Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] \~про стягнення заборгованості за договором позики. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21.11.2022 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] \~про стягнення заборгованості за договором позики, до Києво-Святошинського\~районного суду\~Київської області за підсудністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14\~квітня 2016\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~було укладено\~договір Позики\~№14/04-01,\~згідно умов\~якого Позикодавець\~передає у\~власність Позичальнику,\~а Позичальник\~приймає у\~власність від\~Позикодавця грошові\~кошти в\~сумі 54126,90\~грн., а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим з договором строк, не пізніше ніж через 3 місяців з моменту укладення Договору, тобто до 14 липня 2016 року. 19 квітня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору Позики №14/04-, Сторони за взаємною згодою домовились внести зміни до Договору, виклавши його в наступній редакції: п. 1.1 Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 53 004 (п`ятдесят три тисячі чотири) гривні 37 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути позику через 3 місяці, тобто до 19 квітня 2019 року. Згідно п. 3.1 Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 додаткового договору відповідно до Графіка повернення Позичальником грошових коштів: 2683,77 грн. до 14 травня 2019 року; 2683,77 грн. до 14 червня 2019 року; 47636,84 грн. до 14 липня 2019 року. 19 квітня 2019 року відповідач власноруч написала розписку, в якій зазначила, що кошти в сумі 53004, 37 грн. отримала у повному обсязі. Відповідно п. 4.2 Договору за несвоєчасне повернення позики Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 22 долари США за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Станом на 21 жовтня 2022 року Відповідач свої зобов`язання не виконує належним чином, а її заборгованість складає 32765, 68 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд стягнути з [PERSON] \~\~на користь\~ [PERSON] \~заборгованість у\~розмірі 32765,\~68\~грн.та судовий збір. Ухвалою суду від 08.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України\~(надалі -\~ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1\~ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що 14\~квітня 2016\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~було укладено\~договір Позики\~№14/04-01,\~згідно умов\~якого Позикодавець\~передає у\~власність Позичальнику,\~а Позичальник\~приймає у\~власність від\~Позикодавця грошові\~кошти в\~сумі 54126,90\~грн., а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим з договором строк, не пізніше ніж через 3 місяців з моменту укладення Договору, тобто до 14 липня 2016 року. 19 квітня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору Позики №14/04-, Сторони за взаємною згодою домовились внести зміни до Договору, виклавши його в наступній редакції: п. 1.1 Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 53 004 (п`ятдесят три тисячі чотири) гривні 37 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути позику через 3 місяці, тобто до 19 квітня 2019 року. Згідно п. 3.1 Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 додаткового договору відповідно до Графіка повернення Позичальником грошових коштів: 2683,77 грн. до 14 травня 2019 року; 2683,77 грн. до 14 червня 2019 року; 47636,84 грн. до 14 липня 2019 року. 19 квітня 2019 року відповідач власноруч написала розписку, в якій зазначила, що кошти в сумі 53004, 37 грн. отримала у повному обсязі. Відповідно п. 4.2 Договору за несвоєчасне повернення позики Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 22 долари США за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Станом на 21 жовтня 2022 року Відповідач свої зобов`язання не виконує належним чином, а її заборгованість складає 32765, 68 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання перед позивачем належним чином не виконала, борг за договором позики не повернула, суд, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved