Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач Акціонерне\~товариство «Криворізька\~теплоцентраль» (далі\~-\~АТ «Криворізька\~теплоцентраль»)\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача \~ \~ [PERSON] \~ \~ про\~стягнення заборгованості\~за комунальні\~послуги,\~обґрунтовуючи свій\~позов тим,\~що \~позивач є\~ \~ постачальником теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . В наслідок неналежного виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за надані послуги, виникла заборгованість за період з 01.06.2014 року по 31.10.2020 року у розмірі основного боргу - 57594,33 грн., у зв`язку із чим було нараховано інфляційні витрати у розмірі 13978,20 грн., та 3% річних у розмірі 5313,52 грн. 17 березня 2022 року АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» подано до суду позовну заяву із зміненим предметом позову без зміни підстав позову. Змінена позовна заява мотивована тим, що ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 31.05.2021 року у даній справі у якості співвідповідача було залучено [PERSON] , яка відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 05.09.2017 року є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачі не здійснюють оплату за отриману послугу централізованого опалення у зв`язку із чим, позивач просить стягнути із відповідачів у солідарному порядку заборгованість по оплаті за надані житлово - комунальні послуги з централізованого опалення за вказаною адресою за період з 01.11.2017 року по 31.01.2022 року у розмірі 46395,22 грн., інфляційні втрати у розмірі 6350, 37 гривень, 3 % річних у розмірі 2719,36 гривень, всього 55464,95 грн., а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 2 102 грн. 00 коп. У відзиві на первісну позовну заяву, відповідач [PERSON] зазначив, що він не є належним відповідачем у даній справі оскільки не є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , просить у задоволенні позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» до [PERSON] відмовити у повному обсязі. Також оскільки позивач звернувся до суду лише 08.12.2020 року а трирічний строк позовної давності щодо вимог, які виникли до 08.12.2017 року сплинув, просив до вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» застосувати строк позовної давності. Ухвалою суду від 13 01 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 31.05.2021 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 31 жовтня 2022 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву\~ [PERSON] \~до Акціонерного\~товариства «Криворізька\~теплоцентраль»,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~позивача -\~ [PERSON] ,\~про захист\~прав споживачів, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 22.06.2023 року зустрічну позовну заяву\~ [PERSON] залишено без розгляду. Ухвалою суду від 20 грудня 2022 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.\~ Представник АТ\~«Криворізька теплоцентраль» \~ звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі до суду не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність від них не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що\~ квартира за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обслуговуванні у АТ\~«Криворізька теплоцентраль», на яку відкритий особовий рахунок № [NUMBER] і спір між сторонами виник з приводу заборгованості за нараховані послуги з централізованого опалення за вказаною адресою за період з 01.11.2017 року по 31.01.2022 року. Відповідач [PERSON] є зареєстрованим за вказаною адресою з 12.10.2017 року. \~Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 86,4 кв.м., житловою площею 55,2 кв.м., належить на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 05.09.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І., зареєстровано в реєстрі за № 2803. 20.10.2017 року між [PERSON] та АТ\~«Криворізька теплоцентраль» було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у квартирі за вищевказаною адресою. Відповідно до\~ст. 901 ЦК\~за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається у процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, а інша сторона зобов`язується сплатити виконавцю дану послугу, якщо інше не встановлено договором. На підставі\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифам. Відповідно до ст. 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції 2004 року) плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно із ст.\~9,\~10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції 2017 року) споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) відповідно до закону встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції 2004 року) та\~ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції 2017 року) до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. За\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції 2017 року) до комунальних послуг відносяться послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. На підставі ч. 5\~ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції 2017 року) ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до ч. 4\~ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції 2017 року) послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За\~ст. 16 Закону України «Про теплопостачання»\~до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, при регулюванні господарської діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання, належать розробка методик розрахунків тарифів на виробництво теплової енергії та плати за її транспортування та постачання; забезпечення проведення єдиної тарифної політики у сфері теплопостачання. На підставі п. 2 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас. За п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» плата за теплову енергію повинна вноситись щомісячно. Згідно із\~особовим рахунком\~№ [NUMBER] вбачається, що він відкритий на квартиру за адресою:\~ \~ [ADDRESS] ,\~ опалювальна площа якої за розшифруванням нарахування становить 84,6 кв. м. Як вбачається з розрахунку АТ «Криворізька теплоцентраль», долученого до уточненого позову, відповідачі не сплачують отримані послуги з централізованого опалення, їх заборгованість по оплаті за надані житлово - комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] ,\~ за період з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2022 року становить 46395,22 грн. Правильність нарахувань заборгованості з наданих відповідачам послуг з опалення та гарячого водопостачання підтверджується: Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» від 17 жовтня 2014 року та від 31 березня 2015 року, до якої були внесені зміни постановами від 11 червня 2015 року, від 9 червня 2016 року, 28 грудня 2017 року. Також суд зазначає, що за\~ст. 625 ЦК\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена п. 10 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції 2004 року) правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2\~ст. 625 ЦК. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2018 року по справі № 210/5796/16-ц. Так на підставі наданих суду розрахунків представника позивача 3% річних та інфляційних витрат відповідно до\~ст. 625 ЦК\~за період прострочення погашення заборгованості споживачів вбачається, що останні заборгували за спірний період позивачу з 3% річних в розмірі 6350,37 грн. та з інфляційних втрат у розмірі 2719,36 грн. Суд зауважує, що відповідно до ч. 4 ст.\~319, ч. 1 ст.\~322 ЦК\~власність зобов`язує, тому власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції 2004 року) споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; а власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. За ч. 2\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції 2004 року) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно із\~ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції 2004 року) договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг. Суд зауважує, що за\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції 2017 року) споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; а індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, (або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції 2017 року) індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Натомість, за ч. 3\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції 2017 року) дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Суд зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 05 вересня 2017 року, відповідач [PERSON] набула у власність за адресою: [ADDRESS] ,\~ за інформацією відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Довгинцівської районної в місті ради вбачається, що у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , починаючи з 12 жовтня 2017 року, про що останнім підтверджено в ході розгляду справи, а саме надано копію довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 19). Враховуючи викладене вмотивування, суд зазначає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] повинні солідарно відповідати за пред`явленими до них позовними вимогами в межах вищезазначеного періоду часу, тобто [PERSON] починаючи з 06.09.2017 року, [PERSON] починаючи з 13 жовтня 2017 року. В той же час позивачем при уточненні позовних вимог 17.03.2022 року, заявлено стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за період з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2022 року. Щодо вимоги відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності до позовних вимог, які виникли до 08.12.2017 року, тобто з урахуванням зазначених обставин, з 01.11.2017 року до 08.12.2017 року (дата коли позивач звернувся до суду),то вона не підлягає задоволенню за таких підстав. Частина четверта статті 267\~ЦК України визначає, що поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть, і сплив цього строку є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до статті 253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до платіжного доручення № 1458 від 25.11.2020 року позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., за подання позовної заяви у даній справі, отже строк позовної давності має відлічуватись від 25.11.2020 року. Крім того пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року №\~630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Таким чином, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідачами не надано належних доказів на спростовування факту надання їм житлово-комунальних послуг АТ «Криворізька теплоцентраль», або ж надання послуг іншою особою. Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також розрахунку наявної заборгованості, або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг, а також відсутність наміру щодо часткового погашення заборгованості в певні періоди. Отже, суд дійшов переконання, що заявлені та підтвердженні за вказаний період позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» підлягають задоволенню, а заявлена вимога відповідача [PERSON] щодо застосування строку позовної давності є безпідставною. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 гривень також належить стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах по 1051,00 гривень з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved