Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У лютому 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання трикімнатної квартири [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на частину вказаної трикімнатної квартири. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач та [PERSON] з 09.01.1999р. по 25.07.2022р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який 09.01.1999 був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва та розірваний рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.07.2022р. У шлюбі сторін [INFO] народився син [PERSON] . Під час подружнього життя, 22.11.1999 сторонами було придбано трикімнатну квартиру за [ADDRESS] . При цьому покупцем квартири в договорі купівлі-продажу за спільною домовленістю сторін було зазначено відповідача. Після розірвання шлюбу відповідач неодноразово вказував позивачу на необхідність пошуку нею іншої квратири для проживання, оскільки він не вважає, що позивач є власнкиом цією квартири на рівні з ним. Неодноразово намагався примусити позивача виселитися з вказаної квартири шляхом застосування фізичного та психологічного насильства, за що відносно відповідача було складено термінові заборонні приписи стосовно кривдника серії АА № 119196 від 21.09.2022р. На час придбання сторонами вказаної вище квартири, майнові права подружжя були врегульовані Кодексом про шлюб та сім`ю України. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Загальні та спеціальні норми чинного законодавства та судова практика щодо їх застосування дають підстави стверджувати, що придбана сторонами цього спору під час шлюбу квартира, не зважаючи на те, що її покупцем виступав лише відповідач, є спільною сумісною власністю сторін як подружжя та кожен з них в рівній мірі має право володіти, користуватися та розпоряджатися нею. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2023 р. провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.03.2023 р. здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 16.03.2023р. ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів у вказаній цивільній справі. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, якою просить розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд,

Outcome: approved