Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

05.06.2023 року [PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12.07.2007 управлінням записів актів цивільного стану Рязанської області, територіальний структурний підрозділ № 4, актовий запис № 1158, розірвати. Стислий виклад позиції позивача. Позивач свою заяву обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано 12.07.2007 управлінням записів актів цивільного стану Рязанської області, територіальний структурний підрозділ № 4, про що був зроблений відповідний актовий запис № 1158 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що протягом останніх місяців стосунки у позивача з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, частішими стали сварки. Вже тривалий час кожен живе окремим життям та своїми інтересами, шлюбних відносин не підтримують. Спільного господарства не ведеться. Фактично сім`я припинила своє існування з січня 2023 року. Наголошує на тому, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Примирення між сторонами виключається. Однак відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС. Таким чином, враховуючи що спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем не уявляється можливим, вона і звернулася із вказаним позовом до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 06.06.2023 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначена дата судового засідання на 21.06.2023 року. Адвокат Пілюга Вікторія Вікторівна, що діє в інтересах позивача, подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву, якою не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, не має жодних заперечень проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 12.07.2007 в управлінні записів актів цивільного стану Рязанської області, територіальний структурний підрозділ № 4, про що був зроблений відповідний актовий запис № 1158 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу мають повнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого (повторно) 30.05.2017 року. Як вказує позивач в своїх позовних вимогах, що збереження шлюбу є неможливим: вона з відповідачем має різні погляди на сімейне життя, втрачено відчуття любові та взаємоповаги, спільне господарство не ведеться. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем фактично припинені, шлюб існує лише формально. Відсутні підстави, які б перешкоджали зверненню до суду з позовом про розірвання шлюбу в силу ст. 110 СК України, серед яких вагітність дружини або недосягнення їхньою спільною дитиною одного року. Майнових спорів немає. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд бере до уваги той факт, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Щодо укладеного шлюбу з іноземцем суд зазначає наступне. Якщо один з подружжя є громадянином іншої держави чи особою без громадянства, при припиненні шлюбу слід керуватися не тільки сімейним та цивільно-процесуальним законодавством України, але й міжнародним приватним правом. Розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем в Україні здійснюється з урахуванням норм Закону України «Про міжнародне приватне право». Так, ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», зокрема передбачено, що суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача, а також, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином (ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право»). Останнім місцем проживання позивача з відповідачем є держава Україна, оскільки позивачка є громадянкою України, а відповідач, який є громадянином російської федерації, має посвідку на постійне місце проживання в Україні та його зареєстрованим місцем проживання в Україні є [ADDRESS] . Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» від 04.02.2023 року № 107 під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 р. такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Отже, свідоцтво про шлюб [NUMBER] , видане 12.07.2007 року управлінням записів актів цивільного стану Рязанської області, територіальний структурний підрозділ № 4, актовий запис № 1158 приймається на території України без спеціального посвідчення. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст.\~115\~СК України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved