Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

У лютому 2023 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява Першого заступника керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради про визнання спадщини відумерлою, у якій просив визнати двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 51, 10 кв.м., жила - 30, 70 кв.м., відумерлою спадщиною, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] , [INFO] , та передати її територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 690961080000. Вимоги заяви прокурор обґрунтував наступними обставинами. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка є власницею двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 51,10 кв.м., жила - 30,70 кв.м. Поховання здійснено за рахунок держави на підставі дозволу на видачу трупа Солом`янської окружної прокуратури м. Києва №10.59-44-9106вих-21 від 27 жовтня 2021 року. [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , перебувала на обліку в Територіальному центрі соціального обслуговування населення Солом`янського району Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації з травня 2012 року по жовтень 2021 року. Соціальні послуги надавалися 2 рази на тиждень відповідно до індивідуального плану, що є невід`ємною частиною договору про надання соціальних послуг, а саме: придбання і доставка продовольчих, промислових та господарських товарів з магазину, ринку, медикаментів з аптеки, оплата комунальних платежів. Зі слів соціального робітника, родичів у [PERSON] , з її слів, в неї не було, за період обслуговування соціальний робітник нікого не бачила. 13.10.2021 року соціальний робітник [PERSON] при відвідуванні знайшла [PERSON] мертвою, двері до квартири були не замкнуті. Соціальний робітник викликала швидку допомогу, медики констатували смерть та викликали поліцію. За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та інформацією з Реєстру територіальної громади м. Києва, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована одна особа - [PERSON] , [INFO] . Прокуратурою встановлено, що спадкоємці за законом у померлої відсутні, спадщину за заповітом не прийнято у встановлений законом строк. Враховуючи те, що після смерті [PERSON] , [INFO] , ніхто спадщину не прийняв, спадкоємці відсутні, нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , згідно ст. 1277 ЦК України та ст. 338 ЦПК України, має бути визнано відумерлою спадщиною і перейти до територіальної громади міста Києва. Після смерті [PERSON] , 1928 р.н. минуло більш ніж рік та три місяці, Київською міською радою та/або її виконавчими органами станом на цей час не вжито реальних дієвих заходів щодо схоронності майна та оформлення права власності на вказане майно, тому існує ризик безконтрольного використання або заволодіння квартирою незаконним шляхом, враховуючи непоодинокі квартирні шахрайства у столиці із майном померлих, які не мають спадкоємців. Солом`янська окружна прокуратура м. Києва листами №10.59-39-9001вих-22 від 27.10.2022, №10.59-44-10933вих-22 від 15.12.2022 зверталась до Київської міської ради із відповідним повідомленням вказаної інформації, у тому числі щодо встановлення факту відсутності спадкоємців у померлої, а у подальшому, і про вирішення питання щодо звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, уповноваженого представника Київської міської ради 04.11.2022 залучено у кримінальному провадженні в якості потерпілого та надана можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження. Однак, у відповідь листом №056/95-08/23958 від 20.12.2022, Київрада в особі Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) повідомила, що заходи цивільно-правового характеру в інтересах територіальної громади не вживались та попросила звернутися із відповідною заявою до суду саме прокуратуру, що свідчить про те, що відповідні органи місцевого самоврядування та державної влади міста Києва не здійснюють у повній мірі свої повноваження щодо захисту інтересів територіальної громади у цьому випадку. Вказане свідчить про самоусунення органів місцевого самоврядування від дієвого захисту майнових інтересів територіальної громади міста Києва, що позбавляє Київську міську раду ефективно та виключно в інтересах територіальної громади розпоряджатись зазначеним майном в інтересах громади, чим завдається шкода державі. Викладені обставини свідчать про наявність «порушень інтересів держави» у розумінні статті 23 Закону України «Про прокуратуру», що відповідно до ст. 131-1 Конституції України, є виключним випадком для представництва окружною прокуратурою інтересів держави, у зв`язку з чим із цією заявою звертається прокуратура. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 28.02.2023 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 06.03.2023 р., відкрито окреме провадження у справі за заявою Першого заступника керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, заінтересована особа: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання спадщини відумерлою, та призначено справу до судового розгляду. 28 квітня 2023 року представник Київської міської ради за довіреністю - Домбровська В.О. подала пояснення, у яких просила вимоги заяви задовольнити. Вказала, що до Київської міської ради з заявою чи позовом щодо спадкування майна покійної [PERSON] ніхто не звертався, спадкова справа щодо майна померлої не заводилася. 02 травня 2023 року представник заінтересованої особи Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації подав письмові пояснення, у яких просив задовольнити вимоги заяви. Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва Лапшина О.В. у судовому засіданні вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Послалась на наявність виключного випадку для представництва окружною прокуратурою інтересів держави в особі Київської міської ради. В судовому засіданні представник заявника Київської міської ради - Домбровська В.О. вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації - Гриник М.С. вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява та які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, зазначеної, в тому числі, у справах «Gregorio de Andrade v. Portugal» (№41537/02, 14.11.2006), «Ferreira Alves v. Portugal» (№25053/05, 21.06.2007), «Менчинська проти Росії» (№42454/02, 15.01.2009) та інших, ЄСПЛ відзначив, що держава несе відповідальність за дії або бездіяльність працівників прокуратури при виконанні ними службових обов`язків. Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.04.2008 №4-рп/2008 неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі. Отже, законодавством встановлений обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Положення пункту 3 частини статті 131-1 Конституції України визначають, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Безпосередньо питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді; прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва; прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №587/430/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18 надані правові висновки стосовно застосування правових положень щодо прокурорського представництва, основними з яких є: обов`язок прокурора обґрунтувати та довести підстави для представництва, у тому числі у чому полягає бездіяльність компетентного органу; недотримання таким органом розумного строку на звернення до суду із позовом; розумність строку повинна визначатися судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту, а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно. З матеріалів справи встановлено, що Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №42022102090000189 від 04 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 190 КК України щодо можливого замаху на шахрайське заволодіння в особливо великих розмірах невстановленими особами, спадковим майном померлої [PERSON] , [INFO] , в тому числі об`єктом нерухомості, а саме квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві власності померлій, у якої не встановлені родичі. Досудовим розслідуванням осіб з якими померла [PERSON] перебуває у родинному зв`язку не встановлено. Солом`янська окружна прокуратура зверталась до Київської міської ради з листами №10.59-39-9001вих-22 від 27.10.2022, №10.59-44-10933вих-22 від 15.12.2022 у тому числі щодо встановлення факту відсутності спадкоємців у [PERSON] , [INFO] , а у подальшому, і про вирішення питання щодо звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Уповноваженого представника Київської міської ради 04.11.2022 залучено у кримінальному провадженні в якості потерпілого та надана можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження. Однак, листом №056/95-08/23958 від 20.12.2022, Київрада в особі Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) повідомила окружну прокуратуру про те, що заходи цивільно-правового характеру в інтересах територіальної громади не вживались та попросила звернутися із відповідною заявою до суду саме прокуратуру. Виходячи з викладеного, обставин та підстав звернення прокурора до суду з даною заявою, суд вважає таке звернення виправданим та таким, що не порушує прав рівності сторін, забезпечених правовою допомогою, тому прокурор, здійснюючи представництво інтересів держави в особі Київської міської ради, з метою захисту її інтересів, правомірно звернувся до суду. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. [INFO] у м. Києві померла [PERSON] , [INFO] , про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 01 листопада 2021 року зроблено актовий запис про смерть №23906. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15 січня 2003 року відділом приватизації житла Солом`янського району м. Києва - частка; та на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 06 жовтня 2015 року Дев`ятою київською державною нотаріальною конторою - частка. Вказане підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №324199361 від 27.02.2023 року. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) №69348570 від 30.06.2022 року, [PERSON] , [INFO] 29 листопада 2011 року склала заповіт, який є чинним. Згідно заповіту, посвідченого 29 листопада 2021 року державним нотаріусом Дев`ятої Київської ДНК Ловчинською Л.А., [PERSON] , [INFO] заповіла [PERSON] , [INFO]. належну їй на праві власності квартиру під [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 12 лютого 2015 року зроблено актовий запис про смерть №2902. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1261-1265 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю: - [PERSON] , [INFO] , про що 11 лютого 1964 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис про народження №284; - [PERSON] , [INFO] , про що 03 червня 1970 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис про народження дитини №1042. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 25 вересня 1984 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис про смерть №6249. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 07 березня 2006 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис про смерть №4553. Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 12.11.2022 року повідомлено, що актових записів про шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені та народження дітей [PERSON] , [INFO] не виявлено. 02 січня 1990 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис про розірвання шлюбу №10. Рішенням Київради від 08.09.2022 № 5439/5480 «Про перейменування вулиці в Солом`янському районі міста Києва» перейменовано вулицю Волгоградську у Солом`янському районі на вулицю імені Романа Ратушного. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва №85820171 від 02.11.2022 року, за адресою: [ADDRESS] станом на 02 листопада 2022 року зареєстрована [PERSON] , [INFO] . За правилами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 1270 ЦК України встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Законодавство про спадщину передбачає, що перехід прав на спадкове майно відбувається на підставі споріднення або факту спільного проживання зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини як член сім`ї спадкодавця. Правопідверджуючим документом на спадкове майно при цьому є свідоцтво про право на спадщину (стаття 66 Закону України «Про нотаріат»). Відсутність таких спадкоємців та інших осіб, що спільно проживали зі спадкодавцем як члени сім`ї, свідчить про відсутність спадкоємців усіх п`яти черг, передбачених законом. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №70434245 від 26.10.2020 року та №70913048 від 14.12.2022 року, інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] відсутня. Відповідно до інформації територіального центру соціального обслуговування населення Солом`янського району Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації від 10.11.2022, [PERSON] перебувала на обліку в Територіальному центрі з травня 2012 року по жовтень 2021 року. Соціальні послуги надавалися 2 рази на тиждень відповідно до індивідуального плану, що є невід`ємною частиною договору про надання соціальних послуг, а саме: придбання і доставка продовольчих, промислових та господарських товарів з магазину, ринку, медикаментів з аптеки, оплата комунальних платежів. Зі слів соціального робітника, родичів у [PERSON] , з її слів, в неї не було, за період обслуговування соціальний робітник нікого не бачила. Поховання [PERSON] , 1928 р.н. здійснено за рахунок держави на підставі дозволу на видачу трупа Солом`янської окружної прокуратури м. Києва №10.59-44-9106вих-21 від 27 жовтня 2021 року. ЦК України запобігає таким ситуаціям, коли відсутність спадкоємців має наслідками відсутність власників спадкового майна та його занепад. А тому передбачає у такому випадку перехід прав на це майно до територіальної громади за місцем знаходження цього майна (стаття 1277 ЦК України). У разі відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття у територіальної громади виникає інтерес щодо переходу спадкового майна у власність громади. За змістом статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №461/12525/15-ц вказано, що спадщина набуває статусу відумерлої саме після набуття чинності рішенням суду про визнання її такою, а право власності на зазначене майно набувається у територіальної громади з моменту реєстрації цього права за громадою. При цьому слід зауважити, що якщо спадкоємці повинні заявити про прийняття спадщини у строк шість місяців із часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України), то територіальна громада зобов`язана подати заяву про визнання спадщини відумерлою лише після спливу одного року із часу відкриття спадщини (частина друга статті 1277 ЦК України). Орган місцевого самоврядування не є спадкоємцем у справі та не залучається до спадкування. Однак у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців у нього виникає цивільний інтерес на визнання спадщини відумерлою та отримання її у власність територіальної громади. Інтерес територіальної громади в отриманні спадкового майна у власність громади в разі відсутності спадкоємців є наслідком неотримання спадщини будь-ким зі спадкоємців або наслідком їх відсутності взагалі. Зазначене надає підстави місцевій раді звертатись до суду як із заявами про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження та у подальшому оформити своє право власності на таке майно, так і з належним позовом в порядку позовного провадження на захист свого інтересу. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За результатами судового розгляду, суд установив, що у померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, а прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Київської міської ради правомірно та після спливу однорічного строку, визначеного ст. 1277 ЦК України, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved