Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.03.2023 р. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов обгрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Дитина хворіє та має інвалідність. Враховуючи ступінь та тяжкість хронічного захворювання дочки позивач не може залишати дитину на тривалий час одну, а тому не має можливості працевлаштуватися. Позивач зазначає, що відповідач жодних витрат, пов`язаних із матеріальним утриманням дочки не несе, коштів не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, матеріально забезпеченим та не має інших утриманців. Тому просить суд: - стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки щомісячного заробітку (доходу), з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття; - стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки щомісячного заробітку (доходу) у користь позивача на її утримання протягом усього часу проживання із дитиною-інвалідом; - стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки щомісячного заробітку (доходу) за прострочений період щомісячно з липня по грудень 2022\~ року; - стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки щомісячного заробітку (доходу) у користь позивача на її утримання протягом усього часу проживання із дитиною-інвалідом за прострочений період щомісячно з липня по грудень 2022\~ року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджено матеріалами справи, в тому числі через сайт «Судова влада». Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~ Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2833 гривні. Із матеріалів справи встановлено, що стороні по справі [PERSON] та [PERSON] \~ зареєстрували шлюб 21.11.2014 (а.с.12). Від даного шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Згідно копій посвідчення серії [NUMBER] та довідки №158/1 [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю (а.с.17-19). Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, та враховуючи стан здоров`я та потреби дитини, стан здоров`я відповідача, який є працездатним чоловіком, відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Таким чином суд вважає, що слід стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки щомісячного заробітку (доходу), з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частки щомісячного заробітку (доходу) у користь позивача на її утримання протягом усього часу проживання із дитиною-інвалідом суд зазначає. Відповідно до ч.3 ст.84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років Суд, при вирішенні даної позовної вимоги враховує те, що дитина сторін [PERSON] , [INFO] , на даний час досягла 8-річного віку, тобто досягла віку, який перевищує граничний вік (6 років), визначений ч.3 ст.84 СК України, що не дає право дружині на утримання від чоловіка. Таким чином ця позовна вимога не підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки щомісячного заробітку (доходу) за прострочений період щомісячно з липня по грудень 2022\~ року та 1/6 частки щомісячного заробітку (доходу) у користь позивача на її утримання протягом усього часу проживання із дитиною-інвалідом за прострочений період щомісячно з липня по грудень 2022\~ року, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. Матеріали справи не містять доказів, що позивач вживала до подачі позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а тому суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184,185, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial