Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ "ФК""Європейська\~агенція з\~повернення боргів"звернулось до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 13.11.2019 між ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" та відповідачем було укладено кредитний договір № 6234310897, який разом із паспортом кредиту та Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК"ЦФР", які розміщені на сайті, складають єдиний кредитний договір. 29.12.2021 між ТОВ "ФК"ЦФР" та ТОВ "ФК""Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення прав вимоги № 20211229, яким останнім передано право вимоги, зокрема, за договором № 6234310897. Відповідач вимоги договору не виконав, в зв`язку з чим в нього існує заборгованість перед новим кредитором в розмірі 15793,13 грн., яку позивач просить стягнути. 03.03.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки кредитних коштів він не отримував, позивачем даний факт не підтверджено. На підтвердження наявності заборгованості позивачем надано лише витяг з реєстру боржників до договору факторингу на якому відсутні підпис та печатка зі сторони кредитора - ТОВ "ФК"ЦФР", а тому позивач вважа, що це не може бути доказом наявності заборгованості. 20.03.2023 від відповідача надійшла відповідь на відзив до якого долучено, зокрема, копію реєстру боржників відповідно до договору відступлення прав вимоги № 20211229, докази укладення договору про відступлення права вимоги від 29.12.2021 між первісним і новим кредитором, а також копія довідки про рух коштів [PERSON] , видана 01.01.2022 ТОВ "ФК Центр Фінансових рішень", розрахунок суми заборгованості, посилаючісь на які представник позивача просить задоволити позов у повному обсязі. 22.03.2023 на адресу суду від відповідача прийшло заперечення на відповідь на відзив, в якому просить визнати недопустимими докази, подані позивачем разом із відповіддю на відзив, оскільки їх необхідно було подати разом із позовною заявою, а тому ними пропущено строк для подання вказаних доказів. 12.04.2023 від представника позивача надійшли додаткові пояснення щодо вказаного заперечення, в яких він зазначає, що докази направлені разом із відповіддю на відзив були одержані судом без порушення закону та повинні бути прийнятті судом, оскільки до відповіді на відзив застосовуються правила , встановлені ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України. 04.05.2023 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення, в яких наголошує, що розрахунок заборгованості не можна вважати належним та допустимим доказом і він не повинен враховуватись судом при винесенні рішення. В судове засідання сторони не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13.11.2019 між ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" та відповідачем було укладено кредитний договір № 6234310897 (копія на а.с. 5), який разом із паспортом кредиту (копія на а.с. 6) та Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК"ЦФР", які розміщені на сайті, складають єдиний кредитний договір. Сторони погодили, що реальна річна процентна ставка за вказаним договором становить 76, 55 % та визначено порядок повернення кредиту. Згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Так, 29.12.2021 між ТОВ "ФК"ЦФР" та ТОВ "ФК""Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення прав вимоги № 20211229 (копія на а.с. 58-68, 93-98), яким останнім передано право вимоги, зокрема, за договором № 6234310897, що підтверджується реєстром боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ "ФК"ЦФР" до договору відступлення прав вимоги № 20211229, який скріплений підписами та печатками сторін (копії на а.с. 69-72, 99-100). Щодо клопотання про визнання вказаного реєстру недопустимим доказом, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання з наступних підстав. Так, у відповідності до ч. 3 ст. 179 ЦПК України, До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 5 т. 178 ЦПК України визначено, що до відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Таким чином, представником позивача до відповіді на відзив долучені докази, якими він обгрунтовує своє заперечення на відзив, а тому строк для їх подачі не пропущений. Згідно розрахунку заборгованості за вказаним договором (а.с. 13, 104), станом на 29.12.2021 у відповідача наявна заборгованість в розмірі 15 793, 13 грн. яка складається з: заборгованості за кредитом- 8549,98 грн.; заборгованості за відсотками - 1,21 грн., прострочена плата за щомісячними відсотками - 7241, 94 грн. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зіст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд приходить до висноку, що позивачем доведено як наявність правових підстав для звернення з позовом (наявність у нього права вимоги до [PERSON] за відступленим зобов`язанням первісного кредитора -ТОВ "ФК Центр фінансових рішень"). Крім того, в ході судового розгляду не спростовано дійсність боргу відповідача перед первісним кредитором, укладення між ними кредитного договору та фактичної передачі кредитних коштів. Окремі недоліки у наданих позивачем документах, на що відповідач посилається як на підставу для відмови у позові, не спростовують встановлених обставин справи і висновків суду, відтак судом відхиляються. Тому позов підлягає задоволенню, та з відповідапча підлягає стягненню борг в загальній сумі 15793, 13 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог в розмірі 2684 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved