Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту - позивач, МТСБУ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.10.2020 [PERSON] керуючи мотоциклом марки «GEON NAC 25», без номерного знаку, по вул. Вербицького в м. Києві, при виконанні обгону не переконався в безпечності та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ФОРД ФІЕСТА», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попутно і повертав ліворуч у двір будинку №13, внаслідок чого мотоцикл відкинуло в припаркований автомобіль «СІТРОЕН», державний номерний знак [NUMBER] , у зв`язку із чим сталося ДТП. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Так, власником транспортного засобу марки «СІТРОЕН», державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] . 31.12.2019 між АТ «СГ «ТАС» в особі Конченка Романа Володимировича та [PERSON] , який є водієм транспортного засобу марки «СІТРОЕН», державний номерний знак [NUMBER] , було укладено поліс №АО/6852027 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з тим, що 02.10.2020 сталась дорожньо-транспортна пригода [PERSON] , будучи водієм транспортного засобу марки «СІТРОЕН», державний номерний знак [NUMBER] , звернувся того ж дня до МТСБУ з повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду. Крім того, 02.10.2020 [PERSON] , будучи власником транспортного засобу марки «СІТРОЕН», державний номерний знак [NUMBER] , звернулась до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. 14.10.2020 фізичною особою - підприємцем [PERSON] на замовлення МТСБУ було складено звіт №2797 про оцінку автомобіля марки «CITROEN C-5 1.6 D, номерний знак [NUMBER] , відповідно до якого вартість матеріального збитку вказаного автомобіля, в результаті його пошкодження при ДТП складає - 11 160,76 грн. Відповідно до довідки №1 від 21.12.2020 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих начальником відділу регламентних виплат МТСБУ видано Наказ відповідно до якого МТСБУ виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 10 329,74. На момент ДТП відповідач [PERSON] не мав укладеного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Враховуючи те, що позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] , яка є власником транспортного засобу марки «СІТРОЕН», державний номерний знак [NUMBER] , та якій 02.10.2020 було завдано матеріальної шкоди при ДТП, останній звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача розмір понесених витрат в розмірі 10 329,74 грн., а також витрати за послуги спеціаліста з визначенням вартості матеріального збитку в розмірі 1 640,00 грн. 20 квітня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 21 квітня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи те, що дана позовна заява надійшла через «Електронний суд», відповідачу направлялась лише ухвала суду про відкриття провадження за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] , яка повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). За п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд даної справи. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 02.10.2020 [PERSON] керуючи мотоциклом марки «GEON NAC 25», без номерного знаку, по вул. Вербицького в м. Києві, при виконанні обгону не переконався в безпечності та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ФОРД ФІЕСТА», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попутно і повертав ліворуч у двір будинку №13, внаслідок чого мотоцикл відкинуло в припаркований автомобіль «СІТРОЕН», державний номерний знак [NUMBER] , у зв`язку із чим сталося ДТП. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що власником транспортного засобу марки «СІТРОЕН», державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] . 31.12.2019 між АТ «СГ «ТАС» в особі Конченка Романа Володимировича та [PERSON] , який є водієм транспортного засобу марки «СІТРОЕН», державний номерний знак [NUMBER] , було укладено поліс №АО/6852027 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з тим, що 02.10.2020 сталась дорожньо-транспортна пригода [PERSON] , будучи водієм транспортного засобу марки «СІТРОЕН», державний номерний знак [NUMBER] , звернувся того ж дня до МТСБУ з повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду. Крім того, 02.10.2020 [PERSON] , будучи власником транспортного засобу марки «СІТРОЕН», державний номерний знак [NUMBER] , звернулась до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. 14.10.2020 фізичною особою - підприємцем [PERSON] на замовлення МТСБУ було складено звіт №2797 про оцінку автомобіля марки «CITROEN C-5 1.6 D, номерний знак [NUMBER] , відповідно до якого вартість матеріального збитку вказаного автомобіля, в результаті його пошкодження при ДТП складає - 11 160,76 грн. Відповідно до довідки №1 від 21.12.2020 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих начальником відділу регламентних виплат МТСБУ видано Наказ відповідно до якого МТСБУ виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 10 329,74, що підтверджується платіжним дорученням №2546465 від 24.12.2020. Окрім цього, позивачем було залучено аварійного комісара, якому також було сплачено за надані послуги грошову суму у розмірі 1 640,00 грн., що також підтверджується платіжним дорученням №2543920 від 04.11.2020. На момент ДТП відповідач [PERSON] не мав укладеного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і ін.). Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч. 1 ст. 1191 ЦК України. Відповідно до п. 38.2.1., п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно підпункту «а» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до чч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідачем не надано будь-яких клопотань, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог, як і не надано будь-яких доказів щодо сплати позивачу суми страхового відшкодування. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 10 329,74 грн., а також витрати пов`язані з залученням аварійного комісара на проведення експертного дослідження у розмірі 1 640,00 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved