Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

В провадженні судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М. перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» до [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. На підставі розпорядження керівника апарату Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 року з причини відсторонення від здійснення правосуддя судді Новік Л.М., проведено повторний автоматизований розподіл справи №175/4757/21 (провадження 2/175/1382/21). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2023 року справу №175/4757/21 передано у провадження судді Журавель Т.С. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 12.04.2006 року ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] уклали кредитний договір №8/200/840-К/848-А, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 21241,82 доларів США строком до 11.04.2011 року для придбання легкового автомобілю. Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2014 року задоволено позов ПАТ «Комерційний Банк «Надра» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. 04.03.2020 року між ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» укладено договір про відступлення прав вимоги, зокрема щодо [PERSON] . Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2020 року частково задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» про заміну стягувача, у поновлені строку пред`явлення виконавчих листів до виконання відмовлено. На підставі ст. 625 ЦК України, з урахуванням того, що заочне рішення на даний час не виконано, а заборгованість у сумі 431640 грн 56 коп. залишається непогашеною, позивач просить суд стягнути 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 09.11.2018 року по 09.11.2021 року у сумі 38883 грн 14 коп. та інфляційні збитки у розмірі 86609 грн 64 коп. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився. Засобами електронного зв`язку надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2023 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії кредитного договору №8/200/840-К/848-А від 12.04.2006 року, ПАТ «Комерційний Банк «Надра» надав [PERSON] кредит у сумі 21241,82 доларів США для придбання транспортного засобу марки Міцубісі Лансер 2006 року. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено заочне рішення від 11.04.2014 року, згідно якого з [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний Банк «Надра» стягнуто заборгованість за №8/200/840-К/848-А від 12.04.2006 року у сумі 428199 грн 56 коп. Відповідно до договору про відступлення прав вимоги №GL2N79737 від 04.03.2020 року, ПАТ «Комерційний Банк «Надра» відступило право вимоги за кредитними договорами новому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор». Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/ /поручителів/ заставодавців/ дебіторів за такими договорами, ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №8/200/840-К/848-А від 12.04.2006 року. У відповідності до ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2020 року, заяву ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа частково задоволено. Замінено стягувача у цивільній справі. В іншій частині вимог відмовлено. Згідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України\~ «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625\~ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Згідно з частиною першою, другою та третьою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, одним зі способів припинення зобов`язання є його виконання. Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу на те, що позивачем не надано суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що заочне рішення\~ Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2014 року по справі №2-175/5471/13-ц на теперішній час відповідачем не виконано та заборгованість за кредитним договором №8/200/840-К/848-А від 12.04.2006 року в повному обсязі не погашена. Також відсутні підтвердження, що позивачем або первісним стягувачем, вчинялися будь-які дії щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання. Відсутні дані, що боржник мав у передбаченому законом порядку можливість виконати судове рішення у добровільному порядку і не виконав його у такий спосіб. Крім того,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що позивачу відмовлено у поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. При цьому суд звертає увагу на те, що кредитор може пред`явити позов про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, які нараховані на задавнену вимогу, тільки разом з пред`явленням позову про стягнення задавненої вимоги. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.11.2022 року (справа №285/3536/20). З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: dismissed