Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0,99 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався. Спадщину по смерті [PERSON] прийняла дружина [PERSON] шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем, однак не встигла оформити належним чином своє право на спадкове майно, оскільки [INFO] померла. По смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельна ділянка площею 1,04 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,99 га, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 003915, виданого на ім`я [PERSON] . Від імені [PERSON] 24 жовтня 2013 року був посвідчений заповіт Чорнижівською сільською радою, в якому спадкодавець все своє майно заповіла онуці [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем та зверненням із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Іншим спадкоємцем є [PERSON] , однак від спадщини вона відмовилась, про що написала відповідну заяву. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, а тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідач Колківська селищна рада Луцького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , від імені якого заповіт не посвідчувався. Спадщину по смерті [PERSON] прийняла дружина [PERSON] , шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті, проте не встигла оформити своїх спадкових прав, оскільки [INFO] померла (а.с. 6, 14, 15). Від імені [PERSON] 24 жовтня 2013 року було посвідчено заповіт, згідно якого належне їй майно вона заповіла онуці - [PERSON] (а.с. 31). Із витягу з погосподарської книги № 4 та довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 11 Чорнижівського старостинського округу № 23 від 23 січня 2023 року вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , земельні ділянки площею 0,1938 га, 0,2500 га, 1,04 га, 0,99 га належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкодавець до дня смерті постійно була зареєстрована за вищевказаною адресою разом із онукою [PERSON] , якій заповіла все майно 24 жовтня 2013 року (а.с. 16, 17). Згідно з висновком Маневицького архітектурно планувального підприємства від 02 березня 2023 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 18). Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 003915 від 29 червня 2003 року, [PERSON] передано у приватну власніть земельна ділянка площею 0,99 га ведення особистого селянського господарства (а.с. 13). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 855624 від 13 червня 2012 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га, кадастровий номер 0723688200:01:001:0093 (а.с. 20-21). Згідно з Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 855625 від 13 червня 2012 року та серії ВЛ № 004744 від 29 червня 2003 року [PERSON] належать земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1938 га та 1,04 га (а.с. 23, 30). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі\~припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому (ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 Цивільного кодексу України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем та подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом строк, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 116/02-31 від 27 лютого 2023 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] ; земельні ділянки, площею 0,2500 га, 0,1938 га, 1,0400 га, що розташовані на території Чорнижівської сільської ради Луцького (Маневицького) району Волинської області, а також земельну ділянку, площею 0,9900 га, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 36). Відповідно до повідомлення Рожищенської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 279/01-16 від 29 травня 2023 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 158 за 2022 рік. 14 червня 2022 року з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] 14 червня 2022 року з заявою про відмову від належної частки у спадщині звернулась [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заводилась Маневицькою державною нотаріальною конторою Волинської області (а.с. 49-61). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved