Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням процедури вчинення виконавчого напису, зокрема, позивачем не укладався, а, відповідно, і нотаріально не посвідчувався договір з Акціонерним товариством «Альфа-Банк». Жодних повідомлень про усунення порушень за кредитним договором не отримано. Відповідач письмовий відзив на позов не подав. Разом з тим, надіслав клопотання від 22.05.2023 в якому повідомив, що 01.12.2022 змінено назву АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». При цьому інші дані не змінені. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову не висловила. Ухвалою суду від 14.03.2023 даний позов передано за територіальною підсудністю на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. 10.05.2023 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, разом з тим подала заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилась, заяв про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої ст.2\~Цивільного процесуального\~кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст.\~15\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Способи захисту цивільних прав визначені у ст. 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.20\~Цивільного кодексу\~України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що 28.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №19024 про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , вид. Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 14.10.2003 року, яка є боржником за кредитним договором №592260876 від 27.12.2018, укладеним з АТ «ФК «Альфа-Банк». Строк платежу за кредитним договором №592260876 від 27.12.2018 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення проводиться за період з 06.04.2019 по 18.07.2019. Сума заборгованості становить 14833,25 грн., в тому числі: Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4722,61грн.; Прострочена заборгованість за комісією та процентами становить 175, 49грн; Строкова заборгованість за сумою кредиту становить 9931,64 грн; Строкова заборгованість за комісією та процентами становить 3,51грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати зі стягувача 650грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 15483,25грн. 16.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною відкрито виконавче провадження №60066355 за вищевказаним виконавчим написом. Згідно зі ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 затверджено Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 № 622 даний Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В той же час постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~року №\~662\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вищевказаного Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. У своїй Постанові від 21 вересня 2021 року (справа 910/10374/17) Велика Палата Верховного Суду вказала, що «оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Аналогічна правова позиція міститься в ряді інших постанов Верховного Суду. В супереч обов`язку доказування, відповідачем не надано суду доказів у підтвердження наявності заборгованості позивача, а також того, що позивач повідомлявся про розмір наявної заборгованості. За наведених обставин, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 1073,60 гривень судового збору.

Outcome: approved