Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

16.06.2023 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, в обґрунтування якої вказала, що вона з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб 22.12.2015 року, який був розірваний за рішенням Віньковецького райнного суду у справі №670/877/19 від 20 грудня 2019 року, яке набрало чинності 21 січня 2020 року. Після розірвання шлюбу їх спільний син залишився проживати разом з нею. 08.06.2023 року [PERSON] без її відома та дозволу забрав їх спільного сина , який перебував на літніх канікулах в її матері в с. Майдан-Олександрівський Хмельницького району. Оскільки її номер телефону в [PERSON] заблокований , вона не могла з`ясувати причини його вчинку. 10.06.2023 року вона поїхала по місцю проживання [PERSON] , однак ні його ні їх спільного сина там не було. В подальшому вона поїхала по місцю проживання батьків [PERSON] , однак і там їх не було. Після чого вона зателефонувала до поліції та повідомили про те, що [PERSON] без дозволу та попередження забрав сина та вона не знає де вони перебувають Близько 17.30 год. перебуваючи в смт. Віньківці по вул. Марка Вовчка, неподалік від місця проживання теперішньої співмешканки [PERSON] вона побачила його автомобіль, повторно зателефонувала до поліції та повідомили місце перебування [PERSON] та його автомобіля. Згодом під`їхали працівники поліції та під час розмови [PERSON] , вдарив її рукою в плече а потім ногою в обличчя. Під час нанесення їй ударів, їх спільний син перебував разом з [PERSON] та став свідком її побиття. За таких обставин присутні працівники поліції застосували до нього фізичну силу та спочатку завезли до місцевої лікарні на перевірку чи перебуває в стані алкогольного сп`яніння [PERSON] чи ні, а потім доставили до райвідділу поліції. Така поведінка з проявом агресії останнім часом є «нормальною» для [PERSON] , оскільки він відчуває безкарність. До цього [PERSON] неодноразово дозволяв собі як і при особистій зустрічі так і при спілкуванні телефоном та в смс, які відправляв різними месенджерами висловлюватися негативно на її адресу, погрожувати, як фізичною розправою так і влаштуванням її «веселого та цікавого життя», а якщо вона обмежувала вхідні дзвінки та смс, він продовжував свою протиправну та зухвалу поведінку дзвінками на номер їх сина, що відповідно негативно впливає на психоемоційний стан дитини. Крім того, вона неодноразово помічала, що [PERSON] за нею слідкує, а саме приїжджає по місцю її проживання та роботи, та по декілька годин сидить в автомобілі спостерігаючи коли вона поїде, може собі дозволити ще деякий час їхати за нею, на її думку він намагається в таких спосіб її переслідувати, від чого вона почуває себе приниженою та має постійне відчуття небезпеки. За фактом побиття 11.06.2023 року Відділення поліції №3 Хмельницького районного управління поліції внесли відомості відносно [PERSON] до ЄРДР по факту завдання їй тілесних ушкоджень за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 125 КК України. Відповідно до висновку № 362 Судово-медичного експерта їй завдані тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, наскрізної, забійної рани м`яких тканин підборіддя та нижньої губи зліва. Вказані тілесні ушкодження відносяться до Легких тілесних ушкоджень. За таких обставин за доцільно обмежувальний припис винести на максимальний строк - 6 місяців. З врахуванням наведеного заявниця просить: винести обмежувальний припис відносно [PERSON] . Заборонити на строк 6 місяців : - Обмеження спілкування з постраджалою тобто з нею - [PERSON] та їх спільним сином [PERSON] . - заборона наближатися на відстань не менше тисячі метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , [PERSON] - адреса проживання [ADDRESS] , адреса перебування - [ADDRESS] , навчання сина [PERSON] - НВК №4 (Хмельницький , провулок Проїздний, 7) роботи [PERSON] ( [ADDRESS] ), інших місць(місця проживання матері [PERSON] - [ADDRESS] ) - заборона на телефонні дзвінки та смс на номери [PERSON] [NUMBER] та телефонні дзвінки та смс на номер [PERSON] [NUMBER] . - заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] та [PERSON] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику [PERSON] , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними. В судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав, просив задоволити з підстав, викладених в заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, оскільки протиправних дій відносно заявниці він не вчиняв. Суду також пояснив, що вони із заявницею не можуть дійти згоди щодо виховання їх спільного сина, якого він не викрадав, тілесних ушкоджень заявниці він не завдавав, лише її штовхнув під час конфлікту. Заслухавши пояснення представника заявниці, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно рішення Віньковецького райнного суду Хмельницької області у справі №670/877/19 від 20 грудня 2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 22.12.2015 року. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . 11.06.2023 року до ЄРДР внесено відомості за наступним фактом: 10.06.2023 року близько 17год.17хв. [PERSON] , перебуваючи по [ADDRESS] , в ході конфлікту який виник на грунті раптово виниклих неприязних відносин з [PERSON] , спричинив останній тілесні ушкодження. Попередня кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 Кк України. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 362 від 13.06.2023 року у [PERSON] мають місце тілесні ушкодження у вигляді «закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, наскрізної, забійної рани м`яких тканин підборіддя та нижньої губи зліва», які виникли від дії тупого, твердого предмету, яким могла бути взута нога сторонньої людини та їй подібний предмет, по строку свого виникнення можуть відповідати 10.06.2023 року, що могло мати місце в строк та за обставин вказаних в постанові про призначення даної судово-медичної експертизи. Вказані тілесні ушкодження по своєму характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказані обставини підтверджуються: рішенням Віньковецького райнного суду Хмельницької області у справі №670/877/19 від 20 грудня 2019 року; копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] ; висновком експерта № 362 від 13.06.2023 року; витягом з ЄРДР щодо кримінального провадження № 12023243660000066. Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 5, 6, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до частин четвертої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Крім правил Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спірних правовідносин необхідно застосувати правила СК України. За правилами частини першої статті 2 СК України цей Кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Відповідно до частин дев`ятої, десятої статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявник не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження фактів настання ризиків насильства у майбутньому. Сам факт її звернення до органів поліції, та факт внесення відомостей про кримінальне провадження до ЄРДР за відсутності інших доказів вчинення домашнього насильства не є безумовною підставою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, навіть при відкритті і веденні кримінального провадження. Внесення відомостей до ЄРДР не підтверджують вчинення заінтересованою особою домашнього насильства і не є доказом її вини у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Оскільки заявник не надала суду будь-яких інших доказів на підтвердження факту домашнього насильства в сенсі винесення судом обвинувального акту (вироку) відсутні підстави застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Враховуючи, що повторюваності та системності фактів домашнього насильства кривдника щодо [PERSON] не встановлено, а отже не доведено існування ризиків продовження [PERSON] домашнього насильства, загрози вчинення протиправних дій у майбутньому щодо колишньої дружини та сина, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даної заяви.

Outcome: dismissed