Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що він є власником кв. [ADDRESS] . Заявником було укладено інвестиційний контракт №10165 з АТ ХК «Київміськбуд» в особі АКБ «Аркада» 26 грудня 1998 року щодо фінансування капітальних вкладень в житло. Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації було видано заявнику свідоцтво про право власності на квартиру від 8 лютого 1999 року серія [NUMBER] , що посвідчує право приватної власності на квартиру [ADDRESS] . Право власності заявника на вказану квартиру було зареєстроване 16 лютого 1999 року КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності та записане у реєстрову книгу за реєстровим № 41356. Зазначена квартира не відчужувалась. Прізвище та ім`я заявника у свідоцтві про право власності на квартиру було зазначено як « [PERSON] » на підставі даних паспорта громадянина України. Однак у січні 2006 року заявником було здійснено заміну паспорту громадянина України на підставі свідоцтва про народження, де було зазначено прізвище та ім`я заявника як « [PERSON] ». З огляду на наведене виникла розбіжність між зазначенням прізвища та імені заявника у паспорті громадянина України та у свідоцтві про право власності на квартиру від 8 лютого 1999 року, що унеможливлює реалізацію заявником як власником повного обсягу правомочностей щодо вказаної квартири. Заявник звернувся до Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) з заявою від 21 лютого 2022 року про внесення змін чи видачі нового свідоцтва про право власності на квартиру. За дорученням Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) звернення заявника було розглянуто. Листом КП «Житло-сервіс» від 26 вересня 2022 року було повідомлено про неможливість внесення змін чи видачі нового свідоцтва про право власності на квартиру. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку окремого провадження. Сторони до суду не з`явилися. Від представника заявника - адвоката Почерняк Ірини Сергіївни надійшла заява в якій остання вимоги підтримувала, просила задовольнити та проводити розгляд справи за відсутності заявника та його представника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 26 грудня 1998 року між акціонерним товариством холдингова компанія «Київміськбуд» в особі АКБ «АРКАДА» та [PERSON] підписано інвестиційний контракт № 10165 та додаткову угоду № 2 до інвестиційного контракту № 10165 (а.с. 21-27). 14 січня 1999 року актом прийому-передач квартири інвестору передано квартиру [ADDRESS] - ( [ADDRESS] ) [PERSON] (паспорт [NUMBER] виданий Брусилівським РВ УМВС України у Житомирській обл., 30 серпня 1995 року) (а.с.28). Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 8 лютого 1999 року квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с.8). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 30 серпня 1995 року виданого Брусилівським РВ УМВС України в Житомирській області, прізвище та ім`я заявника зазначено « [PERSON] » (а.с.11-12). У січні 2006 року заявником було здійснено заміну паспорту на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 квітня 2001 року (а.с.13) та отримано паспорт громадянина України серії [NUMBER] від 17 січня 2006 року виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві, прізвище та ім`я заявника зазначено « [PERSON] » (а.с.5-6). Заявник звернувся до Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) з заявою від 21 лютого 2022 року про внесення змін чи видачі нового свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.17-18). Відповідно до листа комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» від 26 вересня 2022 року заявника було повідомлено про неможливість внесення змін чи видачі нового свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.19-20). Усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності вказаного документу заявнику неможливо. Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа Верховного Суду України від 1 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для реалізації особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу особі. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Так, аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт того, що свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , видане Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 8 лютого 1999 року серія [NUMBER] (на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 4 лютого 1999 року № 86-С/КІ) та зареєстрованого 16 лютого 1999 року комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації» в реєстрову книгу за реєстровим № 41356 належить [PERSON] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved