Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, покликаючись на те, що сплатив [PERSON] 100000 грн. страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», що сталось у результаті ДТП, винуватцем якого є [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ТДВ «СК «ГАРДІАН», яка з урахуванням зносу автомобіля потерпілого виплатила позивачу суму страхового відшкодування, що склала 72000 грн. Просить стягнути з відповідача 28000 грн. як різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Відповідач позов не визнає. Стверджує, що його відповідальність була застрахована на 100000 грн. Водночас у справі відсутні будь-які дані, що свідчили б про правомірність зменшення страхового відшкодування на 28000 грн., які мають бути стягнуті з ТДВ «СК «ГАРДІАН». Разом з тим вважає, що коефіцієнт зносу автомобіля потерпілої його страховика визначений невірно. Представник, залученого до участі у справі як третя особа ТДВ «СК «ГАРДІАН» до суду не з`явився, просив розглянути справ без його участі. Позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). З матеріалів справи вбачається й відповідачем не заперечується, що 9 червня 2020 року о 13 годині 53 хвилині біля будинку № 38 на вул. Духновича в м. Мукачево з вини [PERSON] , який керуючи автомобілем «ВАЗ 11183» державний реєстраційний номер [NUMBER] , сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «VOLKSWAGEN POLO» державний реєстраційний номер\~ [NUMBER] , що належить на праві приватної власності [PERSON] і був застрахований відповідно до договору добровільного комплексного страхування ризиків № FO-00514080, укладеного між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] 12 вересня 2019 року. Постановою судді Мукачівського міськрайсуду Закарпатської області від 16 липня 2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована у ТДВ «СК «ГАРДІАН» згідно з полісом від 28 червня 2015 року № АО2015633 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну третіх осіб, у розмірі 100000 грн. Згідно з наданою позивачем ремонтною калькуляцією від 16 червня 2020 року № 11718_29 вартість відновлювального ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN POLO» державний реєстраційний номер\~ [NUMBER] становить 201633,85 грн. На виконання умов договору добровільного комплексного страхування ризиків № FO-00514080 від 12 вересня 2019 року на підставі акта огляду транспортного засобу від 10 червня 2020 року, ремонтної калькуляції від 16 червня 2020 року № 11718_29 та страхового акта від 08 липня 2020 року № 14781/29/20 ПрАТ «Страхова група «ТАС» платіжним дорученням № 110182 від 10 липня 2020 року перерахувало на рахунок [PERSON] 100000 грн. Згідно з висновком про вартість транспортного засобу, наданим ФОП [PERSON] на замовлення ТДВ «СК «ГАРДІАН», ринкова вартість автомобіля «VOLKSWAGEN POLO» державний реєстраційний номер\~ [NUMBER] становить 208\~370,09 грн., вартість відновлювального ремонту 147\~134,38 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 83\~976,0 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ на запчастини та матеріали 74\~000,0 грн. Згідно з платіжним дорученням № 4180 від 11.11.2020 р. ТДВ «СК «ГАРДІАН» виплатило ПрАТ «Страхова група «ТАС» 72000 грн. страхового відшкодування. Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»). Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування». У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту першого частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Зважаючи на виплату позивачем страхового відшкодування, до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілій страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із заподіянням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. Частиною четвертою статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правового висновку, викладеного у\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі N 14-176цс18, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі\~ Закон N 1961-IV). Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Згідно зі\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застраховано за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або\~Законом N 1961-IV\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону N 1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що вартість встановленого позивачем майнового збитку, завданого потерпілій пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, становить 201 633,85 грн. грн. і перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування (72000 грн.) та ліміт відповідальності страховика\~\~(100 000 грн.). Враховуючи те, що страховик потерпілої отримав страхове відшкодування майнової шкоди у визначеному страховиком відповідача розмірі, який менший за розмір ліміту відповідальності, належним способом захисту є звернення позивача до страховика відповідача з позовом про відшкодування майнової шкоди в межах страхової суми (ліміту відповідальності). Водночас позивач фактично погодився з визначеною страховиком відповідача сумою страхового відшкодування та не оспорював її у встановленому законом порядку попри те, що за правилами статей 1188,\~1192 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.\~Коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу враховується у випадку стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (постанова Верховного Суду від 15.10.2020 р. у справі № 755/7666/19).\~ Предметом позову у справі, що розглядається, є вимога не про стягнення повної вартості автомобіля, а щодо стягнення сплаченої позивачем в межах ліміту його відповідальності реальної вартості робіт по відновлювальному ремонту транспортного засобу потерпілої, пошкодженого з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у ТДВ «СК «ГАРДІАН». З огляду на викладене суд погоджується з доводами відповідача, який заперечує проти відшкодування вже виплаченого позивачем потерпілій страхового відшкодування, оскільки вважає, що саме на третю особу як його страховика покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed