Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

[PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючих документів. Свої вимоги мотивує тим, що їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1754 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з кадастровим номером 0722881000:01:001:0077, та земельну ділянку площею 0,2011 га для ведення особистого підсобного господарства з кадастровим номером 0722881000:01:001:0100. При оформленні державних актів на право приватної власності на дані земельні ділянки була допущена помилка в написанні її по батькові, а саме замість вірного « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Дана обставина перешкоджає їй в реєстрації права власності на землю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Просить встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ВЛ № 095223 від 13.10.2004 року, виданого на підставі рішення Боголюбської сільської ради Луцького району Волинської області № 10/7 від 27.06.2003 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 940 площею 0,1754 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з кадастровим номером 0722881000:01:001:0077, що розташована на території с. Боголюби та Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ВЛ № 095236 від 13.10.2004 року, виданого на підставі рішення Боголюбської сільської ради Луцького району Волинської області № 10/7 від 27.06.2003 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 941 площею 0,2011 га для ведення особистого підсобного господарства, з кадастровим номером 0722881000:01:001:0100, що розташована на території с. Боголюби. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду від 17 травня 2023 року відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник та представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явились, від них надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Пунктом 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 13.10.2004 року на підставі рішення Боголюбської сільської ради Луцького району Волинської області № 10/7 від 27.06.2003 [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ВЛ № 095223, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 940 на земельну ділянку площею 0,1754 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 0722881000:01:001:0077, що розташована на території с. Боголюби (а.с.10). 13.10.2004 року на підставі рішення Боголюбської сільської ради Луцького району Волинської області № 10/7 від 27.06.2003 [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ВЛ № 095236, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 941 на земельну ділянку площею 0,2011 га, з цільовим призначенням ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 0722881000:01:001:0100, що розташована на території с. Боголюби ( а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника [PERSON] народилась [INFO] в місті Луцьку. 26 вересня 2014 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і після одруження отримала прізвище « [PERSON] ». Положеннями ст. ст.\~80,\~81 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено у ході розгляду справи, заявнику підтвердження факту належності правовстановлюючих документів необхідне для реєстрації права власності на належні їй земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також враховуючи, що розбіжності у правовстановлюючих документах унеможливлюють використання заявником цих документів для реалізації свого права, надані заявником докази на підтвердження факту належності цих документів у контексті положень\~статей 77-80 ЦПК України\~є належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про майно, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та її належить задовольнити.

Outcome: approved