Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, яку в подальшому доповнив (заява від 27.05.2020) та, в остаточній редакції позовних вимог (заява від 30.07.2023), просив: стягнути на його користь в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої неправомірною постановою начальника Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, 206 460 грн 00 к. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 01.07.2021 замінено відповідача Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишнянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області на його правонаступника Немишлянський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків). Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 03.04.2023 за клопотанням позивача із числа відповідачів виключено Державну казначейську службу України. На обґрунтування позову зазначено, що ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 04.10.2016 у справі № 464/7587/15-ц задоволено його скаргу, скасовано постанову начальника Фрунзенського ВДВС Харківського міського управління юстиції Карпенка ВО. від 23.05.2013 про перевірку зведеного виконавчого провадження № 21781519 (перевірку чотирьох виконавчих листів № 2-1894, виданих [PERSON] 15.02.2011 Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з КС "Регіон" грошових коштів в сумі 240552,84 грн) та зобов`язано начальника Фрунзенського ВДВС Карпенка В.О. провести повторну перевірку зведеного виконавчого провадження № 2178519 (перевірку чотирьох виконавчих листів № 2-1894, виданих [PERSON] 15.02.2011 Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з КС "Регіон" грошових коштів в сумі 240552,84 грн) в частині своєчасності, правильності та повноти виконання рішення державними виконавцями та направити заявнику копію постанови, винесеної за її результатами. Ухвала від 04.10.2016 набрала законної сили. Під час розгляду скарги судом було встановлено, що з боку державного виконавця мала місце бездіяльність, а з боку начальника ВДВС при винесенні постанови від 23.05.2013 не надано оцінку такої бездіяльності, тобто неналежне здійснення контролю за своєчасністю, правильністю та повнотою виконання рішення суду, що передбачено статтею 83 Закону України «Про виконавче провадження». Суд дійшов висновку, що перевірку зведеного виконавчого провадження про стягнення з КС «Регіон» на користь [PERSON] було проведено неповно, без надання оцінки всім діям та бездіяльності державних виконавців. Також, ухвалою від 04.10.2016 було встановлено, що постановою державного виконавця від 22.12.2011 повернуто виконавчий документ стягувачу, тобто було закінчено виконавче провадження № 2178519, яке тривало з 07.10.2010 по 22.12.2011. Таким чином, начальником Фрунзенського ВДВС не було здійснено контролю за своєчасністю, правильністю та повнотою виконання рішення суду державним виконавцем при затвердженні ним постанови від 22.12.2011 внаслідок чого він відчував розчарування та страждання, тобто йому спричинено моральну шкоду. В серпні-вересні 2012 року він переніс тяжке захворювання і, з урахуванням віку ( [INFO] ), стану здоров`я та значного розміру стягнутих на його користь грошових коштів, виконання рішення суду мало суттєве значення для нього. Просив врахувати практику Європейського суду з прав людини, зазначені докази спричинення моральної шкоди та встановити розмір компенсації адекватним компенсаціям, присудженим ЄСПЛ в аналогічних справах. Інші заяви по суті справи. 22.02.2022 від представника Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Колісник Д. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що зведене виконавче провадження № 2178519 з примусового виконання виконавчих листів № 2-1894, на даний час на виконанні у відділі не перебуває, тому, відсутня можливість надати будь-яку інформацію. Просила замінити відповідача та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 17.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 01.07.2021 справу № 646/6780/19 за позовом [PERSON] передано за підсудністю до Комінтернівського районного суду міста Харкова. Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19.08.2021 прийнято до провадження судді, призначено судовий розгляд. Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Комінтернівського районного суду міста Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом міста Полтави. Відповідно до акту приймання - передавання справ від 07.11.2022 до Ленінського районного суду міста Полтави з Комінтернівського районного суду міста Харкова надійшла справа № 646/6780/19. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2022, зазначену справу передано в провадження судді Подмаркової Ю.М. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 14.11.2022 прийнято позовну заяву до провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 17.05.2023 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду. Участь у справі сторін та інших учасників справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] , який приймав участь в режимі відеоконференції, наполягав на задоволенні позовних вимог посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Він пояснив, що моральну шкоду спричинено йому саме діями та бездіяльністю державних виконавців та начальника Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ (правонаступником якого є Немишлянський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків)) за період з 22.12.2011 по 23.05.2013. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові у судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив. Фактичні обставини, встановлені судом. 04.10.2016 ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова у справі № 464/7587/15-ц задоволено його скаргу [PERSON] , скасовано постанову начальника Фрунзенського ВДВС Харківського міського управління юстиції Карпенка ВО. від 23.05.2013 про результати перевірки виконавчого провадження № 2178519 (перевірку чотирьох виконавчих листів № 2-1894, виданих [PERSON] 15.02.2011 Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з КС "Регіон" грошових коштів в сумі 240552,84 грн) та зобов`язано начальника Фрунзенського ВДВС Карпенка В.О. провести повторну перевірку зведеного виконавчого провадження № 2178519 (перевірку чотирьох виконавчих листів № 2-1894, виданих [PERSON] 15.02.2011 Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з КС "Регіон" грошових коштів в сумі 240552,84 грн) в частині своєчасності, правильності та повноти виконання рішення державними виконавцями та направити заявнику копію постанови, винесеної за її результатами. (а. с. 5-8) Із зазначеної ухвали вбачається, що Фрунзенським ВДВС Харківського МУЮ здійснювалось виконання судових рішень в рамках зведеного виконавчого провадження № 21781519 щодо КС «Регіон». Постановою начальника Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ Карпенка В.О. від 23.05.2013 про результати перевірки виконавчого провадження № 21781519 стосовно 4 виконавчих листів, виданих [PERSON] Червонозаводським районним судом міста Харкова про стягнення з КС «Регіон» було визнано дії старшого державного виконавця Соколова О.С. такими, що суперечать вимогам п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова містить відомості щодо здійснення виконавчих дій в період з 07.10.2010 по 22.12.2011. При цьому, в постанові зазначено, що в результаті перевірки виконавчого провадження в ньому не виявлено підтвердження належного направлення на адресу Державної прикордонної служби України ухвали Фрунзенського районного суду міста Харкова, інших порушень не виявлено. Суд, ухвалюючи рішення про задоволення скарги [PERSON] , вважав, що перевірку проведено неповно, без надання оцінки діям та бездіяльності державних виконавців, тому, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із зобов`язанням начальника ВДВС провести повторну перевірку зведеного виконавчого провадження. Згідно даних копії паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в м. Харкові. (а. с. 86) Із виписки № 624 із історії хвороби № 3720, [PERSON] з 28.08.2012 по 10.09.2012 перебував на лікуванні в Обласній клінічній інфекційній лікарні. (а. с. 81) Із розрахунку розміру моральної шкоди, проведеного позивачем за формулою професора [PERSON] , розмір завданої шкоди визначено 206\~460 грн. (а. с. 97). На виконання ухвали суду від 03.04.2023 про витребування доказів за клопотанням позивача, директором КНП «Міська поліклініка №3» Харківської міської ради надано інформацію про стан здоров`я [PERSON] та встановлені діагнози (а. с. 254). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суд. Згідно зі\~статтею 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтею 56 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені частиною першою\~статті 1167\~Цивільного кодексу\~України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до статті 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зроблений висновок про те, що застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові від 12.03.2019 також вказала, що необхідною умовою для притягнення держави до відповідальності за дії, бездіяльність органу державної влади у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Наявність цих умов у межах розгляду цивільної справи має довести позивач. Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини першої\~статті 76 Цивільного процесуального кодексу України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Слід зазначити, що хоча ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 04.10.2026 і встановлено факти, які свідчать про бездіяльність державних виконавців та начальника ВДВС стосовно виконання рішення суду про стягнення з КС "Регіон" на користь [PERSON] грошових коштів у виконавчому провадженні № 2178519, саме цією ухвалою поновлено права позивача (стягувача у виконавчому провадженні) шляхом задоволення його скарги. Суд також ураховує поведінку позивача (стягувача у виконавчому провадженні), який, починаючи з моменту пред`явлення виконавчих листів № 2-1894,\~виданих [PERSON] \~15.02.2011, не цікавився станом виконавчого провадження, а звернувся зі скаргою на постанову начальника ВДВС від 23.05.2013 в порядку ст. 383 ЦПК України лише у червні 2015 року з порушенням строків, які було поновлено судом, тобто через два роки після її винесення. Доказів протилежного суду не надано. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що в силу вимог статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України є його процесуальним обов`язком, факту заподіяння йому моральних страждань в період з 22.12.2011 по 23.05.2013. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про залишення позовних вимог без задоволення, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями службової (посадової) особи органу державної влади. Розподіл судових витрат між сторонами. [PERSON] є таким, що в силу пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Оскільки суд дійшов висновку про залишення позовних вимог позивача без задоволення, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed