Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Теребовлянської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, та просить позбавити батьківський прав його матір та стягувати із неї аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позов мотивовано тим, що відповідач, яка є його матір"ю, свідомо усунулась та нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків, ухиляється від догляду та утримання дитини. [PERSON] не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров`я, фізичним розвитком, не проявляє материнських почуттів, піклування та турботи. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять позов задовлити. Проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не надала. Представник третьої особи Служби у справах дітей Теребовлянської міської ради в судовому засіданні підтримала письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 03.04.2018 року виконавчим комітетом Могильницької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] народився [INFO] , в графі мати вказана [PERSON] , в графі батько - [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання заявника від 05.04.2023 року, [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] , проживає в окремій кімнаті, має все необхідне для розвитку, забезпечений одягом і взуттям; зі слів [PERSON] він не знає, де знаходиться його мама [PERSON] більше 2 років; мама не цікавиться ним, не телефонує, не приходить, не утримує його. Згідно довідки виданої 30.03.2023 року Плебанівською ЗОШ 1-2 ст., що знаходиться у комунальній власності Теребовлянської міської ради, [PERSON] навчається у 9 класі даної школи. Як вбачається із характеристики виданої директором Плебанівською ЗОШ 1-2 ст. Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] навчається у даній школі з 1 класу, живе з батьком; мама не приділяє уваги дитині, не цікавиться його життям, батьківські збори не відвідує. Рішенням Теребовлянського районного суду від 29.10.2019 року, розірваношлюб між [PERSON] та [PERSON] , а також визначено місце проживання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] [INFO] Згідно висновку органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 25.04.2023 року №112 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] , зважаючи на те, що мати дитини з 18.06.2019 року не проживає із своєю сім"єю, раніше теж були випадки що вона йшла із дому на невизначений період і залишала дітей без нагляду, а також [PERSON] ніде не працювала, зловживала алкоголем та вела безвідповідальний спосіб життя відносно дітей. Сім"я [PERSON] перебувала на обліку служби у справах дітей Теребовлянської райдержадміністрації як така, що опинилася в складних життєвих обставинах у 2009-2010 роках, з 2013-2016 рік та у 2018-2019 роках, у зв"язку із недбалим ставленням матері до виховання дітей, неналежним доглядом та зловживання нею спиртним, систематичне залишення дітей без нагляду. А також [PERSON] виховується батьком без допомоги інших осіб, мати зовсім не цікавиться його життям та її місце перебування не відоме впродовж 4 років. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина [PERSON] [INFO] , не відвідує сина, не телефонує, не цікавиться його станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не надає матеріальної допомоги, у зв`язку з чим, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, необхідність умов для їх нормального виховання та розвитку, вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] . Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до положень ч.ч. 2, 3ст. 193 Сімейного кодексу України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню сина, хоча за віком та станом здоров`я є працездатною, тобто має фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід та має можливість брати участь в утриманні сина, оскільки інших доказів суду не надано. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи майнові інтереси дитини, а також майновий стан відповідача, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] [INFO] аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Судом встановлено, що відповідач ухиляються від виконання своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої доньки, хоча за віком та станом здоров`я є працездатною, тобто має фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід та має можливість брати участь в утриманні своєї дитини, оскільки інших доказів суду не надано. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved