Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації,третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левченко Євгенія Валеріївна про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 02 вересня 2022 року відкрито провадженя у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. 27.10.2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Герасько Л.Ю. про залучення до участі у справі співвідповідача Київську міську Раду (КМДА), оскільки предметом позову є визнання права власності на спадкове майно, зокрема на квартиру в місті Києві. Ухвалою суду від 27.10.2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Київську міську Раду (КМДА). Ухвалою суду від 23.01.2023 року витребувано у приватного нотаріуса київського міського нотаріального округу Левченко Євгенії Валеріївни завірену належним чином копію спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 11.05.2023 року було закрито підготовче провадження з призначеням розгляду справи по суті. Позовні вимоги позивачем обгрунтовані тим, що батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер дідусь позивача - [PERSON] , 1950 року народження. [INFO] помер рідний дядько позивача - [PERSON] , 1982 року народження. Померлий був рідним братом його батька - [PERSON] . Згідно інформаційної довідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло. Останнім з вказаних рідних помер дядько позивача - [PERSON] , який належним чином прийняв спадщину після смерті своїх батьків, так як проживав разом з ними на момент їх смерті, але не оформив свої спадкові права і не отримав свідоцтв про право на спадщину. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, одружений він не був, дітей також не мав, одже позивач є спадкоємцем по закону другої черги по праву представлення замість свого батька [PERSON] і в установлений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини і не відмовлявся від прийняття спадщини. 12 липня 2022 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю у позивача оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру. Позивач вважає, що нотаріус правомірно відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як у нього відсутні документи на право власності на цю квартиру. Позивач приймав міри для того, щоб відновити вказані документи, але безрезультатно, а тому він змушений був звертатись до суду з вказаним позовом. 20.09.2022 року від представника відповідача Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації - Жуковської Я.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити позивачу у задоволені позову з підстав того, що вони є неналежними відповідачами. Ухвалою суду від 27.10.2022 року задоволено клопотання представника позивача та залучено у справу в якості співвідповідача Київську міську Раду (КМДА). 09.12.2022 року від представника відповідача - Київської міської Ради (КМДА) - Наєва Д.С. надійшов відзив на позовну заяву, просили ухвалити рішення згідно вимог чинного законодаства та слухати справу у відсутності їх представника. В судовому засіданні представник позивача - Герасько Л.Ю. підтримала позовні вимоги та просила суд ухвалити рішення про задоволення позову повністю. Представник Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації - Жуковська Я.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову, подавши до суду вступне слово в порядку ст. 227 ЦПК України. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левченко Є.В. 23.12.2022 року надіслала до суду лист з проханням слухати справу у її відсутності та винести рішення на розсуд суду. 13.02.2023 року до суду надійшли копії матеріалів спадкової справи №10/2017, відкритої після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Заслухавши представника позивача та представника відповідача - Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив слідуюче. З матеріалів справи та копії спадкової справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про зміну імені від 16.03.2013 року серії [NUMBER] , виданного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області - [PERSON] , [INFO] змінив своє прізвище на « [PERSON] », актовий запис №11. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [INFO] помер дідусь позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [INFO] помер дядько позивача - [PERSON] , що підтерджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про право на житло, виданого 05.03.2007 року відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за р.№7607 від 02.07.2007 року, квартира [ADDRESS] , на праві приватної власності належала [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. 11.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левченко Є.В. за заявою [PERSON] , яка є тіткою померлого [PERSON] , відкрито спадкову справу № 10/2017. 17.11.2017 року позивачем також було подано заяву про прийняття спадщини після свого дядька - [PERSON] . В грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення його як спадкоємця від права на спадкування. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.09.2020 року у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 17.12.2020 року рішення Деснянського районного суду м.Києва від 21.09.2020 року було залишено без змін. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] . Вказана спірна квартира належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме 1/3 частка належала [PERSON] , померлому [INFO] , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; 1/3 частка належала [PERSON] , який помер [INFO] та на день смерті проживав та був зареєстрований за вищевказаною адресою, спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та 1/3 частка належала матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за вищевказаною адресою, спадкоємцями якої були її син [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] , який також прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав на спірну квартиру. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левченко Є.В. від 12.07.2022 року №13/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що позивачем не було надано оригіналу свідоцтва про право власності на житло. Як встановлено з матеріалів справи предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідачів про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна з підстав відсутності правовстановлюючих документів на такий об`єкт, що унеможливлює оформлення спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес. А у разі втрати правовстановлюючого документа позивач звертається до суду у зв`язку з неможливістю реалізації ним свого права власності. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до підпункту 4.16 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2021 за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Приймаючи рішення Суд враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Даючи юридичну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позивач у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого дядька [PERSON] , спірне майно належало померлому, але у зв`язку з тим, що у позивача був відсутній оригінал свідоцтва про право власності на це майно, позивач не може оформити право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним. Крім того, позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може. Враховуючи те, що до суду не надійшло доказів на спростування викладених в позові обставин, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на спадкове майно ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в частині визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Що стосується позовних вимог до відповідача Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання із Спадкового реєстру інформації про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Згідно з нормами ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Отже, відповідач - Київська міська рада є органом, через який територіальна громада міста Києва здійснює функції місцевого самоврядування. Відповідно до рішення Київської міської ради від 28.03.2022 № 371/1805 «Про статут територіальної громади міста Києва», Київська міська рада є повноважним представником територіальної громади міста Києва. З наведеного слідує, що належним відповідачем за позовними вимогами [PERSON] є територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, отже позовні вимоги до Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial