Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Заставнівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її дідусь [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 1,96 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Заставнівської міської ради. Позивачка посилається на те, що\~\~вона являється\~\~спадкоємицею\~\~вказаного майна померлої за законом.\~\~З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до державного нотаріуса із завою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом,\~\~проте у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, оскільки вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки є юридично необізнаною щодо строків на подання заяви про прийняття спадщини. Будучи спадкоємицею покійного та маючи на руках правовстановлюючі документи на майно померлого, вона вважала, що будь коли може оформити спадщину після смерті дідуся. На підставі викладеного, просила встановити додатковий строк для подання заяви і прийняття спадщини за законоом після смерті дідуся [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у поданій до суду заяві її представниця адвокат Козловська Ю.П. клопотала про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача - Заставнівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, попередньо подали до суду заяви із клопотаннями про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до приписів ч.2 ст.\~247\~ЦПК України не здійснювалося. Відповідно до приписів ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за доцільне ухвалити рішення в даному судовому засіданні, на підставі зібраних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.09.2005 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 1,96 га, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Заставнівської міської ради, що підтверджується копією державного акту серії ІІ-ЧВ №015134, виданого 03.07.2002 на підставі рішення ХХІІІ сесії ХХІІІ скликання Заставнівської міської Ради народних депутатів від 05.12.2001 №234-р. Судом встановлено, що за життя\~ [PERSON] заповідального розпорядження щодо свого майна на випадок смерті не вчиняв, спадкоємцями його майна за законом є його син [PERSON] , [INFO] , а також внуки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Наведене вбачається із матеріалів спадкової справи №9/2023 від 02.09.2005, заведеної щодо майна померлого\~\~ [PERSON] . Відповідно ч.ч. 1,3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , будучи спадкоємцями першої та п`ятої черги після смерті [PERSON] спадщину після смерті останнього не прийняли та відмовляються від прийняття належних їм часток в спадковому майні (а.с.22 зворот 23). Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкоємиця п`ятої черги позивачка [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] не проживала, то з метою прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно 03.02.2023 звернулася до нотаріуса, проте у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, оскільки вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що вбачається із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71365059 від 03.02.2023 та постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №8/02/31 від 06.02.2023 (а.с. 32). Родинний зв`язок позивачки [PERSON] та померлого [PERSON] , як між внучкою і дідусем, підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 22.05.1968 та серії [NUMBER] , виданого 13.10.1961, а також копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 04.09.1988 (а.с.11-12). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з положеннями ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року). Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі «Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний у практиці Європейського суду з прав людини, отримане (хоча і не оформлене належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. З урахуванням наведених правових положень та обставин справи, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] звернулася до нотаріуса після закінчення встановленого законом шестимісячного строку, будучи спадкоємицею та маючи на руках правовстановлюючі документи на спадкове майно, мала "законні сподівання" на отримання "активу", а саме на можливість в будь-який час належним чином оформити право власності на спадкове майно після смерті дідуся [PERSON] , померлого [INFO] , що призвело до пропуску строку на прийняття спадщини. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивачка, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту невизнаних прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої.

Outcome: approved