Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства Альфа банк про визнання припиненим договору про надання відновлювальної кредитної лінії N9 770/38- 257-07 від 26 червня 2007 р., укладеного між [PERSON] та Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК». На обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 26 червня 2007 р. між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-257- 07. В майбутньому правонаступником кредитора стало Акціонерне товариство «Альфа-Банк», що підтверджує статут останнього. 7 листопада 2012 р. Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків прийняв рішення у справі № 515/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Судом вирішено позов банку задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача борг за договором від 26 червня 2007 р. № 770/38-257-07 про надання відновлювальної кредитної лінії в сумі 326 590,43 (триста двадцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто 43/100) гривень і 3665,90 (три тисячі шістсот шістдесят п`ять 90/100) гривень третейського збору. При цьому Третейським судом в мотивувальній частині рішення встановлено, що банк використав право на дострокове повернення кредиту в повному об`ємі. На виконання рішення від 7 листопада 2012 р. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків Дніпровський районний суд м. Києва 19 квітня 2013 р. видав виконавчий лист № 755/4780/2013-ц. 24 липня 2018 року державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, відкрите виконавче провадження №56809625 з метою примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа. 26 вересня 2018 р. головний державний виконавець Бойко Дмитро Олександрович виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 56809625, яке було відкрите на підставі виконавчого листа № 755/4780/2013-ц виданого 19 квітня 2013 р. Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу за договором від 26 червня 2007 р. про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-257-07 в сумі 326 590,43 (триста двадцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто 43/100) гривень і 3665,90 (три тисячі шістсот шістдесят п`ять 90/100) гривень третейського збору. Згідно даної постанови виконавче провадження закінчене на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404Л/ІІІ, оскільки борг стягнуто згідно платіжного доручення № 1583. Відповідно до зазначеної статті виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Отже, [PERSON] виконав усі свої зобов`язання за кредитним договором шляхом повернення коштів у повному об`ємі. Внаслідок чого, означені обставини дають позивачу підстави вважати, що кредитний договір припинив свою дію. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2022 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання., повідомлено відповідача шляхом направлення позову з додатками та ухвали про відкриття провадження 13.12.2022 року. 24.01.2023 року у підготовчому судовому засіданні замінено сторону відповідача на Акціонерне товариство «Сенс Банк». 15 лютого 2023 року представником відповідача надіслано, а 21.02.2023 року через канцелярію суду зареєстровано відзив на позов АТ Сенс Банк, змістом якого останнє просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки зобов`язання за договором кредиту залишаються невиконані зі сторони позивача. Також відповідачем подано заяву про застосування наслідків пропущення позовної давності на звернення з позовом. 15 березня 2023 року представником позивача подано відповідь на відзив та заперечення на заяву про пропущення позовної давності. Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 20.03.2023 року закрите підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. В останнє засідання склав заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають юридичне значення для її розгляду, судом встановлено наступні обставини. Отже 26 червня 2007 р. між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-257- 07. В майбутньому правонаступником кредитора стало Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (на зараз АТ Сенс Банк), що підтверджує статут останнього. 7 листопада 2012 р. Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків прийняв рішення у справі № 515/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 770/38- 257-07 від 26 червня 2007 року. В описовій частині цього рішення третейським судом зазначено «Отже, з урахуванням наведеного, третейський суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по договору кредиту у сумі 326590 (триста двадцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 43 копійки.». Згідно з резолютивною частиною вирішено стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 326590 (триста двадцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 43 копійки. Очевидно, що вирішено стягнути борг в гривні, висновок суду немає рішення про стягнення кредиту в іноземній валюті доларі США. Резолютивна частина викладена без іноземної валюти, виключно зі зазначенням гривні, як валюти виконання рішення суду. Відтак, Третейський суд розглянувши спір між банком та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 770/38-257-07 від 26 червня 2007 року вирішив достроково стягнути борг у валюті України гривні, в межах звернення стягувача ПАТ Укрсоцбанк. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (Стаття 18 ЦПК України). Спір між банком і позичальником про розмір заборгованості розглянутий Третейським судом і прийняте рішення про стягнення 326590,43 гривень. Отже, боржнику для повного виконання зобов`язань за кредитним договором та виконання рішення суду необхідно сплатити 326590,43 гривень. Суд приходить до переконання, що Банк погодився з висновками та змістом рішення третейського суду про стягнення 326590,43 гривень, оскільки не подав апеляції і отримав виконавчий лист про стягнення боргу в зазначеному розмірі. Це підтверджує постанова від 24 липня 2018 р. про відкриття виконавчого провадження N9 56809625, яка передбачає стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 326 590,43 гривень за кредитним договором та 3665,90 гривень третейського збору. Постанова не передбачає стягнення в іноземній валюті доларі СІ1ІА та підтверджує згоду банку з таким розміром боргу, оскільки виконавче провадження було відкрите саме на підставі заяви банку. За статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виходячи з цієї норми та змісту резолютивної частини рішення Третейського суду державний виконавець немає права стягувати з [PERSON] долари США або гривневий еквівалент на день стягнення. 26 вересня 2018 р. головний державний виконавець Бойко Дмитро Олександрович виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 56809625, яке було відкрите на підставі виконавчого листа № 755/4780/2013-ц виданого 19 квітня 2013 р. Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу за договором від 26 червня 2007 р. про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-257-07 в сумі 326 590,43 (триста двадцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто 43/100) гривень і 3665,90 (три тисячі шістсот шістдесят п`ять 90/100) гривень третейського збору, а разом 330 256,33 (триста тридцять тисяч двісті п`ятдесят шість гривень тридцять три копійки). Згідно означеної постанови виконавче провадження закінчене на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки борг в сумі 330 256,33 грн. стягнуто в повному об`ємі згідно платіжного доручення від 10 серпня 2018 р. №1583. Відповідно до зазначеної статті закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. 7 березня 2023 р. до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) поданий адвокатський запит від 6 березня 2023 р. вих. № 06-03/1 з проханням: -надати завірену копію платіжного доручення від 10 серпня 2018 р. № 1583. -надати підтвердження повного виконання виконавчого листа № 755/4780/2013-ц виданого 19 квітня 2013 р. Дніпровським районним судом м. Києва шляхом одержання стягувачом (банком) грошових коштів у повному об`ємі. -надати підтвердження, що стягувач не оскаржував будь-яким чином (позовне або наглядове провадження) постанову від 26 вересня 2018 р. про закінчення виконавчого провадження № 56809625, яку виносив головний державний виконавець Бойко Дмитро Олександрович. У відповідь надійшов лист від 9 березня 2023 р. вих. № 4836 наступного змісту. Матеріали виконавчого провадження N9 56809625 є знищеними через закінчення строку у три роки на зберігання, у зв`язку із чим надати будь-які копії документів даного виконавчого провадження є неможливим. Заявнипка проінформовано, що згідно інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження 16 серпня 2018, згідно платіжного доручення № 1583 від 15.08.2018, на користь стягувача по даному виконавчому провадженню ПАТ «Укрсоцбанк» в рахунок погашення боргу було перераховано 330256,33 грн., що дорівнює сумі боргу яка підлягала стягненню, у зв`язку із чим державним виконавцем 26.09.2018 винесено постанову № 56809625 про закінчення виконавчого провадження, яка на даний час не скасована. Інформація про оскарження постанови № 56809625 від 26 вересня 2018 про закінчення виконавчого провадження відсутня. Відтак Суд приходить переконання, що за замовчуванням між сторонами кредитного договору, було досягнено згоди щодо зміни валюти та строків погашення позики. ВП ВС у постнові від 25 січня 2022 року справа №761/16124/15-ц наголошує наступне. «73. Рішення про присудження є рішенням, яким підтверджуються права, обов`язки та законні інтереси сторін і одну сторону зобов`язується виконати на користь другої певні дії або утриматися від їх виконання. 74. Рішення про стягнення грошового боргу (у тому числі й присудження відсотків за договором банківського вкладу) є типовим рішенням про присудження й лише надає праву вимоги кредитора ознак безпосередньої примусовості у реалізації, нічого не змінюючи у змісті самого спірного правовідношення. 75. Велика Палата Верховного Суду вважає, що набрання законної сили рішенням про присудження не змінює і не припиняє того зобов`язання, до примусового виконання обов`язку з якого присуджений боржник. 76. За змістом частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, а згідно з приписами частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється на підставах, визначених договором або законом. У свою чергу, цивільне законодавство України, зокрема присвячена припиненню зобов`язань глава 50 ЦК України, не містить положень про те, що набрання законної сили рішенням суду про стягнення грошового боргу із зобов`язаної до його сплати особи припиняє зобов`язання, на підставі якого цей борг виник. 77. Так, Велика Палата Верховного Суду висновує, що набрання законної сили рішенням про присудження не змінює і не припиняє того зобов`язання, до примусового виконання обов`язку з якого присуджений боржник» (!) Поряд з цим, встановленими у справі обставини, на підставі аналізу наявних доказів, Суд стверджує, що у випадку спірних відносин сторін мало місце саме примусове викоання обов`язку позивачем прсдуженому йому, як боржнику, рішенням третейського суду від 07.11.2012 року, й саме з дати стягнення присудженого боргу, згідно платіжного доручення №1583 від 10.08.2018 року, зобов`язання боржника по договору про надання відновлювальної кредитної лінії N9 770/38- 257-07 від 26 червня 2007 р., укладеному між [PERSON] та Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», є припиненими. З приводу заяви відповідача про застосування наслідків пропушення позовної давності на звернення з відповідним позовом, Суд наголошує таке. Відповідач звернувся до суду із заявою про застосування наслідків пропушення позовної давності. На переконання відповідача, позовна давність у три роки розпочинається з дати одержання позивачем постанови від 26 вересня 2018 р. про закінчення виконавчого провадження. За частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свогоправа або про особу, яка його порушила. На думку кредитора, [PERSON] з постанови про закінчення виконавчого провадження мав довідатись, що порушене його право визнання кредитного договору припиненим. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач не вважає правовідношення припиненим, про що свідчить зміст його заяв по суті у цьому провадженні, й категоричне заперечення позовних вимог [PERSON] вочевидь у стані запеченння припинення кредитних правовідносин сторони спору перебувать до дати ухвалення судового рішення, незалежно факту стягнення присудженого боргу, згідно платіжного доручення №1583 від 10.08.2018 року Встановлено, що 2 червня 2022 р. [PERSON] надсилав рекомендованим листом до АТ «Альфа-Банк» заяву про добровільне визнання припиненим договору кредиту від 26 червня 2007 р. № 770/38-257-07. Надіслання підтверджує квитанція Укрпошти за номером 4602510255180, а отримання 7 червня 2022 р. трекінг за номером на сайті https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html. Крім того, позивач 14 липня 2022 р. надсилав рекомендованим листом 4600117454993 до АТ «Альфа-Банк» заяву про надання довідки про відсутність боргу за договором кредиту від 26 червня 2007 р. № 770/38-257-07. Відповідач одержав звернення 19 квітня 2022 згідно даних сайту Укрпошти https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html. Копії цих листів та докази їх надіслання приєднані до позовної заяви. Таким чином, банк з дати 7 червня 2022 р. (одержання заяви про визнання кредитного договору припиненим) мав тридцять днів на надання відповіді про визнання обставини припинення або заперечення. Тридцять днів обраховуються з 8 червня 2022 р. по 7 липня 2022 р. включно. Оскільки відсітні докази надання, суд погоджується, що позивач мав правомірне очікування вважати, що його право порушене з 8 липня 2022 року. Позов у означеній справі поданий 8 серпня 2022 р. в межах позовної давності. Щодо обраного позивачем способу захисту Суд зазначає наступне. Закон розрізняє такі поняття як договір та зобов`язання, які виникають у тому числі на підставі договорів чи інших правочинів (пункт 1 частини другої статті 11, частина друга статті 509 ЦК України). Договір як приватно-правова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, покликаний забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Формально ст. 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту як припинення правовідношення, визнання правочину недійсним, і такої дефініції, як визнання правочину (договору) припиненим, ця норма не містить. Однак суттю позову є намагання позивача рішенням суду захисти власне право на визнання припиненим правовідношення, оформлене правочином договором кредиту, зобов`язання за яким виконане належним чином, що заперечується відповідачем. Некоректне, з точки зору лінгвістики, формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду, оскільки надміру формалізований підхід щодо дослівного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Outcome: approved