Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

16 грудня 2022 року [PERSON] звернулась до суду через підсисетему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 20 жовтня 2018 року між позивачем та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському раонах Головного територіального управління юстиції у Харківські області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 127. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність у позивачки з відповідачем [PERSON] спільних інтересів, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Вони втратили почутті любові та поваги один до одного. Позивач зазначає, що вона з відповідачем спільного господарства не ведуть з 2021 року. На підставі вищевикладеного, просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 15 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківські області, актовий запис № 127. Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави матеріали цивільної справи № 552/9781/22 за позовом позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передані для розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. На підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи № 552/9781/22 за позовом позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передані для розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 березня 2023 року вищевказана цивільна справа передана в провадження судді Яковлевої В.М. 06 березня 2023 року направлено запит до відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію міста проживання ГУДМС в Харківській області відповідача. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 березня 2023 року позовну заяву прийнято до свого провадження, залишено без руху та надано час для усунення недоліків. На виконання вимог ухвали суду від 06 березня 2023 року про залишення позову без руху на адресу суду 27 березня 2023 року надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Недоліки позовної заяви усунуто. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання по справі. Повідомлено сторін по справі по дату, час та місце проведення судового засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Через канцелярію суду позивачка подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, у зв`язку із проходженням віськової служби в лавах Зброних сил України, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлени своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Через канцелярію суду подав заяву, в які просив розглянути справу без його участі, проти прийняття судом рішення про розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 20 жовтня 2018 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20 жовтня 2018 року, виданого віділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 127 (а.с. 47). У позивачки з відповідачем [PERSON] відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. Сторони мають різні погляди на життя, втратили почутті любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть з 2021 року. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з статтями 21, 24 Сімейного кодексу\~України (далі - СК України). шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (частина перша статті 55 СК України). Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина третя статті 109 СК України). Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 114 та абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно із роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду\~України №11\~від 21\~грудня 2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Cуди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Вищевикладене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року № 605/434/18 (провадження № 61-3235св19). Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, вирішення судом питання про прізвище, яке бажає мати той з подружжя, який змінював його під час державної реєстрації шлюбу, залежить від зазначення відповідних вимог у поданих до суду заяві або позові. Відповідно до положень частин першої, четвертої статті 206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя, враховуючи правову позицію відповідачки про визнання позову, суд доходить витсновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Як убачається з матеріалів справи позивачка за подання до суду позовної заяви сплатила 992,40 гривень судового збору. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до статті 141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved