Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

До суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для\~ дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі даної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивач мотивувала тим, що від зареєстрованого у встановленому порядку шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано у судовому порядку. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв`язку з чим позивач неодноразово зверталася до нього стосовно вирішення питань щодо матеріального забезпечення доньки мирним шляхом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання обов`язків по утриманню їхньої дитини, то вона звернулася до суду. Ухвалою суду від 10.05.2023 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач надав відзив, в якому зазначив, що не відмовляється від свого батьківського обов`язку щодо утримання своєї дитини, проте пред`явлений до нього позов визнає частково, посилається на те, що більше двох років тому у нього виникли серйозні проблеми із станом здоров`я, він переніс декілька операцій, що викликало подальші негативні зміни у стані його здоров`я. Наразі у нього немає ні власного житла, ні постійної роботи, йому важко працевлаштуватися через стан його здоров`я, має випадкові разові заробітки відповідно до стану свого здоров`я, а тому просив суд з врахуванням цих обставин встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн на місяць. Сторона позивача надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідачем у відзиві не було спростовано аргументів позивачки, викладених в позовній заяві. Звертають увагу суду на те, що надана до відзиву відповідачем інформація про стан його здоров`я є застарілою, стосується 2021 року. Крім того, зауважила, що донька сторін [PERSON] має інвалідність, потребує постійного лікування, оздоровлення та належного харчування, тому розмір аліментів, який підлягає стягненню, повинен бути достатнім для належного догляду за дитиною. Позивач теж має інвалідність третьої групи з дитинства. Просили позов задовольнити у пред`явленому обсязі. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, направили до суду письмову заяву, у якій просили справу розглядати за їх відсутності. Відповідач у судове засідання з`явився, позов визнав частково, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у його відзиві. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24.07.2020 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.8). Згідно вказаного свідоцтва про народження батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Зміна позивачем її дошлюбного прізвища « [PERSON] » на теперішнє « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , згідно якого шлюб сторін було зареєстровано 01.10.2016 року (а.с.7). Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 19.04.2023 року (справа №699/65/23, провадження №2/699/146/23), яке вступило в законну силу 19.05.2023 року, шлюб сторін було розірвано (а.с. 16-17). Згідно медичних документів, наданих відповідачем, датованих 2021 роком, він переніс у 2021 році оперативне втручання, тричі перебував на стаціонарному лікуванні, мав тяжкий стан, оглядався лікарями хірургом, онкологом, кардіологом, проходив ультразвукове дослідження серця, комп`ютерну томографію органів черевної порожнини, малого тазу, йому було діагностовано ряд тяжких хронічних захворювань (а.с.37-47). Разом з\~тим,\~згідно наданих\~позивачем документів\~вона є\~інвалідом третьої\~групи з\~дитинства безстроково,\~потребує реабілітації,\~що підтверджується\~довідкою до\~акта огляду\~МСЕК від\~12.04.2005\~року (а.с.55).\~Також донька\~сторін [PERSON] ,\~на утримання\~якої позивач\~просить стягнути\~аліменти,\~хворіє з\~народження,\~перенесла оперативне\~втручання в\~лютому-березні\~2023\~року,\~що підтверджується\~індивідуальною програмою\~реабілітації інваліда\~№334\~від 16.07.2020\~року та\~випискою з\~медичної карти\~стаціонарного хворого\~№1955 (а.с.56-63). Вирішуючи вказаний спір по суті, суд застосовує наступні норми законодавства. В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до\~ ст.\~8\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства»\~від\~\~26\~квітня\~2001\~року\~№\~2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141\~СК\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180\~СК\~України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.181 СК України\~ способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.\~181\~СК\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідност.182\~СК\~України при\~визначенні\~розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність\~у\~платника аліментів\~інших\~дітей,\~непрацездатних\~чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність\~на\~праві власності,\~володіння\~та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» №2710-ІХ від 03.11.2022 року передбачено, що прожитковий мінімум становить для дітей віком до 6 років - 2272 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Згідно ч.1.ст.191\~СК\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Заслухавши пояснення відповідача, проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства, заяви сторін по суті та досліджені у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка після припинення шлюбно-сімейних відносин сторін проживає із позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не бере належної участі в утриманні дитини, офіційно ніде не працює, має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується поданими відповідачем медичними документами, які хоча і датовані 2021 роком, але згідно цих документів йому було діагностовано ряд тяжких хронічних захворювань. Разом з тим незадовільний стан здоров`я від народження має і дитина сторін [PERSON] , яка потребує лікування. Також суд враховує, що позивач має інвалідність третьої групи з дитинства безстроково. Суд відмічає, що відповідач у своєму відзиві посилаючись на своє тяжке матеріальне становище, на підтвердження цих обставин не надав суду ніяких доказів, тому суд не може визнати ці обставини доведеними. Також суд зауважує, що позиція відповідача щодо часткового задоволення позову і стягнення з нього на утримання дитини аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн на місяць не ґрунтується на вимогах закону, оскільки відповідно до ч.3 ст.\~181\~СК\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто право вибору способу стягнення аліментів належить позивачу і вона обрала стягнення аліментів у частці від заробітку, тому саме у такий спосіб стягуються судом аліменти на утримання дитини сторін. Однак, при визначенні розміру частки заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд зобов`язаний врахувати обставини, вказані в ст. 182 СК України, тому суд враховує негативний стан здоров`я відповідача та спільної дитини сторін, їх потребу у лікуванні, інвалідність третьої групи з дитинства позивача і визначає розмір частки заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину як 1/4. Тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і стягує на користь позивача з відповідача\~ аліменти на утримання дитини\~ сторін [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Згідно матеріалів справи позов був відправлений позивачем до суду поштою 06.05.2023 року (а.с.19) та надійшов до суду 09.05.2023 року. Тому днем пред`явлення\~позову вважається\~календарна дата\~прийняття відповідного\~листа поштою,\~засвідчена на\~поштовому штемпелі,\~а не\~день надходження\~до суду\~(дата\~реєстрації вхідної\~документації судом). Тому з 06.05.2023 року суд присуджує аліменти на утримання дитини. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Згідно ч. 6 ст.\~141\~ЦПК\~України суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 1073,60 грн в дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved