Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

позивач звернувся у суд із позовом до відповідача у якому просить розірвати шлюб, який укладений між сторонами 16 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис за № 554. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на даний час шлюбні відносини фактично припинились через відсутність взаєморозуміння, суперечки та сварки, втрата почуття любові та поваги один до одного. Шлюб має формальний характер. Спільного господарства не ведуть. Від шлюбних відносин у сторін народився син. Просить позов задовольнити повністю у відповідності до ст. 110 Сімейного кодексу України. Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення проти позову. Наводить аргументи про те, що не заперечує проти розірвання шлюбу між сторонами. 30 травня 2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 09 червня 2023 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог - орган опіки та піклування Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради, як орган опіки та піклування Бучанської міської ради про визначення місця проживання дитини. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить такий задовольнити. У судовому засіданні сторона відповідача не заперечила проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 16 жовтня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у приміщенні відділу реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис за № 554, що підтверджено оригіналом свідоцтва про одруження від 16.10.1999 серії [NUMBER] , яке міститься у матеріалах справи. Від шлюбних відносин у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією повторного свідоцтва про народження, яке міститься у матеріалах справи. У зв`язку із наявністю підстав для розірвання шлюбу, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, згідно з частини 1 статті 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Разом із тим, суд установив, що сторони міцної сім`ї не створили, не підтримують шлюбних відносин, у зв`язку із чим такі фактично припинились. Також, суд враховує фактичні взаємини подружжя. Всі інші доводи сторін, які наведені у позовній заяві та відзиві на позов суд не бере до уваги, адже такі не стосуються предмету доказування. Будь-яких інших фактичних даних, які б мали значення для правильного вирішення спору суд не встановив. Таким чином, аналізуючи відповідні положення норм права та враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі; при обставинах, зазначених позивачем у позові, в останнього відсутні які-небудь почуття до відповідача та збереження такого шлюбу суперечить його інтересам, а відтак суд прийшов до висновку про те, що порушене право позивача щодо припинення шлюбу, підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу повністю. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у статті 112 Сімейного кодексу України та враховує загальні положення законодавства на які посилалась позивач у позовній заяві. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджено платіжним документом, який міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved