Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначала, що вона є рідною бабусею неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . З 29 вересня 2009 року дочка позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 21 грудня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Водночас [PERSON] злісно ухилявся від надання будь-якої допомоги синові. Станом на 01 жовтня 2021 року заборгованість зі сплати аліментів становить 241 636 грн 00 коп. Фактично з 2012 року [PERSON] сина не бачив та з ним не спілкувався. З моменту припинення шлюбних відносин відповідачів їх неповнолітній син [PERSON] проживає разом із бабою (позивачем) [PERSON] та дідом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на їхньому повному матеріальному утриманні. Відповідачі є непрацюючими особами, ведуть асоціальний спосіб життя, матеріальної допомоги на утримання сина не надають, не займаються вихованням своєї дитини, не цікавляться станом її здоров`я, фізичним та духовним розвитком. Згідно з наказом Броварської міської ради Київської області №01-10-188 від 21 лютого 2022 року [PERSON] , [INFO] , був взятий на облік, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з проживанням дитини у сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. 3 часу постановлення [PERSON] , [INFO] , на облік в Службу в справах дітей та центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Броварської міської ради, батьки неповнолітнього [PERSON] не зробили для себе жодних висновків і надалі продовжують нехтувати своїми батьківськими обов`язками. Посилаючись на викладене, позивач просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні позовній заяві, просила про задоволення позову в повному обсязі. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, у тому й числі й через оголошення на офіційному вебсайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua. В судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. 17 березня 2023 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області із застосуванням засобів поштового зв`язку надіслано до суду письмові пояснення, в яких представник третьої особи просить розгляд цієї справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти їх задоволення в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, після реєстрації шлюбу остання змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 29 вересня 2009 року (а.с. 7), від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 квітня 2010 року (а.с. 8), шлюб між сторонами було розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2015 року (а.с. 10). 04 жовтня 2016 року відповідач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 жовтня 2016 року (зворотна сторона а.с. 7). Згідно з актами обстеження умов проживання №561 від 14 вересня 2021 року, №48 від 31 січня 2022 року, №377 від 19 вересня 2022 року неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з бабусею (позивачем) [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У квартирі створені належні умови для виховання та всебічного розвитку дитини, зокрема дитина проживає в окремій кімнаті, для нього є окреме спальне місце, робоча зала для навчання та відпочинку, у повному обсязі забезпечений одягом, продуктами харчування та речами індивідуального користування (а.с. 18-20). Відповідно до характеристики з Броварського навчально-виховного комплексу Київської області №8 від 15 вересня 2022 року [PERSON] навчається у цьому начальному закладі з першого класу. До навчання ставиться посередньо, але має бажання покращити свої результати. Заняття відвідує регулярно, без поважних причин не пропускає. На уроках спокійний, уважний, намагається засвоювати матеріал. На перервах поводиться врівноважено, адекватно. 3 повагою ставиться до старших. З класним колективом у дитини добрі відносини. Має друзів серед однокласників, активний у спілкуванні. Вихованням хлопця займається бабуся, з якою на даний час він і проживає. [PERSON] завжди доглянутий, охайно вдягнений. Бабуся, [PERSON] , приділяє належну увагу навчанню, вихованню та матеріальному забезпеченню внука. Вона також слідкує, щоб дитина завжди приєднувався до онлайн-занять під час освітнього процесу з використанням технологій дистанційного навчання. Батьків за цей час класний керівник жодного разу не бачила і з ними не спілкувалася (навіть у телефонному режимі) (а.с. 17). Із заключення ЛКК №48, виданого 03 листопада 2021 року Комунальним некомерційним підприємством «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області» вбачається, що відповідач [PERSON] перебуває під наглядом лікаря-нарколога (а.с. 16). Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників, сформованої станом на 26 липня 2022 року, [PERSON] є боржником, у тому числі, за виконавчим провадженням №51952908 про стягнення аліментів (а.с. 15). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області підтримує позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 57-60). 07 лютого 2023 року виконавчим комітетом Броварської міської ради Броварського району Київської області надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 42-49). Згідно із приписами статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Як передбачено ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до Принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. З вище наведених фактів вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а саме: не займаються вихованням дитини, фізичним, духовним розвитком та матеріально не забезпечують, і взагалі ставляться до дитини байдуже. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову про позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Разом з цим, щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 21 грудня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Водночас аліменти із відповідача [PERSON] за рішенням суду не стягувалися та між сторонами відсутня домовленість про добровільну сплату відповідачем аліментів. У відповідності до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачено приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог статті 180 та частини першої статті 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статей 181, 182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд вважає за потрібне стягнути із відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивача [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами статті 191 СК України аліменти підлягають стягненню щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, за змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути із відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок з кожного (задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів).

Outcome: approved