Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 3758,34 грн., 112,13 грн. 3 % річних, 400,97 інфляційних втрат, що в сумі становить 4271,44 грн. Мотивував позовні вимоги тим, що відповідач з 10.12.2020 року є споживачем природного газу за адресою [ADDRESS] . В період з січня по березень 2021 року відповідачем спожито природний газ об`ємом 451,81 куб.м на суму 3758,34 грн. Свої обов`язки щодо сплати вартості спожитого природного газу нею не виконано. Вона не зверталася з заявами про припинення подачі газу, про відмову від послуг ТзОВ «Енерджі Трейд Груп». З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 07 березня 2023 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлялася про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідач не надала суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності ізст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 10 грудня 2020 року [PERSON] підписала заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, постачальником якого є ТзОВ «Енерджі Трейд Груп». Постачання природного газу здійснювалося за адресою [ADDRESS] . З вказаної заяви-приєднання, що є додатком до договору постачання природного газу побутовим споживачем, вбачається, що відповідач ознайомилася з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2500, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті постачальника, Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Енерджі Трейд Груп» від 1 липня 2020 року в мережі Інтернет за адресою: http: www. etg. ua, та приєднався до умов даного договору. Відтак відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2496 та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2500 відповідачем як споживачем за адресою споживання [ADDRESS] , на підставі укладеного з позивачем ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» 10 грудня 2020 року договору на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України, здійснювалося фактичне споживання природного газу, у неї був відкритий абонентський рахунок № [NUMBER] . Як вбачається з наданої позивачем довідки про фінансовий стан за рахунком відповідача, вона в період з січня по березень 2021 року спожила природний газ об`ємом 451,81 куб.м на суму 3758,34 грн. Таким чином, судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань щодо сплати спожитого природного газу, постачальником якого був позивач. Згідно з ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі ст. 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Перелік житлово-комунальних послуг наведений у ст. 5 даного Закону та до таких відповідно до п. 2 вказаної статті належать комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу є публічним, його умови є однаковими для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року (пункт 1.2) та є Договором приєднання, що укладається сторонами з урахуванням положень статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до його умов на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем Заяви-приєднання, сплати рахунку Оператору ГРМ та/або документальне підтвердження споживання природного газу (пункт 1.3). Обсяги споживання природного газу по особовому рахунку, відкритому на ім`я споживача, визнається згідно з Правилами комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі, визначеними розділом ІХ Кодексу газорозподільних систем. При цьому за змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, з-поміж іншого, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання, у відповідності до ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі зібраних та перевірених судом доказів встановлено, що відповідач не оплатила повну вартість наданих їй позивачем послуг з постачання природного газу. Будь-яких належних та допустимих доказів сплати наявної у відповідача заборгованості суду не надано. В матеріалах справи відсутні докази ненадання або неналежного надання позивачем відповідачу послуг з газопостачання за вищезгаданою адресою. З огляду на вказане, заборгованість за спожитий в період з січня по березень 2021 року природний газ у розмірі 3758,34 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних та інфляційних втрат слід зазначити наступне. Так, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку, наданого заявником, вбачається, що інфляційні втрати та 3 % річних, які нараховані на період до введення воєнного стану в Україні на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, який надалі продовжено, нараховано за період з березня 2021 року по лютий 2022 року на суму заборгованості 4271,44 грн., що виникла за період до введення в Україні воєнного стану. Встановлено, що ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» нараховано інфляційні втрати за час прострочення та 3% річних від простроченої суми у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України у період з березня 2021 року по лютий 2022 року - до введення воєнного стану в Україні. Постанова Кабінету Міністрів України № 206 від 5 березня 2022року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» застосовується з 24 лютого 2022року,а заборгованість відповідачу нарахована за період до введення в Україні воєнного стану, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) З огляду на вказане, суд прийшов до висновку що позовні вимоги слід задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача 3758,34 грн. заборгованості за спожитий в період з січня по березень 2021 року природний газ, 3% річних 112,13 грн., інфляційні втрати 400,97 грн., а всього заборгованості на суму - 4271 (чотири тисячі двісті сімдесят одна гривня)гривень 44 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2481 грн.

Outcome: approved