Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

06.03.2023 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Семенівської селищної ради Полтавської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,що [INFO] помер його рідний батько [PERSON] , а [INFO] померла мати - [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] залишилася спадщина земельна ділянка (пай), яка згідно державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 020032 та згідно рішення 20 сесії 23 скликання Товстівської сільської ради від 08.02.2002 була передана батькові [PERSON] . Загальна площа 3,98 га, місце знаходження - території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області (на даний час Семенівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області). Зазначив, що його мати [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом 22.12.2003 серія ВВА №782165, але не провела державну реєстрацію. При зверненні до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері позивача [PERSON] на земельну ділянку, яка належала [PERSON] , згідно державного акту на право приватної власності на землю серія 1-ПЛ № 020032 йому було відмовлено, оскільки ним не було надано належним чином оформленого документу, що посвідчує право власності та факту державної реєстрації. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області 07.03.2023 прийнято позовну\~заяву до\~розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 04.04.2023 було витребувано у виконуючої обов`язки державного нотаріуса Семенівської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Хорольської державної нотаріальної контори Решти Світлани Миколаївни належним чином завірену копію спадкової справи № 474/2008 на майно померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Семенівського\~районного суду\~Полтавської області\~30.05.2023 було закінчено\~підготовче провадженнята призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач Семенівська селищна рада Кременчуцуцького району Полтавської області свого представника в судове засідання не направила, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявне клопотання селищного голови від 03.04.2023 № 01-17/374 про розгляд справи у відсутності представника селищної ради за наявними у справі документами. Крім того, від відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України, яка діяла до 01.01.2013 передбачалося, що документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт на право власності. Матеріали, додані до позовної заяви свідчить про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 020032 був виданий 26.04.2022 на ім`я [PERSON] . Однак, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25.02.1998 свідчить про те, що [PERSON] помер [INFO] , тобто за чотири роки до моменту видачі державного акту. Також, державний акт на право приватної власності на землю видано на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Товстівської сільської ради народних депутатів від 08.02.2002, тобто рішення, на підставі якого видано державний, було прийнято після смерті [PERSON] , що суперечило чинним нормам законодавства. Оскільки померла людина не має здатності бути власником, тобто володіти, користуватися та розпоряджатися майном, то право власності на майно не може виникати в померлої людини. Зазначене ставить під сумнів можливість виникнення права власності [PERSON] на земельну ділянку після смерті останнього та відповідно чинність державного акту І-ПЛ № 020032. Крім того просили застосувати строк позовної давності, оскільки згідно з позовною заявою мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Як свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2023 вих. № 16/02-31 спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] була відкрита 11.10.2008 на підставі заяви сина [PERSON] . Тому, позивач знав та повинен був знати про те, що його мати мала право на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] . При цьому позивачем не зазначено причин того, що він не міг дізнатися про наявність у його матері права на земельну ділянку на момент відкриття спадщини та неможливість успадкування такого права. Також позивачем не зазначено причин не звернення до суду за захистом своїх до моменту подання позову. Таким чином з моменту відкриття спадщини (18.04.2008) позивачу було достеменно відомо про існування права [PERSON] на земельну ділянку. Однак позов позивачем подано лише 02.03.2023, тобто поза межами спливу строку позовної давності. При цьому будь-які поважні причини пропуску строку позовної давності позивачем не зазначені. Викладене свідчить про те, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду, що є також підставою для відмови в задоволенні позовних вимог (а.с. 51-54). Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтаській області свого представника в судове засідання не направило, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання 06.06.2023. Клопотанням від 08.06.2023 представник [PERSON] просила розглянути справу без її участі з урахуванням поданих 05.04.2023 письмових пояснень. В поясненнях зазначено, що з інформації, наданою Відділом № 5 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №287/432-23 від 27.03.2023, видача та реєстрація державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 020032 від 26.04.2002, виданого гр. [PERSON] здійснено Товстівською сільською радою, про що здійснено запис в Книзі реєстрації державних актів по Товстівській сільській раді, але в книзі відсутні записи про те, хто видав та отримав державний акт, а також відсутній підпис про його отримання. Тобто, це свідчить що [PERSON] не отримав державний акт серії І-ПЛ № 020032 від 26.04.2002, а тому не набув права власності на земельну ділянку згідно державного акту на право приватної авласності на землю, площею 3,98 га, що знаходиться на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, а рішення 20 сесії 23 скликання Товстівської сільської ради народних депутатів від 08.02.2002 незаконне, так як прийнято після смерті спадкодавця. Як передбачено законодавством, право власності на майно належить фізичній або юридичній особі, яка має здатність бути власником. Окільки померла людтна не має здатності бути власником, тобто володіти, користуватися та розпоряджатися майном, то право власності на майно не може виникати в померлої людини. Звернула увагу суду на те, що в додатках до позову міститься тільки свідоцтво про право на спадщину за законом, посвічене державним нотаріусом 22.12.2003, серія ВВА, № 782165, яке не породжує за собою права власності, так як право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Зазначила, що судом при розгляді даної справи повинно бути досліджено питання щодо поважності причин пропуску строку позивачем на подання даного позову (а.с. 37-41). Відповідно до частини 1\~статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до переконання про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Товстівською сільською радою Семенівського району Полтавської області 29 березня 1971, актовий запис № 3 батьком позивача зазначений [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 7). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , а [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9, 10). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина земельна ділянка загальною площею 3,98 га, що знаходилася на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області (на даний час Семенівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області), яка згідно державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 020032 та згідно рішення 20 сесії 23 скликання Товстівської сільської ради від 08.02.2002 належала померлому (а.с. 12). Згідно довідки Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 03.11.2022 №548 [PERSON] , [INFO] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Помер [INFO] . До дня смерті проживав разом з дружиною [PERSON] , [INFO] в [ADDRESS] з 09.10.1959. Померлий заповіту не складав (а.с. 15). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2003, посвідченого державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори Трембач Н.В. спадкоємицею майна [PERSON] , померлого [INFO] , була його дружина [PERSON] (а.с. 12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2011, посвідченого державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори Трембач Н.В., спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] , є її син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 29). Відповідно до інформації начальника Відділу № 5 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастсру у Полтавській області Дробахи Т. від 23.02.2023 № 849/15-23, згідно Книги записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, державний акт на право приватної власності на землю (державний акт на право власності на земельну ділянку) [PERSON] на земельну ділянку площею 3,98 га, яка розташована на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2003, зареєстрованого в реєстрі за №1770, не видавався (а.с. 13). Позивач 16.02.2023 звернувся до виконуючої обов`язки державного нотаріуса Семенівської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Хорольської державної нотаріальної контори Решти С.М. про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало його померлій матері [PERSON] , а саме земельну ділянку площею 3,98 га, розташовану на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, що перебувала у власності [PERSON] , який помер [INFO] , і після нього спадщину прийняла його дружина [PERSON] та отримала у Семенівській державній нотаріальній конторі 20.12.2003 свідоцтво про право на спадщину. Спадкова справа №474/2008 на майно померлої [INFO] [PERSON] була відкрита у Семенівській державній нотаріальній конторі 11.10.2008 на підставі заяви її сина позивача [PERSON] про прийняття спадщини. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину. Відповідно до постанови виконуючої обов`язки державного нотаріуса Семенівської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Хорольської державної нотаріальної контори Решти С.М. від 16.02.2023 останньому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки згідно вимог земельного законодавства право власності на земельну ділянку підтверджувалося до 2013 державним актом на право власності на землю, який проходив державну реєстрацію, та свого часу спадкодавець [PERSON] після отримання свідоцтва про право на спадщину не закінчила оформлення своїх прав власності на цю земельну ділянку, тому документ, який підтверджував би факт належності даного нерухомого майна [PERSON] , що пройшов державну реєстрацію, відсутній (а.с. 14, 90). Відповідно до листа начальника Відділу № 5 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастсру у Полтавській області Дробахи Т. від 27.03.2023 №287/432-23 видача та реєстрація державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №020032, виданого [PERSON] здійснено Товстівською сільською радою, про що здійснень запис в Книзі реєстрації державних актів по Товстівській сільській раді, але в книзі відсутні записи про те, хто видав та отримав державний акт, а також відсутній підпис про його отримання (а.с. 46). Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України (в редакції чинній на момент отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] ) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникало після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Частиною першою статті 126 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються КМУ. До 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Отже, враховуючи те, що мати позивача за життя не отримала державного акта на право власності на землю, успадковану після смерті її чоловіка [PERSON] , не реалізувала свого права на набуття права власності на зазначену земельну ділянку у відповідності до вимог чинного на той час законодавства, позивачем не надано доказів, що вона розпочала дії щодо оформлення свого права, але не встигла у зв`язку із смертю, відсутні підстави для визнання права власності на цю земельну ділянку за спадкоємцем, так як це майно до складу спадщини не належить. Застосовуючи принцип диспозитивності, що закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивач [PERSON] не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає що правові підстави для задоволення позову відсутні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed