Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Адвокат Кучер О.Г., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та способу їх стягнення, вказавши, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який 29.06.2010 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає із відповідачем. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03.09.2010 року з позивача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. З 2015 року по 2016 рік позивач займався підприємницькою діяльністю, проте наданий час офіційно не працевлаштований. Зазначив, що матеріальний стан позивача ніколи добрим і не був, а згодом змінився в сторону погіршення, оскільки позивач офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, живе за рахунок тимчасових, випадкових, нерегулярних заробітків. Позивач не відмовляється від утримання свого сина та намагається його забезпечити всім необхідним по можливості, проте наданий час фінансове становище не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням суду. Позивач проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та від спільного подружнього життя мають трьох малолітніх дітей, які також перебувають на його утриманні. На підставі викладеного просив суд зменшити розмір та спосіб нарахування аліментів, які стягуються за рішенням суду з позивача на користь відповідача на утримання їх сина та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 1500, 00 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня ухвалення рішення суду у даній справі. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12.12.2022 року за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області передано дану справу. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.02.2023 року по справі було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява, в якій просив розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позові. Відповідач у судове\~засіданняне з`явилася, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Крім того, відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що визначений рішенням суду розмір аліментів і так є досить не значним для щомісячної оплати аліментів на дитину, однак позивач не зважаючи на це, має значну заборгованість по виплаті аліментів. Позивач вказує на досить скрутне його матеріальне становище, а саме: відсутність постійного доходу, роботи, мінливі (тимчасові та нерегулярні заробітки), хоча при цьому не додає до власної доказової бази навіть його довідки про доходи та його дружини. Позивач, є особою, працездатною, фізично та психічно здоровою. Також, вказує, що позивач нібито не відмовляється від утримання спільного сина [PERSON] , проте з довідки державного виконавця спостерігається протилежне, а саме прямий умисел та небажання сплачувати хоч частково щомісячні аліментні зобов`язання. Стосовно зміни сімейного стану, зазначила, що дані сімейні відносини зареєстровано досить недавно, а саме 09 серпня 2022 року, хоча наймолодша дитина позивача народжена [INFO] , а відтак вважає, що дані відносини було зареєстровано перед пред`явлення даного позову, з метою створення скрутного матеріального становища. Позивачем долучено до позовної заяви копію посвідчення багатодітної сім`ї, однак багатодітним сім`ям надається ряд пільг та грошових допомог від держави, а тому, не бачить доводів позивача протилежного. Стосовно доводів позивача щодо отримання позики на оплату частини боргу аліментних зобов`язань, зазначила, що дана розписка не може прямо вказувати, на той факт що дані кошти було отримано позивачем для оплати аліментних зобов`язань. В тексті не вказано, що саме для цих потреб, береться дана позика в такій великій сумі. Можливо, позивач і брав у борг 5000 (тисяч доларів) для потреб власної сім`ї, однак відповідач ніяких коштів від позивача не отримувала. Відповідач вказала, що самостійно, намагається, як найкраще утримувати матеріально сина, дбає про його духовний, моральний та фізичний розвиток. У зв`язку з збройною агресією стосовно та введеним по всій території військового стану позбавлена можливості офіційного працевлаштування та намагається щоденно відшукувати тимчасові підробітки для якнайкращого утримання сина [PERSON] . Неповнолітній син [PERSON] є учнем 9-А класу Вараського ліцею. Підручники для навчального процесу сина купує особисто, вартість яких в рік становить 11 600, 00 грн. Крім того, зазначила, що син [PERSON] відвідує приватні уроки «гри на гітарі» вартість однієї години гри коштує - 200 грн. 00 коп. (занять на тиждень - 2). Син відвідує ряд спортивних гуртків, які сплачує виключно відповідач. У дитини наявний хронічний діагноз травматологічного профілю: [PERSON] обох колінних суглобів. Нервовий тік. Дефіцит вітамінів групи В, фолієвої кислоти та вітаміну Д, перебуває на обліку та постійно проводять профілактичні огляди. Відповідач також вказала, що по можливості надає матеріальну допомогу онкохворому батьку, діагноз якого підтверджується долученими до відзиву документами. Також наголошувала, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, тобто, позивач взагалі не наділений правом клопотати перед судом у визначені (зменшенні) йому аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням, особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з копії виконавчого листа виданого 03.09.2010 року Кузнецовським міським судом Рівненської області, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Вараським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), 05.08.2022 року вбачається, що 29.06.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано про, що складено відповідний актовий запис № 62. Як встановлено зі свідоцтва про шлюб, між [PERSON] та [PERSON] , 09.08.2022 року Вараським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зареєстровано шлюб. Із свідоцтв про народження вбачається, що позивач є батьком трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов виданого Млинівською селищною радою Дубенського району Рівненської області № 106 від 08.09.2022 року позивач [PERSON] проживає разом зі своєю дружиною [PERSON] та дітьми за адресою: [ADDRESS] . Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також згідно з\~ст. 8\~Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом\~статті 180\~СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.\~181 СК\~України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1\~ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.\~Тобто вибір способу стягнення аліментів в частці від доходу або в твердій грошовій формі покладається на одержувача аліментів. Таким чином, законодавством не передбачено можливості платника аліментів вибирати спосіб стягнення з нього аліментів. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу\~(ч.2\~ст.182 СК України). Згідно до частини 1, 6 статті\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому необхідно зауважити, що зміна розміру аліментів відповідно до ч.1\~ст.192 СК України, можлива за умови зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків. Тобто, ці обставини повинні виникнути у платника або одержувача аліментів після того, як обов`язок по сплаті аліментів був раніше встановлений судом. Суд зазначає, що позивач, як платник аліментів, має право звертатися з позовом про зміну розміру стягнутих рішенням суду аліментів, але в межах визначеного таким рішенням способу їх стягнення. Підставами для зміни розміру аліментів представник позивача зазначив, що позивач офіційно не працює, змінився його сімейний стан, в нього на утриманні знаходяться дружина, та троє неповнолітніх дітей, а також наявність заборгованості зі сплати аліментів. Так, як зазначив Верховний Суд у постановах від 28 травня 2021 року по справі №715/2073/20, від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зміна сімейного стану, народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Разом з тим, [PERSON] укладаючи шлюб та створюючи сім`ю, повинен був усвідомлювати, що на нього покладається обов`язок дбати про таку сім`ю, матеріально її забезпечувати. До доводів позивача та його представника, щодо того, що матеріальний стан позивача погіршився, оскільки він офіційно не працевлаштований, суд відносить критично, оскільки позивач може свідомо офіційно не працевлаштовуватись для приховування своїх доходів та щоб не сплачувати податки. Водночас суд бере до уваги довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів Варавського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області № 8292/20.1/30-22 від 02.09.2022 року, згідно якої позивач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 14.07.2010 року та борг зі сплати таких аліментів станом на 01.09.2022 року становить 268 257 грн. Також, слід зазначити, що наявність боргу зі сплати аліментів у позивача викликана свідомим обранням позивачем роботи з рівнем оплати праці, який не достатній для сплати аліментів. Так, у постанові від 05 лютого 2020 року у справі №664/252/19 Верховний Суд зазначив, що батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов для проживання розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою. Такий висновок повною мірою відповідає інтересам дитини та захищає її права. Тобто, будучи працездатною особою, позивач має вживати заходів щодо працевлаштування на роботу з достойною заробітною платою, яка забезпечить гідні умови життя як дитини, так і самого позивача. Тому твердження позивача про погіршення його матеріального становища у зв`язку з офіційним не працевлаштуванням, суд не бере до уваги. Враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні статті 192 СК України та позиції Верховного Суду України, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, а тому розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням відповідає розміру, передбаченому нормами\~Сімейного кодексу України. Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів у розуміння статей 77, 78 ЦПК України, на підтвердження зміни його матеріального стану. З огляду на це, суд дійшов до переконання про відсутність підстав для зміни способу стягнення аліментів з [PERSON] , визначеного рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03.09.2010 року, на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, на стягнення у твердій грошовій сумі 1500 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня ухвалення рішення суду у даній справі, оскільки питання зміни способу стягнення аліментів є виключним правом їх одержувача, а в частині зміни їх розміру з підстав його недоведеності та необґрунтованості, тому у задоволенні позову [PERSON] належить відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed