Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

05 травня 2023 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього заборгованість у розмірі 113 690,10 гривень, та судові витрати у розмірі 2 684,00 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 23 листопада 2006 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 23.11.2006 року. Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 1\~000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Вказав, що після відкриття карткового рахунку і отримання кредитної картки кредитний ліміт відповідача було збільшено до 100\~000,00 гривень. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. п. 2.1.1.2.5 Договору, відповідно до якого відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Однак в порушення взятих на себе зобов`язань за вказаним договором відповідач не виконав умови договору, в зв`язку з чим станом на 15.04.2023 утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 113 3690,10 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 93 005,54 гривень; заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 20 684,56 гривень. Ухвалою суду від 16 травня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. При зверненні до суду представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями\~43,\~211 ЦПК України\~передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст.\~178, ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 23 листопада 2006 року відповідач [PERSON] надав Банку Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг, та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 1\~000,00 грн., який в подальшому було збільшено до 100\~000,00 гривень. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Привалами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві. Згідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором, з яким погоджується суд, станом на 15.04.2023 відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість у розмірі 113 690,10 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 93 005,54 гривень; заборгованості за відсотками за користуванн кредитом у розмірі 20 684,56 гривень. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитом в сумі 113 690,10 гривень. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2684,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved