Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що його баба [PERSON] за свого життя розпочала процедуру приватизації земельної ділянкиплощею 1,28 га для ведення особистого селянського господарства на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, право на що нею було отримано у відповідності до рішення Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської областівід 19.06.2020 року № 848-VII. При цьому, 03.09.2020 року на замовлення [PERSON] та на виконання рішення від 19.06.2020 року № 848-VII був розроблений проєкт землеустрою щодо відповідної земельної ділянки кадастровий номер 5122582200:01:005:0528. [INFO] [PERSON] померла. Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття її спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справа № 246/2021, але у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки нотаріусом було відмовлено через відсутність документів, що підтверджують право власності на неї, та рекомендовано звернутися\~до суду.\~Однак,\~позивач вважає,\~що до\~складу спадщини [PERSON] увійшло також право на завершення приватизації згаданої вище земельної ділянки. Тому позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, звернувся до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області щодо затвердження проєкту землеустрою щодо відповідної земельної ділянки кадастровий номер 5122582200:01:005:0528 у власність [PERSON] , яка внаслідок своєї смерті не встигла завершити її приватизацію. Однак, рішенням Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 15.09.2022\~року №\~3485-VIII\~«Про відмову\~у затвердженні\~проєктуземлеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» позивачу відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на\~завершення приватизації\~земельної ділянки.У зв`язку з чим на теперішній час позивач для захисту своїх спадкових прав змушений пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суд позовної заяви, в якій просить у порядку спадкування за заповітом, після померлої [INFO] [PERSON] , визнати за ним право на завершення приватизації земельної ділянкиплощею 1,28 га кадастровий номер 5122582200:01:005:0528 для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Кодимської міської\~ради Подільського\~району Одеської\~областіза межами с. Загнітків (раніше територія Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області) розпочатої відповідності до рішення Загнітківської сільської ради Кодимського району від 19.06.2020 року № 848-VII\~«Про надання\~дозволу на\~розробку проектів\~землеустрою щодо\~відведення земельних\~ділянок для\~ведення особистого\~селянського господарства»,\~зокрема [PERSON] \~орієнтовною площею\~1,28\~га на\~території Загнітківської\~сільської ради\~Кодимського району Одеської області (за межами населеного пункту). 31.03.2023 року ухвалою суду (а.с.21-23) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні; витребувано докази\~від Кодимської міської ради Подільського району Одеської області та Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області; залученодо участі у справі Адміністрацію Державної\~прикордонної служби\~Українив якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; а також зобов`язано відповідача та третю особу на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України подати, відповідно, відзив на позовну заяву та пояснення. 26.04.2023 року до суду подано відзив на\~позовну заяву Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 26.04.2023 року № 03-17/1333 (а.с.40-43), в якому відповідач зазначив про визнання в повному обсязі позовної вимоги заявленої позивачем в своєму позові. 27.04.2023 року та 26.05.2023 року ухвалами суду (а.с.46-47, 56-57) третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Адміністрації Державної прикордонної служби України продовжено процесуальний строк на надання пояснення у даній цивільній справі. 30.05.2023 року ухвалою суду (а.с.61-62) продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів. 21.06.2023 року на електронну адресу суду надійшли пояснення щодо позову від 20.06.2023 року №1400/29292/23-Вих скріплені електронним цифровим підписом представника Адміністрації Державної прикордонної служби України Сгібнєвої О.С., в якій третя особа навела зміст відповідних нормативно-правових актів, зокрема тих, які були зазначені судом в ухвалі про відкриття провадження у даній справі з метою обґрунтування залучення Адміністрації Державної прикордонної служби України до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. При цьому, в даному поясненні представник третьої особи просила врахувати це пояснення при розгляді справи. Однак, дане пояснення не містить в собі викладення однозначної позиції третьої особи щодо наявності або відсутності підстав вважати земельну ділянку кадастровий номер 5122582200:01:005:0528 такою, що має правовий статус прикордонної смуги та/або земель оборони. Зокрема третьою особою суду не повідомлено відомостей про те, що згадана земельна ділянка розташована на місцевості, що знаходиться на відстані 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону або використовується (планується для використання) військовими частинами Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце підготовчого засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення № 6601200057843 про вручення 14.06.2023 року рекомендованого поштового відправлення № 6600001339337 із судовою повісткою про виклик. При цьому, раніше, а саме 26.04.2023 року та 29.05.2023 року позивач подав до суду письмові заяви, відповідно, від 24.04.2023 року (а.с.36) та від 29.05.2023 року (а.с.58) про проведення підготовчого засідання та розгляд справи за його відсутності, в яких також зазначав про підтримання заявленої ним позовної вимоги та просив її задовольнити. Представник відповідача\~ Кодимської\~міської ради\~Одеської області\~в підготовче\~засідання не\~з`явився,\~про причини\~неявки суд\~не повідомив,\~про дату,\~час і\~місце підготовчого\~засідання відповідач\~був своєчасно\~повідомлений належним\~чином у\~порядку встановленому\~ч.2,\~4-6\~ст.\~128\~та ч.5\~ст.\~130\~ЦПК України,\~про що\~свідчить відповідна\~розписка його\~представника від\~06.06.2023\~року.\~При цьому,\~у змісті\~своговідзиву\~на позовну\~заяву від 26.04.2023 року № 03-17/1333 (а.с.40-43) відповідач заявив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Адміністрації Державної прикордонної служби України в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце підготовчого засідання третя особа була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення № 0160146224170 про вручення 13.06.2023 року рекомендованого поштового відправлення № 6600001378723 із судовою повісткою про виклик. Відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст.\~223\~ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім цього, згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено наступні фактичні обставини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала в с. Загнітків Кодимського району Одеської області, про що свідчить зміст копії заповіту складеного останньою 06.09.2019 року, зареєстрований за № 46 та посвідченого уповноваженою особою Загнітківської сільської ради Кодимського району (а.с.9), згідно якого усе своє майно нерухоме та рухоме, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право вона заповіла [PERSON] . 19.06.2020 року Загнітківською сільською\~радою Кодимського\~району Одеської\~області,\~за результатом\~розгляду відповідного\~звернення [PERSON] , було прийнято рішення № 848-VII «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (раніше колективної власності колишнього КСП «Загнітківське»), розташованих на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області (за межами населеного пункту)»(а.с.10, 49),\~згідно якогонадано вище згадане безоплатно громадянам, згідно списку, зокрема за № 1.214 [PERSON] орієнтовною площею 1,28 га. 03.09.2020 року фізичною особою-підприємцем\~ [PERSON] ,\~за зверненням[PERSON] , було розроблено проєкт землеустрою щодо відведення останній земельної ділянки кадастровий номер 5122582200:01:005:0528 площею 1,28 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, а 02.04.2021 року проведено державну реєстрацію цієї земельної ділянки Відділом у Рожищенському районі Міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, що підтверджує копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформований 02.04.2021 року за № НВ-0711329792021 (а.с.11). Згідно положень пункту 6-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР та пунктів 1 і 2 рішення Кодимської міської ради Одеської області І сесії VІІІ скликання «Про реорганізацію Баштанківської, Будеївської, Грабівської, Загнітківської, Івашківської, Крутівської, Лабушненської, Лисогірської, Олексіївської, Петрівської, Пиріжнянської, Писарівської, Сербівської, Смолянської, Шершенецької сільських рад шляхом приєднання до Кодимської міської ради» від 08.12.2020 року № 12-VІІІ, відповідні сільські ради реорганізовані шляхом приєднання до Кодимської міської ради, внаслідок чого розпочата процедура реорганізації, а правонаступником всього майна, прав та обов`язків зазначених сільських рад вважається Кодимська міська рада. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 20.04.2021 року, актовий запис № 183 (а.с.14). У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 19.08.2021 року спадкоємець за заповітом [PERSON] [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини до Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області, у зв`язку з чим останньою було заведено спадкову справу за № 246/2021, що підтверджується листами-повідомленнями Кодимської районної / державної нотаріальної контори від 14.01.2022 року № 9/02-14 (а.с.15) і 12.06.2023 року № 252/02-14, а також копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.08.2021 року № 66095270 (а.с.8). Водночас із цим рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 19.09.2022 року у справі № 503/884/22 за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за заповітом було визнано право власності на земельну ділянку № 39/934 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,78 га, розташовану на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області (раніше Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області), яка на підставі втраченого державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 038654 належала померлій [INFO] [PERSON] , про що свідчить копія відповідного судового рішення (а.с.17-18). Однак, позивач [PERSON] позбавлений можливості оформити своє право на прийняту спадщину щодо земельної ділянки за кадастровим номером\~5122582200:01:005:0528\~шляхом одержання\~в нотаріальній\~конторі відповідного\~свідоцтва про\~право на\~спадщину,\~що підтверджується\~змістом листа-повідомленням Кодимської районної державної нотаріальної контори від 14.01.2022 року № 9/02-14 (а.с.15), яким позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування через відсутність документів, що підтверджують право власності на неї, та рекомендовано звернутися до суду. Крім того, рішенням Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 15.09.2022 року № 3485-VIII «Про відмову у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» позивачу [PERSON] відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства за межами с. Загнітків (кадастровий номер 5122582200:01:005:0528) загальною площею 1,28 га, яка розташована на території Кодимської міської територіальної громади Подільського району Одеської області за межами населеного пункту с. Загнітків (колишня Загнітківська сільська рада Кодимського району Одеської області) у зв`язку з тим, що приватизація земельної ділянки була розпочата, проте не завершена в зв`язку зі смертю [PERSON] 16.04.2021 року та рекомендовано позивачу [PERSON] звернутися до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, про що свідчить копія відповідного рішення (а.с.16). Земельна ділянка кадастровий номер 5122582200:01:005:0528 перебуває в безпосередній близькості до лінії державного кордону України з Республікою Молдова, згідно відкритих даних земельного кадастру України, які наявні у вільному доступі в мережі Інтернет, роздруківка яких додана судом до матеріалів справи. Нормативно-правове обґрунтування: Стаття 345 ЦК України\~передбачає, що\~фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Приватизація земельних ділянок передбачена постановою Верховної Ради України від 13 березня 1992 року № 2200-ХІІ «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі» та Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок». Відповідно до положень першого абзацу ч.1 ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно ч.1-2 ст. 118 ЗК України, громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову. В свою чергу згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до висновку викладеного Великою Палатою Верховного Суду в своїй постанові від 20.03.2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Водночас ч.5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 3 Закону України «Про використання земель оборони» від 27.11.2003 року № 1345-IV передбачає, що уздовж державного кордону України відповідно до закону встановлюється прикордонна смуга, в межах якої діє особливий режим використання земель. Землі в межах прикордонної смуги та інші землі, необхідні для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів, надаються в постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України. При цьому, ст. 4 Закону України «Про використання земель оборони» від 27.11.2003 року № 1345-IV передбачає, що військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування. Водночас із цим згідного ч.2-3 ст. 77 Земельного кодексу України, землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. У межах прикордонної смуги з метою забезпечення національної безпеки і оборони, дотримання режиму державного кордону військовим частинам Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій надаються в постійне користування земельні ділянки шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми, а вздовж лінії державного кордону України з Російською Федерацією і Республікою Білорусь - шириною до 2 кілометрів. В свою чергу, відповідно до п.1\~Постанови Кабінету\~Міністрів України\~«Про прикордонний\~режим» від 27 липня 1998 р. № 1147, установити вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд. Висновки суду Таким чином права на здійснення не звершених процедур щодо приватизації земельної ділянки також входять до складу\~спадщини спадкодавця [PERSON] . Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, успадкував право на звершення процедур щодо приватизації земельної ділянки та відповідно на набуття на неї права власності. Вжитими судом заходами щодо дотримання прав Адміністрації Державної прикордонної служби України не встановлено обставин того, що земельна ділянка кадастровий номер 5122582200:01:005:0528 є такою, що має правовий статус прикордонної смуги та/або земель оборони. Зокрема третьою особою суду не повідомлено відомостей про те, що згадана земельна ділянка розташована на місцевості, що знаходиться на відстані 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону або використовується (планується для використання) військовими частинами Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій. Ураховуючи вище викладене суд прийшов до висновку, що позовна вимога [PERSON] про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки є обґрунтованою, а тому беручі до уваги прийняте судом визнання позову відповідачем, то заявлений позивачем позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved