Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

17\~серпня 2022\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 27 грудня 2002 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 864. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що протягом останніх років відносини з відповідачем поступово погіршувались, між ними зникло взаєморозуміння, спроби примиритись не дали бажаних результатів, оскільки мають з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Позивач зазначає, що подружні відносини неможливі та впливають на психічний стан її та дітей. З відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, наміру зберегти шлюб немає. 19 серпня 2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 27 вересня 2022 року засобами поштового зв`язку надійшов відзив від відповідача, в якому він просив зупинити провадження у справі та надати сторонам строк для примирення. Ухвалою суду від 22 листопада 2022 року провадження у справі зупинено та надано сторонам строк на примирення 3 місяці. Ухвалою суду від 22 лютого 2023 року відновлено провадження у справі та призначено судове засідання. Рішенням Вищої Ради правосуддя № 325/0/15-23 від 11.04.2023 року [PERSON] звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова у відставку. Після проведенняповторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі п.2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду згідно протоколу від 12.04.2023 року справу № 953/4556/22передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Юрлагіній Т.В. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.04.2023 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 20.04.2023 на виконання вимог ухвали від 12.04.2023 до матеріалів справи долучено квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2023 цивільну справу прийнято до провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення Відповідач двічі у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення\~судової кореспонденції за місцем реєстрації, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, відповідач повідомлявся шляхом направлення sms-повістки, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток Viber, доставлено 08.05.2023 14:50:25. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Про причини неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є\~день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за їх відсутності та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому\~27 грудня 2002 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 864 ( а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 779 від 29 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, та неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 3793 від 10 жовтня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції (а.с.5-6). Судом встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе. За змістом ч. 1 ст.24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved