Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася в\~суд з\~позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Долинського міського нотаріального округу Ананевич О.М., в якому просила розірвати договір довічного утримання від 20.08.2014 року № 1681, зняти заборону на нерухоме майно квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] та скасувати державну реєстрацію права власності на вказану квартиру, а також стягнути з відповідачки судові витрати по справі. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Дітей в них не було, тому після смерті чоловіка вона залишилася сама. Тоді до неї почали приходити працівники соціальної служби, а в 2014 році одна з них запропонувала, щоб догляд за нею здійснювала її сестра [PERSON] , на що вона погодилася. 20 серпня 2014 року між нею та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, що посвідчений приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Ананевич О.М., згідно умов якого вона передала у власність [PERSON] належну їй на праві власності квартиру, яка знаходиться по [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалася здійснювати за нею догляд, забезпечувати харчуванням, ліками, прибирати в квартирі. Умови вказаного договору вона виконала, оскільки погодилася на відчуження належної їй квартири після смерті на користь відповідачки, але за умови, що остання дійсно буде доглядати за нею. На перших порах після укладення договору [PERSON] приходила до неї через день, потім 1 раз на тиждень, але з часом відвідини відбувалися все рідше. Коли в жовтні 2022 року вона захворіла та пролежала кілька днів з температурою, то [PERSON] жодного разу не прийшла, не надала їй необхідної допомоги, не приносила продуктів харчування, не забезпечувала належними ліками, не прала одяг, не прибирала в квартирі. Тоді вона звернулася до сусіда та попросила переказати, щоб до неї приїхала племінниця Н.Принда, яка в подальшому доставила її до КНП «Долинська багатопрофільна лікарня», де вона перебувала на лікуванні з 06.10.2022 року по 11.10.2022 року. Після виписки з лікарні племінниця забрала її до себе в с.Міжріччя Болехівської міської ради, де вона проживає по даний час. Вказані обставини підтверджують факт невиконання відповідачкою своїх обов`язків, передбачених договором довічного утримання, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву про розірвання договору довічного утримання (а.с. 24-30), в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] та стягнути з останньої на її користь витрати на правову допомогу. При цьому зазначила, що дійсно 20.08.2014 року між нею та позивачкою було укладено договір довічного утримання з ініціативи останньої. До укладення вказаного договору догляд за позивачкою здійснювала її сестра [PERSON] , яка є соціальним працівником, однак [PERSON] часто хворіла, тому потребувала більше уваги та часу, ніж могли приділити працівники соціальної служби. Близько місяця до укладення договору вона приходила до позивачки додому, прибирала, готувала їжу, брала додому прати одяг. Коли договір довічного утримання було укладено, то вона також купляла та привозила їй продукти харчування та ліки, возила до лікарні в м.Долина та в м.Івано-Франківськ, оскільки у позивачки підозрювали онкологічне захворювання. [PERSON] страждала на зміну артеріального тиску, вона постійно контролювала їй тиск, радилася з сімейним лікарем щодо лікування. Крім того, позивачці оперували око, тому вона весь час була біля неї з моменту операції і до повного одужання. [PERSON] періодично лікувалася в стаціонарі КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» у неврологічному відділенні, оскільки скаржилася на поганий сон, дратівливість, вона приносила їй їжу, змінний одяг, ліки. Крім того, вона виготовила необхідні документи на газовий котел в квартирі позивачки, оплачувала комунальні послуги, її чоловік віддав свій мобільний телефон з сім-картою позивачці, щоп`ятниці вона здійснювала вологе прибирання в квартирі, щопонеділка приносила позивачці кисломолочні продукти, в кухні зробила косметичний ремонт, полагодила замки в дверях, кожного року вітала з днем народження. При цьому, позивачка звернулася до суду з даним позов лише через вісім років після укладення договору довічного утримання, що свідчить про те, що остання весь цей час жодних претензій чи докорів до неї не мала. Коли в Україні почалася епідемія COVID-19, то вона дійсно більше спілкувалася з [PERSON] по телефону, оскільки турбувалася за її здоров`я. Таким чином, умови договору довічного утримання вона виконувала, а тому підстави для розірвання цього договору відсутні. В судовому засіданні позивачка та її представник згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1031753 від 13.10.2023 року (а.с. 13) адвокат Кажук В.Б. позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Позивачка додатково пояснила, що [PERSON] практично не виконувала своїх зобов`язань, передбачених договором довічного утримання, оскільки їсти їй не готувала, одяг не прала, в квартирі прибирала погано і взагалі приходила до неї дуже рідко, тільки коли хотіла, лише інколи приносила ліки. За нею доглядали соціальні працівники, які також оплачували їй комунальні послуги. Представник позивачки адвокат Кажук В.Б. вказав, що з жовтня 2022 року, коли позивачка захворіла, відповідачка повністю перестала виконувати умови договору, які й до цього часу виконувала недобросовісно. Вона не надала суду жодних доказів того, що забезпечувала [PERSON] необхідним харчуванням та умовами проживання, оплачувала компослуги, купляла медикаменти, всі її пояснення є голослівними. Відколи позивачка проживає в с.Міжріччя зі своєю племінницею, то [PERSON] взагалі здоров`ям [PERSON] не цікавиться та не спілкується з нею. Відповідачка та її представник згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1035779 від 25.01.2023 року (а.с. 32) адвокат Ільницький Я.І. в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні, обгрунтувавши свої заперечення аргументами, викладеними у відзиві. При цьому, відповідачка вказала, що спочатку [PERSON] доглядала її сестра [PERSON] , яку сама позивачка попросила знайти їй доглядальницю. Свої обов`язки по договору вона виконувала належно і в повному обсязі. Представник відповідачки адвокат Ільницький Я.І. додатково вказав, що [PERSON] після укладення оспорюваного договору приходила до позивачки кожного дня, а коли почалася пандемія COVID-19, то прибирала один раз в тиждень, одяг й білизну брала прати додому та оплачувала комунальні послуги. Коли [PERSON] хворіла, то возила її до лікарні в м.Долина та в м.Івано-Франківськ, робила уколи. В той час, коли відповідачка не могла прийти сама, то цю роботу виконувала її сестра [PERSON] . В жовтні 2022 року позивачка сказала [PERSON] , що їде до племінниці і більше їй послуги не потрібні. В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Долинського міського нотаріального округу Ананевич О.М. суду пояснила, що в 2014 році до неї звернулися [PERSON] та [PERSON] , які надали необхідні документи та бажали укласти договір довічного утримання. Вона здійснила всі відповідні нотаріальні дії, договір сторонами було прочитано, його зміст був їм зрозумілий та відповідав їхній волі. 22 лютого 2023 року від приватного нотаріуса Ананевич О.М. надійшла письмова заява про подальший розгляд справи за її відсутності (а.с. 56). Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 744 ЦК України,\~за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Аналіз\~вказаної статті\~свідчить про те, що законодавець, передбачивши можливість визначення в договорі обов`язків як з утримання, так і догляду, розмежував ці поняття. Так, утримання характерне для зобов`язань майнового характеру, в той час як догляд, з-поміж іншого, може полягати в конкретних діях, турботі та опікуванні набувача над відчужувачем в силу його похилого віку та потребі в сторонній допомозі. Згідно ст. 745 ЦК України,\~договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Частиною 1 ст. 749 вказаного Кодексу передбачено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За правилами\~ст. 751 ЦК України,\~матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Як свідчить тлумачення\~статті 526 ЦК України,\~цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно\~ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 755 даного Кодексу, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. У відповідності до тлумачення вказаної норми, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку\~з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (ч. 1 ст. 756 ЦК України). Згідно з вимогами\~ст. 651 ЦК України,\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі № 645/3284/19 (провадження № 61-15301св20), від 28 березня 2018 року у справі № 509/513/16-ц (провадження 61-6725св18) та від 19 червня 2019 року у справі № 759/501/17 (провадження № 61-14554св18). Судом встановлено, що 20.08.2014 року [PERSON] уклала із [PERSON] договір довічного утримання, що посвідчений приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу Ананевич О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1681, про що свідчить копія цього договору (а.с. 46-47). За цим договором [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй квартиру по [ADDRESS] , а остання зобов`язалася довічно доглядати за нею. Згідно пункту 9 вказаного договору, за згодою сторін на [PERSON] було покладено такі обов`язки: забезпечення [PERSON] житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання та користування квартирою, без права постановки на реєстраційний облік та проживання в ній сторонніх осіб; здійснення над [PERSON] догляду та надання необхідної допомоги, забезпечення придбання та доставки продуктів харчування, одягу; надання побутових послуг, прання постільної білизни, тощо; після смерті [PERSON] поховати її з додержанням прийнятих громадських та християнських звичаїв, встановити пам`ятник; забезпечити належними лікувальними засобами або надати необхідну для лікування суму; до смерті [PERSON] не укладати щодо майна, яке отримане за цим договором, правочини, не передавати майно іншій особі. Вартість матеріального забезпечення оцінена сторонами в 200,00 грн. в місяць. Відповідно до п. 22 договору, в зв`язку з посвідченням договору довічного утримання накладено заборону на відчуження квартири в [ADDRESS] , що підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 312177776 від 12.10.2022 року (а.с. 5). З виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 3839 (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] з 06.10.2022 року по 11.10.2022 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» з діагнозом: коронавірусна хвороба середньої важкості, гіпертермічний синдром, гострий необструктивний бронхіт. Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 17.10.2022 року, складений депутатом Болехівської міської ради Гасяк М.М. з участю представників громадськості [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9) підтверджує, що з 10 жовтня 2022 року [PERSON] проживає в будинковолодінні в [ADDRESS] , де також проживає [PERSON] , яка здійснює за нею догляд. Як пояснила суду позивачка, оскільки відповідачка припинила виконувати обов`язки за договором довічного утримання, то вона змушена була звернутися за доглядом до своєї племінниці [PERSON] , яка повністю забезпечує її доглядом з жовтня 2022 року. Даний факт не заперечується самою відповідачкою. Також цей факт підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, свідок [PERSON] вказала, що позивачка є рідною сестрою її дідуся, тобто її тіткою. Вона двічі на тиждень приїжджала до тітки, доглядала за нею, привозила їжу, прала одяг. Їй відомо, що до тітки приходила жінка з соціальної служби, яка допомагала з доглядом, а про [PERSON] остання ніколи не говорила. Коли тітка захворіла, вона привезла їй ліки та пропонувала забрати до свого місця проживання, однак, та відмовилася. Пізніше їй зателефонував пастор [PERSON] та повідомив, що тітка у лікарні, він же після виписки призів останню до неї в с.Міжріччя. Тоді тітка сказала, що хоче подарувати їй квартиру, тому вони звернулися до нотаріуса, де вона дізналася про наявність договору довічного утримання. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] працювала разом з його дружиною. Протягом 2021-2022 років він возив [PERSON] до її тітки [PERSON] в м.Долину, кілька разів заходив до квартири, заносив картоплю. [PERSON] привозила позивачці їжу, прала речі, оплачувала комунальні послуги. Коли [PERSON] перебувала у лікарні, він двічі їздив з [PERSON] до неї, тітка просила забрати її с.Міжріччя. Йому відомо, що, окрім Ніни, догляд за [PERSON] здійснювали працівники соціальної служби. Про те, що позивачка уклала договір довічного утримання, він не знав, остання казала, що склала заповіт на користь сестри Принди [PERSON] , яка проживає в Чеській Республіці. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що [PERSON] є її сусідкою. Позивачка проживає у Ніни з осені 2022 року, остання забрала до себе [PERSON] , коли та захворіла і потрапила до лікарні. Свідок [PERSON] суду пояснила, що була сусідкою позивачки, 3 роки тому переїхала в с.Надіїв, однак навідувалася до [PERSON] часто та жодного разу не бачила відповідачки, а лише один раз соціального працівника. Позивачка сама готувала собі їжу, інколи вона їй приносила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що позивачка є її родичкою, догляд за останньою здійснювали працівники соціальної служби. Вона працювала ліфтером, тому часто приходила до [PERSON] у свою зміну, купляла їй хліб, молоко, ліки, приносила їжу, вимірювала артеріальний тиск. Прибирала в квартирі позивачки, вибивала килимки сусідка [PERSON] . Жодного разу вона [PERSON] у позивачки не бачила, остання про неї ніколи не згадувала. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що є сусідкою позивачки, тому часто приходила до неї. В квартирі було прибрано, так як щотижня до [PERSON] приходила соціальна працівниця. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачку знає більше 30 років, жили в одному під`їзді. Вона бачила, що до [PERSON] двічі приходили діти брата позивачки, приїздив племінник з Криму, а відповідачки ніколи не бачила. Свідок [PERSON] пояснив, що його дружина працює в лікарні, тому йому відомо, що коли [PERSON] захворіла, її туди привозила не [PERSON] , про яку він нічого не знає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що вона працює в соціальній службі та щопонеділка і щочетверга приходила до [PERSON] , прибирала в квартирі, мила вікна, інколи прала одяг та один раз в тиждень приносила обід з їдальні. Коли позивачка потрапила до лікарні, вона розмовляла з відповідачкою по телефону, а до того ніколи її не бачила. Таким чином, вищеперечислені свідки підтвердили в судовому засіданні факт повного невиконання відповідачкою з жовтня місяця 2022 року умов договору довічного утримання та неналежного виконання умов цього договору в попередній період. На підтвердження своїх заперечень проти позову та належного виконання умов укладеного з позивачкою договору довічного утримання відповідачка заявила клопотання про допит свідків. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що працювала в соціальній службі та обслуговувала одиноку громадянку [PERSON] , яка попросила її знайти жінку, якій вона передасть належну їй квартиру в обмін на догляд. Вона запропонувала це своїй сестрі [PERSON] і та погодилася. Вони приходили до [PERSON] по черзі. [PERSON] возила позивачку по лікарнях, оскільки в останньої була підозра на онкологічне захворювання, потім була внутрішня кровотеча, операція на очі. Також вона привозила позивачці картоплю, купляла ліки. Коли [PERSON] захворіла та потрапила до лікарні, вони приходили туди, приносили все необхідне. В лікарні [PERSON] сказала, що поїде до племінниці Ніни. До показів свідка [PERSON] суд ставиться критично, виходячи з того, що вона є зацікавленою в результатах розгляду справи, оскільки є рідною сестрою відповідачки. Свідок [PERSON] суду пояснив, що служить пастором в церкві Євангелистів, до якої належить [PERSON] , тому часто приходив до позивачки додому. Кілька разів він бачив [PERSON] , яка допомагала [PERSON] , а також соціального працівника [PERSON] , яка прибирала. В квартирі позивачки завжди було прибрано, остання мала їжу, ніколи не скаржилася. З [PERSON] він познайомився в лікарні восени 2022 року, де на той час лікувалася позивачка. Саме він телефонував [PERSON] та [PERSON] з приводу того, що [PERSON] госпіталізовано. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що він служить пастором і в їхній громаді прийнято провідувати старших людей. До позивачки він приходив протягом 2014-2020 років, після нього прийшов пастор [PERSON] . В позивачки вдома вони молилися, бачив там і [PERSON] , і [PERSON] , які прибирали в квартирі, приносили їжу. [PERSON] скарг не мала, говорила, що відповідачка приносила їй ліки. Свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що відповідачка та її сестра доглядали за [PERSON] , ходили в магазин за продуктами, в аптеку, прибирали в квартирі. Свідок [PERSON] суду вказала, що працює разом з [PERSON] . Сестри доглядали за позивачкою, часто викликали до неї швидку допомогу, возили на обстеження до м.Івано-Франківськ, купляли в аптеці ліки. Зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] готувала їжу для [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що бачила, як до [PERSON] приходять дві жінки, які вибивали килимки, ходили в магазин. Відповідачку вона не знає, їй знайомила лише [PERSON] . Оцінюючи показання допитаних за клопотанням відповідачки свідків в їх сукупності, суд вважає, що вони не доводять факту належного виконання відповідачкою умов договору довічного утримання протягом всього періоду дії договору, а підтверджують тільки періодичне та часткове надання позивачці обумовленої договором допомоги та догляду, зокрема в придбанні продуктів харчування та ліків, прибиранні квартири. Суд вважає, що ці докази не підтверджують факту регулярного забезпечення позивачки продуктами харчування, одягом, ліками, необхідною допомогою і доглядом та жодним чином не спростовують того факту, що з жовтня 2022 року відповідачка взагалі не виконує умови спірного договору. Крім того, суд враховує, що в п. 9 договору визначено вартість матеріального забезпечення в розмірі 200,00 грн. в місяць, однак відповідачкою не надано жодних доказів на підтвердження виконання зазначеної умови щодо надання матеріального забезпечення позивачці щомісяця на визначену договором суму, як не підтверджено жодними чеками, квитанціями, іншими платіжними документами фактів придбання продуктів харчування, ліків, оплати комунальних послуг. Таким чином, при встановленні факту неналежного виконання відповідачкою обов`язків за договором довічного утримання, суд враховує, що згідно з п. 9 вищевказаного договору [PERSON] зобов`язана була забезпечити [PERSON] харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами, однак належних та допустимих доказів, які свідчили б про виконання вказаного обов`язку відповідачкою не надано. Судом також встановлено та не спростовано відповідачкою, що позивачка з 11.02.2009 року отримувала безоплатну соціальну послугу «Догляд вдома», після укладення договору довічного утримання і до 01.06.2021 року соціальні послуги їй продовжували надавати соціальні працівники: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а з 01.06.2021 року по 16.01.2023 року [PERSON] перебувала на обслуговуванні соціального працівника [PERSON] , що підтверджується довідками Комунального закладу Центру надання соціальних послуг Долинської міської ради Івано-Франківської області № 42/01-08 від 27.04.2023 року та № 18/01-08 від 23.02.2023 року (а.с. 70, 89). Вказане суперечить доводам відповідачки про те, що саме вона забезпечувала належний догляд і допомогу в побуті позивачці, оскільки призначення останній соціального працівника не узгоджується з тією обставиною, що особа за договором довічного утримання повинна бути забезпечена доглядом з боку відповідачки [PERSON] . Надаючи оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності та наведеним сторонами доводам і запереченням по суті предмету позову, суд, з урахуванням правової природи укладеного договору та його істотних умов, узгоджених сторонами при його підписанні, вважає доведеним той факт, що після укладення договору довічного утримання 20.08.2014 року відповідачка лише частково виконувала взяті на себе зобов`язання за цим договором в період до жовтня 2022 року, а після цього з жовтня 2022 року по січень 2023 року (час звернення до суду з даним позовом) взагалі перестала їх виконувати. При цьому суд враховує, що характер договірних правовідносин між сторонами передбачає такий спосіб виконання умов договору, що має полягати в конкретних діях з боку відповідачки, турботі та опікуванні над позивачкою, окрім забезпечення фізично останньої їжею, ліками, одягом тощо. Тому, на думку суду, за наявності неприязних стосунків між сторонами договору та небажанні позивачки продовжувати такі відносини, відмови приймати виконання договору від відповідачки, стає неможливим належне виконання договору зі сторони останньої. За вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що укладений між сторонами договір довічного утримання підлягає розірванню. Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності на квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS] , то вона до задоволення не підлягає, оскільки в п. 14 договору довічного утримання від 20.08.2014 року передбачено, що право власності на квартиру, яка знаходиться за вказаною адресою, переходить до [PERSON] тільки в разі виконання нею умов договору та після смерті [PERSON] , тобто право власності на цю квартиру зареєстровано за позивачкою, про що свідчать свідоцтво про право власності на житло від 12.05.1994 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 25794613 від 20.08.2014 року (а.с. 48, 49), тому будь-які підстави для скасування його реєстрації відсутні. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 526,610,744,745,749,751,755,756 ЦК України,

Outcome: dismissed