Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

[PERSON] 27 квітня 2023 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в своєму позові посилається на те, що 18 червня 2020 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 12. Від шлюбу подружжя має спільну дитину, а саме: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження видане Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 28, який постійно проживає з позивачем - [PERSON] , а відповідач - [PERSON] без перешкод бачиться з сином. Свій позов обґрунтовує тим, що вона фактично проживаю окремо від відповідача. Спільне життя у подружжя не склалося так як вона з чоловіком мають зовсім різні характери та погляди на життя, внаслідок чого у них виникали сварки та непорозуміння, різне бачення навіть у дрібних побутових питаннях. З 10 листопада 2020 року подружжя разом не проживає. Таким чином сім`я позивача та відповідача фактично припинила своє існування: шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу та примирення між ними неможливе і суперечитиме її інтересам. Їх спільний син - [PERSON] , після розірвання шлюбу буде проживати з нею, а відповідач буде за бажанням без перешкод бачитись з дитиною та піклуватись про неї. Позивач надала клопотання в якому просила розгляд справи провести без її участі, позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Відповідач про час та дату повідомлявся належним чином, проте до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відповідних заяв чи клопотань не надавав. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст.\~124\~Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 18 червня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 12. Від шлюбу подружжя має спільну дитину, а саме: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження видане Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 28, який постійно проживає з позивачем - [PERSON] та після розірвання шлюбу буде проживати з нею, а відповідач - [PERSON] без перешкод бачиться з сином. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Спільне життя\~у позивача\~та відповідача\~не склалося,\~подружжя фактично\~проживає окремо\~один від\~одного,\~різність характерів\~та поглядів\~на життя,\~призвели до\~ сварок\~та непорозумінь,\~позивач та\~відповідач навіть\~у дрібних\~побутових питаннях\~мають різне\~на них\~бачення. З 10.11.2020 року подружжя разом не проживає. Таким чином сім`я, можна прийти до висновку, що шлюб позивача та відповідача фактично припинив своє існування: шлюбні відносини вони не підтримуються, спільного господарства не ведеться, подальше спільне життя і збереження шлюбу та примирення між ними неможливе і суперечитиме їхнім інтересам. У відповідності до ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~111\~СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.\~82\~ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.. Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки, фактично шлюб має лише формальний характер. Збереження сім`ї неможливо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. Прізвище позивача залишити « [PERSON] », оскільки відповідних клопотань не надходило. На підставі викладеного,

Outcome: approved