Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.03.2023 року \~представник\~позивача АТ "ОТП Банк"\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~стягнення з\~відповідача [PERSON] заборгованості в сумі 33837,83грн. за кредитним договором №0082/980/1587986/20 від 16.06.2020р., та судових витрат в розмірі сплаченого позивачем судового збору 2684грн., посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідачка добровільно не виконує зобов`язань за вказаним кредитним договором, надавши відповідні докази, а також докази оплачених судових витрат. \~ \~ \~ \~22.04.2023 року він відповідачки надійшов відзив на позовну заяву з квитанцією на підтвердження направлення його копії позивачу, яким вона не визнача вимоги позову і просила залишити їх без задоволення. але вона уточнила свої пояснення у відзиві, подавши суду 14.06.2023р. клопотання, яким вона просить задовольнити позов частково, вважаючи, що її заборгованість перед позивачем становить 7375,73грн., стверджуючи, що вона погасила 40514,02грн. своєї заборгованості, але у зв`язку з важким маиеріальним становищем залишок поки що повернути не взмозі. Заперечень на відзив не надійшло. \~ \~ \~ \~У судове засідання строни не прибули.\~Представник позивача подав заяву з клопотанням, яким просить про розгляд справи за його відсутністю. Відповідачка також надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. \~ \~ \~ \~Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі наданих доказів. \~ \~ \~ \~З відомостей, зазначених у позові представник позивача стверджує, що 16.06.2020 року між АТ «ОТП Банк» (надалі - АТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено договір шляхом підписання Заяви-Анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0082/980/1587986/20 від 16.06.2020, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, Інформаційного листка. Тарифів Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті Банку. \~ \~ \~ \~Відповідно до договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є Заява-анкста про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" №0082/980/1587986/20 від 16.06.2020, та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua. на підтвердження чого Позичальником було власноруч підписано Заяву-Анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0082/980/1587986/20 від 16.06.2020, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. \~ \~ \~ \~Згідно з умовами вказаного договору, АТ «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку [NUMBER] , надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. \~ \~ \~ \~На картковий рахунок [NUMBER] , що відкритий за заявою відповідача було встановлено кредитний ліміт (розмір у позові не зазначено), порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Байку. На дату укладення Заяви-анксти розмір лроцеїгтної ставки, вказаний у відповідній Заяві-анксті та погоджений з позичальником, становить: 5,00% (п`ять відсотків) на місяць. На виконання умов вищевказаного договору АТ "ОТП БАНК" свої зобов`язання з видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно зі звітом-рахунком відповідачем використано кредит в загальному розмірі: 25000грн. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості \~ \~ \~ \~Статтею 599 ЦК України регламентовано, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.526,527,530 цього ж Кодексу - що зобов`язання мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, на твердження представника позивача, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав - зі своєчасного повернення коштів, внаслідок чого в нього утвориласяґ заборгованість в розмірі 33837,83грн., з яких: 25000грн. - заборгованість за тілом кредиту, та 8837,83грн. - заборгованість за відсотками, надавши суду докази на підтвердження своїх доводів. \~ \~ \~ \~Відповідачка заперечує проти задоволення позову в цілому, погоджуючись на часткове задоволення вимог, не заперечуючи отримання нею кредитних коштів, та зазначаючи, що частково їх повернула - в розмірі 40514,02грн. \~ \~ \~ \~У своїх письмових поясненнях, таим чином, Відповідачка визнає наявність в неї заборгованості перед позивачем в розмірі 7375,73грн., та стверджує, що не була обізнана з умовами кредитного договору, тому не може точно розрахувати свою заборгованість, та посилаючись на своє скрутне матеріальне становище у період погашення кредиту, що, згідно чинного законодавства (ЦКУ та ЦПКУ) не має значення для стягнення фактичної заборгованості з боржника судом, проте не надає переваги кредитору - банківській установі - вводити в оману споживача, що не є обізнаною особою у бухгалтерському та банківському законодавстві. \~ \~ \~ \~Так, згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.\~Статтею 525 ЦК України регламентується недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання; відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору, зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1ст.1054 ЦК України), а відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст.ст.13,81,83\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, які подані відповідно до цього Кодексу, і в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суда. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які не заперечуються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Докази, що не були предметом дослідження у судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивної цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. Вимогами ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. А згідно ст.611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ЦК України закріплено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановленні договором. \~ \~ \~ \~Статтями 77 - 80 ЦПК України\~регламентовано, що належними є докази, які містять інформацію стосовно предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. \~ \~ \~ \~Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~статті 95 ЦПК України визначено, що, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. \~ \~ \~ \~Пунктом 28\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначено, що в разі, якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданий до справи або поданий іншою особою для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може відповідно до частини другої\~статті 185 ЦПК\~просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. За відсутності з її боку таких процесуальних дій, особа, яка подала заяву, має, згідно із загальними правилами доказування надати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів. В разі необхідності за клопотанням особи, яка зробила таку заяву, суд відповідно до правил частини четвертої\~статті 10 ЦПК\~сприяє їй у збиранні цих доказів (призначає експертизу, витребує інформацію від особи, за іменем якої видано документ, оголошує перерву або відкладає розгляд справи, якщо це потрібно, тощо). \~ \~ \~ \~Однак, відповідно до ст.ст.12,81,263,264 ЦПК України, суд перевіряє належним чином обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надає правильної оцінки наданим доказам, що містяться в матеріалах справи, тому суд, в ході розгляду даної справи, досліджує докази з дотриманням норм процесуального права, а саме, встановлює обставини, що мають суттєве значення для ухвалення правильного, законного та справедливого рішення на підставі дослідження й оцінки наявних у справі доказів. Враховуючи те, що сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів та заперечень, а перевірка обставин щодо законності підстав для нарахування у якості заборгованості за кредитним договором відсотків за користування кредитом, пені та штрафу має суттєве значення для правильного вирішення спору. \~ \~ \~ \~За викладених обставин, та, враховуючи те, що відповідачка частково визнає свою заборгованість перед позивачем (отримання та лише часткове повернення кредитних коштів), суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, оскільки вони лише частково ґрунтуються на підставах та доказах, визначених діючим законодавством. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд дійшов висновку, що з наданих суду доказів вбачається, що позичальник - відповідач [PERSON] \~ не виконала в повному обсязі взятих на себе зобов`язань за кредитним договором\~- отримала, але повернула лише частково Банку кредитні кошти, тому права Банку були порушені таким чином і підлягають судовому захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором\~ в розмірі, який визнає сама відповідачка - 7375,73грн. \~Отже, вимоги Банку підлягають задоволенню частково в частині стягнення з відповідача\~на користь позивача заборгованості за кредиту, в решти частині - вимоги позову задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, що складаються із суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, слід виходити з такого. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Як роз`яснено в абз.1 п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014р., вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом «Про судовий збір»). Проте, вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, що складаються із суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, слід виходити з того, що позивач, за меншого обсягу позовних вимог мав би сплатити судовий збір, як юридична особа, в розмірі, не менше, ніж мінімальний для юридичних осіб - 2684грн., які фактично й сплатив, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial