Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду через свого представника, адвоката Грінченко Інну Валеріївну з заявою про обмеження цивільної дієздатності, встановлення піклувальника та призначення піклувальника над [PERSON] . Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] є його рідною матір`ю. Вказує, що відповідно до довідки МСЕ -03 №007358 від 11.11.2003 року [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, причина інвалідності загальна, інвалідність встановлена безстроково. Висновок про умови та характер праці непрацездатна. Рекомендовані заходи по відновленню працездатності спостерігатись у пульманолона на стаціонарному лікуванні. Відповідно до висновку від 24.01.2023 року виданого Комунальним некомерційним підприємством Березнегуватський центр первинної медико-манітарної допомоги Березнегуватської селищної ради про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] рекомендовано соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. На підставі висновку №87 від 20.02.2023 року виданого КНП Березнегуватський центр первинної медико-санітарної допомоги Березнегуватської селищної ради [PERSON] потребує денного догляду, догляду вдома та отримання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. На підставі вищезазначеного, змушений звернутися до суду з даним питанням, та просить визнати його матір [PERSON] обмежено дієздатною та призначення піклувальником його над матір`ю. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду заяв чи клопотань не надійшло. Представник заявника адвокат Грінченко І.В. в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила суд її задовольнити з підстав зазначених у заяві вказавши, що [PERSON] не страждає на психічні розлади, та не має будь-яких ознак таких розладів, не зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, та вказує, що інших хвороб, окрім тих, які зазначені в заяві особа не має. Також вказала, що заявник не бажає заявляти клопотання про призначення у справі судово-психіатричної експертизи, оскільки підстав для її призначення не має, так як особа не стоїть у лікаря психіатра на обліку та не має психічних розладів. Представники заінтересованої особи - Снігурівська міська територіальна громада в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду від них не надходило. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON] , свідоцтво серії [NUMBER] видане Кобзарцівською сільською радою народних депутатів трудящих Снігурівського району Миколаївської області від 08.12.1979 року, актовий запис №32 (а.с.12). Заявник [PERSON] та мати заявника [PERSON] відповідно до довідок від 16.05.2022 року за №4811-7001210339 та №4811-7001210324 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, мають фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-9). Відповідно до рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26.10.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 28.08.1976 року у Васильківській раді Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №33 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 06.11.2015 року (а.с.14). Згідно до довідки Сер.МСЕ -03 №007358 від 11.11.2003 року [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, причина інвалідності загальна, інвалідність встановлена безстроково. Висновок про умови та характер праці непрацездатна. Рекомендовані заходи по відновленню працездатності спостерігатись у пульманолона на стаціонарному лікуванні (а.с.13), даний факт також підтверджується посвідченням № [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до висновку від 24.01.2023 року виданого Комунальним некомерційним підприємством Березнегуватський центр первинної медико-санітарної допомоги Березнегуватської селищної ради про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] рекомендовано соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с.18). На підставі висновку №87 від 20.02.2023 року виданого КНП Березнегуватський центр первинної медико-санітарної допомоги Березнегуватської селищної ради [PERSON] потребує денного догляду, догляду вдома та отримання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с.16). Згідно висновку №96 від 22.02.2023 року виданого Комунальним некомерційним підприємством Березнегуватський центр первинної медико-санітарної допомоги Березнегуватської селищної ради [PERSON] здоровий, видана довідка ЛКК №87 в тому, що він за станом свого здоров`я може надавати соціальні послуги матері [PERSON] (а.с.15). Відповідно до довідки від 21.02.2023 року виданої КНП «Снігурівська міська лікарня» [PERSON] , [INFO] на обліку у лікаря психіатра не знаходиться (а.с.17). Випискою з епікризу Обласної офтальмологічної лікарні [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні ООБ з 01.06.2009 року по 10.06.2009 рік, діагноз ОД Перезріла катаракта ОS (а.с.19). На підставі виписки із медичної картки амбулаторного хворого №637 [PERSON] має діагноз ОД Перезріла катаракта ОS. Артифакія ОД. Короткий анамнез, діагностичні дослідження, перебіг хвороби, проведене лікування, стан при направленні, при виписці:2009 року ФЕК + ІОЛ ОД. Зниження гостроти зору ОС з 2017 року. В анамнезі БА, ВХШ, АГ (а.с.20-21). Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 296 ЦПК України, заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Відповідно до змісту ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. Над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування (ч.1ст. 37 ЦК України). У відповідності до положень ч. 2 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до положень ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ст. 63 ЦК України). Суд зазначає, що пунктом 2 частини 1 статті 105 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: психічний стан особи. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про психіатричну допомогу» судово-психіатрична експертиза з цивільних справ призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, має бути визначено судом у судовому засіданні, як це передбачено ст.ст. 103-105 ЦПК України. Як зазначається в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 березня 1972 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», судово-психіатрична експертиза призначається у справах про визнання громадянина недієздатним. В ухвалі про призначення експертизи на вирішення експертів мають бути поставлені такі питання: чи хворіє даний громадянин на психічну хворобу; чи розуміє він значення своїх дій та чи може керувати ними. Разом з тим, у відповідності до частини 1 статті 298 ЦПК України передбачено, що суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У той же час, матеріали справи не містять даних про психічний розлад здоров`я [PERSON] , крім того заявником зазначено, що [PERSON] , не має психічних розладів, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, також зазначено представником заявника адвокатом Грінченко І.В., що заявляти клопотання про призначення у даній справі судово-психіатричної експертизи вони не бажають, оскільки не має такої потреби. Основним, хоча не єдиним, доказом для визнання фізичної обмежено дієздатною, встановлення над фізичною особою піклування є висновок судово-психіатричної експертизи. Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» за № 3 від 28 березня 1972 р. із змінами та доповненнями (надалі - «Постанова Пленуму»), даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про обмеження цивільної дієздатності [PERSON] є необґрунтованою, оскільки в судовому засіданні не встановлено жодним належним та допустимим доказом ознак психічного розладу особи, та відповідно підстав, визначених у ст.36 ЦПК України для обмеження цивільної дієздатності особи. Таким чином, заява про обмеження цивільної дієздатності [PERSON] задоволенню не підлягає. З огляду на те, що вимоги про встановлення піклувальника є похідною від вимоги про обмеження цивільної дієздатності, суд, відмовивши у задоволенні останньої також відмовляє і в її задоволенні.

Outcome: dismissed