Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що перебувала у шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 12.09.2018 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої згідно рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 12.09.2018 року по справі №281/425/18 з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1000 гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 13.06.2018 року. \~ \~ \~ \~Вони перестали проживати разом ще до розірвання шлюбу, і з того часу [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини. Фактично вихованням займається вона та її теперішній чоловік. Саме вона забезпечує дочку матеріально, створює дитині належні умови проживання, навчання та повноцінного розвитку. [PERSON] взагалі не спілкується з дитиною, не займається її вихованням, не дбає про духовний розвиток, навчання, підготовку до дорослого життя, ухиляється від сплати аліментів, самоусунувся від будь-якого спілкування з дочкою та від її виховання і утримання. На даний час вона створила нову сім`ю і у неї народилася ще одна дитина, тому її матеріальний стан змінився, оскільки зросли витрати на утримання дочки у зв`язку із зростанням цін на продукти харчування, одяг, комунальні послуги, лікування, позашкільний розвиток дитини. З урахуванням відсутності імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом способу їх присудження, просить змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 12.09.2018 року та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.\~\~ 21.04.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 13.05.2023 року. У встановлений строк відповідач подав відзив на позов в якому висловив свою позицію щодо позовних вимог. Вказав, що він не згоден із заявленими позивачем вимогами, так як за рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 12.09.2018 року у справі №281/425/18 з нього вже стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки. Починаючи з 06.05.2021 року він щомісячно сплачує аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, та станом на 06.05.2023 року сплатив 26000 гривень. Крім того протягом 2022 року надавав додаткову матеріальну допомогу на утримання дочки в розмірі 6000 гривень. Рішення суду ніким не оскаржувалось, набуло законної сили і ним виконується у повному обсязі. Вважає, що у вказаному позові позивачем не наведено жодних законних підстав та до суду не надано належних доказів для збільшення розміру стягнення з нього аліментів, як це передбачено ст.192 Сімейного кодексу України. Позивач у встановлений строк відповідь на відзив не подала. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 12.09.2018 року у справі №281/425/18 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1000,00 гривень, щомісячно. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Згідно положень статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). \~ \~ \~ \~Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене позов підлягає задоволенню. У новому розмірі аліменти підлягають сплаті з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141ЦПК України.

Outcome: approved