненням з [PERSON] на користь КП «Уманське РЕУ-3» заборгованості за житлово комунальні послуги в розмірі 3729,71 грн. 16.01.2023 року до Уманського РЕУ направлено адвокатський запит, у відповіді на який вказано, що померла [PERSON] не мала заборгованості перед КП «Уманське РЕУ-3». Додатково було повідомлено, що КП «Уманське РЕУ № 3» не було виконавцем послуг та не було управителем будинку [ADDRESS] , а тому будь-якого відношення до квартири [ADDRESS] цього будинку КП «Уманське РЕУ № 3» не мало та не має на теперішній час. Крім того, відділом ДВС на адресу КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» Уманський виробничий відділом» 30.11.2022 року було направлено вимогу державного виконавця щодо отримання копії постанови про накладення арешту майна боржника, а також щодо підтвердження права власності на квартиру [ADDRESS] та у повідомленні було зазначено, що постанова про арешт майна в інвентаризаційній справі відсутня. Арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить померлій, був накладений помилково, враховуючи вищевказані докази, та те, що власником цієї квартири є [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а не [PERSON] , [INFO] , однак, оскільки іншим шляхом зняти обтяження (арешт) з всього майна неможливо, а наявність такого порушує права позивача, останній вимушений звернутися до суду з цим позовом. Просить скасувати арешт та/або припинити обтяження: тип обтяження арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 134148890; підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 35136228, 21.12.2012, що накладений на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді від 30 січня 2023 року у справі відкрите спрощене провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідачу було направлено копію ухвали судді та примірник позовної заяви рекомендованим листом. Від відповідача до суду надійшло письмове пояснення, у якому зазначено про те, що 25.11.2022 року на адресу відділу від [PERSON] надійшла заява про зняття арешту з майна на квартиру [ADDRESS] . На її заяву Відділом державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) було повідомлено про те, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав дійсно зареєстровано обтяження за № 13414890 у відповідності до постанови № 35136228 від 21.12.2012 року виданої Уманським міським відділом ДВС Уманського МРУЮ державним виконавцем Полулях Н.В. на квартиру [ADDRESS] відносно особи [PERSON] , [INFO] . Як вбачається згідно бази даних ЄДРВП (спецпідрозділ), у відділі ДВС на виконанні перебували три виконавчі провадження за параметрами пошуку « [PERSON] » (однозначно ідентифікувати особу неможливо). Виконавчі провадження відкриті на підставі рішень Уманського міськрайонного суду Черкаської області. Згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження відносно особи [PERSON] , [INFO] , про стягнення з [PERSON] на користь КП «Уманське РЕУ-3» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 3729,71 грн., судовий збір 689,00 грн., а всього 4418,70 грн. Виконавче провадження відкрито на підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області. Надати більш детальну інформацію щодо вказаного факту немає можливості, оскільки виконавчі провадження фактично знищені за строками зберігання, відповідно до Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки. 30.11.2022 року державним виконавцем відділу було направлено запит до КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» Уманський виробничий відділок» щодо направлення на адресу відділу копії постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження № 35136228 від 21.12.2012 року та про те, кому на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно наданої відповіді вказана квартира належить [PERSON] (число, місяць та рік народження не зазначено). Постанова про арешт майна № 35136228 від 21.12.2012 року в інвентаризаційній справі відсутня. 13.12.2022 державним виконавцем відділу вдруге було направлено запит до Уманського відділку КП ЧООБТІ кому саме належить вищевказана квартира та надання інформації щодо наявності будь-якого майна, що зареєстроване за [PERSON] , [INFO] , але відповідь до відділу не надходила. Арешт на майно в рамках виконавчого провадження № 23209898 по виконавчому листу № 2-1666 виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 05.11.2010 року про стягнення із [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Уманьгаз» заборгованості за використаний природній газ в сумі 2234,61 грн. та судового збору в сумі 214,60 грн., солідарно, було накладено з метою забезпечення виконання рішення суду. 06.05.2013 року виконавче провадження завершено на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Заборгованість, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не сплачено, тому підстав для скасування арешту не було. Станом на 27.02.2023 року діючі виконавчі провадження за параметрами пошуку « [PERSON] » у відділі на виконанні не перебувають. Виконавчі провадження відносно [PERSON] знищені, відповідно до Інструкції з діловодства в органах виконавчої служби, оскільки строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву становить три роки. Надати більше інформації щодо накладеного арешту на квартиру [ADDRESS] неможливо. У зв`язку із викладеною інформацією, при прийнятті рішення Відділ державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) покладається на думку суду. Суд, дослідивши матеріали справи, та врахувавши позицію сторін, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис про смерть № 1328. Згідно довідки, виданої приватним нотаріусом Пархоменко Н.М. Уманського районного нотаріального округу Черкаської області 14.04.2023 за № 196/01-16, 27 серпня 2022 року за №89 заведена спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , останнє місце проживання якої було: [ADDRESS] . Спадкова справа заведена на підставі заяв: сина спадкодавця [PERSON] , про прийняття спадщини за законом, та дочки спадкодавця [PERSON] , про не прийняття спадщини. Отже, на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем майна [PERSON] є її син [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавцю [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 травня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1959, посвідченого Копиловим В.І., завідуючим Уманською міською державною нотаріальною конторою. Разом з тим, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 315584410, сформованої 19.11.2022, квартира [ADDRESS] не рахується ні за ким, а у розділі: «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» вказано, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 35136228, 21.12.2012, Уманського міського відділу ДВС Уманського МРУЮ, державний виконавець Полулях Н.В., накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , при цьому власником цієї квартири зазначена [PERSON] , але датою її народження є [INFO] . Обтяжувачем зазначений Уманський відділ державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. Згідно відповіді Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), направленої на заяву [PERSON] 21.12.2022 за вих. № 33798/6/26.9-29, 21.12.2012 року дійсно зареєстровано обтяження за № 13414890 згідно постанови 35136228 від 21.12.2012 року виданої Уманським міським відділом ДВС Уманського МРУЮ державним виконавцем Полулях Н.В. на квартиру [ADDRESS] відносно [PERSON] , [INFO] . Як вбачається згідно бази даних ЄДРВИ (спецрозділ) у відділі ДВС на виконанні перебували три виконавчі провадження за параметрами пошуку « [PERSON] » (однозначно ідентифікувати особу неможливо). Виконавчі провадження відкриті на підставі рішень Уманського міськрайонного суду Черкаської області. Згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження відносно [PERSON] , [INFO] , про стягнення з останньої на користь КП «Уманське РЕУ-3» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 3729,71 грн., судового збору у розмірі 689,00 грн. Відповіді на додатковий запит щодо інформації про наявність рішень стосовно особи [PERSON] , [INFO] , з Уманського міськрайонного суду відділом виконавчої служби не отримано. Станом на 21.12.2022 діючі виконавчі провадження за параметрами пошуку « [PERSON] », [INFO] , у відділі на виконанні не перебувають. Більш детальну інформацію щодо виконавчого провадження у межах якого було накладено заборону на вищевказану квартиру, надати позбавлені можливості, оскільки виконавче провадження закрито та матеріали передані до архіву, та в подальшому знищені за строками зберігання. Оскільки рішення фактично не виконане та заборгованість не стягнуто, а матеріли виконавчого провадження знищені за строками, у відділу виконавчої служби відсутні підстави для скасування заборони. При цьому заявнику роз`яснено право на звернення до суду з відповідним позовом. Згідно відповіді директора КП «Уманське РЕУ №3» від 18.01.2023 за № 29 на адвокатський запит [PERSON] від 16.01.2023, громадянка [PERSON] , [INFO] , що проживала за адресою: [ADDRESS] , не мала боргів перед комунальним підприємством «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3». Також повідомляють, що КП «Уманське РЕУ №3» не було виконавцем послуг та не є управителем будинку [ADDRESS] , а тому будь-якого відношення до квартири [ADDRESS] цього ж таки будинку КП «Уманське РЕУ №3» не мало та не має на теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. Положеннями ч.1 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Згідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Таким чином, державний виконавець зобов`язаний здійснювати примусове звернення стягнення з боржника в порядку, врегульованому Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ст. ст. 48, 50, 56 цього Закону, відповідно до яких першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності на об`єкти нерухомості. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Положеннями ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю У ч. 1\~ст. 317 Цивільного кодексу України зазначається, що власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач [PERSON] у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , оскільки є її сином. Успадковуючи певну спадщину спадкоємець набуває право власності в порядку спадкування. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Судом встановлено, що при оформленні нотаріусом спадкової справи було встановлено, що на спадкове майно, а саме квартиру, належну спадкодавцю накладено арешт та з`ясовано, що арешт накладався в межах виконавчого провадження, яке на цей час закрито та знищено за строками зберігання, відповідно до Інструкції, але при цьому провадження закрито, не у зв`язку із погашенням заборгованості, тому державний виконавець не мав можливості зняти арешт закриваючи провадження. Разом з тим, при накладенні арешту державний виконавець орієнтувався лише на прізвище, ім`я та по батькові боржника, без уточнення дати народження і судом встановлено, що арешт було накладено на майно іншої особи, оскільки дати народження боржника і спадкодавця не співпадають. Також, державним виконавцем надано відповідь, що станом на цей час будь-яких виконавчих проваджень щодо спадкодавця [PERSON] , [INFO] , немає. Крім цього, стягувач, на підставі претензії якого за рішенням суду було накладено арешт на спірну квартиру, зазначає, що спадкодавець [PERSON] не має перед ними ніяких боргових зобов`язань, а квартира, на яку накладено арешт не перебуває у них на балансі. Тобто у матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право позивача, як спадкоємця за законом, в частині вільного користування та розпорядження своїм майном, оскільки створюють перешкоду йому, як спадкоємцю набути право власності на зазначене майно в порядку спадкування. Враховуючи вказані обставини, суд погоджується з доводами позовної заяви та вважає, що відомості в реєстрі про заборону на нерухоме майно впливають на права позивача та створюють йому перешкоду в частині належного оформлення права власності на спадкове майно, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved