Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 16.05.2023 представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, який укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №753 від 05.12.2008. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.12.2008 між сторонами укладено шлюб, від якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Зазначає, що спільне життя з відповідачем погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З 24.02.2022 вони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення між ними не є можливим. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08.06.2023. Позивач [PERSON] в судове засідання з?явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 24.05.2023 від представника позивача адвоката Кулішова В.П. поступила заява, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Судові витрати по справі покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову та розірвання шлюбу не заперечує. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, постановив: розглядати справу у відсутність сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Із свідоцтва про шлюб від 05.12.2008 серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, вбачається, що 05.12.2008 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що складено актовий запис №753. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу народилася дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 19.05.2009 серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №432). Батьками дитини вказані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу (ч. 2 ст. 105 СК України). Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, позицію сторін при розгляді заявлених вимог, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. З урахуванням тієї обставини, що позивач не ставить питання про зміну прізвища, суд не вбачає підстав для прийняття рішення в цій частині, що свою чергу не матиме наслідком неможливості використання прізвища « [PERSON] ». VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1073,60 гривень в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial