Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

20.12.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що позивачка є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є відповідачка. Оскільки відповідачка в шлюбі не перебувала - батько дитини відсутній. З липня 2010 року відповідачка життям дитини не цікавиться та не виконує свої батьківські обов`язки. Так, дитина перебуває на повному забезпеченні бабусі. З 23.05.2023 позивачка з онукою проживають у місті Кривому Розі та взяті на облік, як внутрішньо переміщенні особи, які до вторгнення російської федерації на територію України, проживали у м.Бахмуті Донецької області. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Вона пенсіонерка однак продовжує працювати, піклується про дитину, раніше не судима, на обліках не перебуває. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням, не спілкуються з дитиною, не створюють належних умов для розвитку дитини, тобто повністю усунулася від утримання та вихованні. Тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав, стягнути з відповідачки аліменти у розмірі частини заробітку відповідача та призначити опікуном [PERSON] , [INFO] , позивача. Ухвалою суду від 16.01.2023 позивача звільнено від сплати судового збору. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито у справі загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 16.02.2023. Ухвалою суду від 16.02.2023 зобовязано третю особу зобов`язано надати висновок щодо умов проживання [PERSON] та висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав та призначення опікуном позивача. Також , відкладено підготовче судове засідання на 24.03.2023. 24.03.2023 справу знято з розгляд на 21.04.2023. 21.04.2023 розгляд справи відкладено на 08.05.2023. У судовому засіданні 08.05.2023 оголошено перерву до 07.06.2023. Представник позивача та позивач у судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити, з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив до суду не подала. Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала частково. Просила не призначати опікуна, оскільки у дитини є батько, який не позбавлений батьківських прав. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов, в т.ч. призначення бабусі опікуном, зазначила про відсутність будь якого контакту з матірю тривалий час. Також пояснила суду, що про батька їй нічого не відомо. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у м.Москва, у відомостях щодо матері дитини зазначено - [PERSON] , про батька - відомості відсутні, а.с. 9,10. Згідно довідки від 23.05.2022 № 1240-5001631066 [PERSON] , [PERSON] проживають за адресою : [ADDRESS] , та зареєстровані як внутрішньо переміщені особи, а.с. 7, 14. Рішенням служби у справах дітей Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Ради від 24.05.2022 № 389 встановлено наявність родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] , а.с. 11. Батьками відповідачки [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , а.с. 12, 15. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30.08.2004 року, а.с. 17. Згідно характеристики ДНЗ «Бахмутського центру професійно-технічної освіти», виданої з місця роботи [PERSON] , остання працює там з 17.04.2013 року, характеризується позитивно, а.с. 20. Згідно Витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на дату подачі позову до суду не судима, а.с. 21. [PERSON] згідно довідки про доходи №8280444700226214 отримує пенсію за віком, а.с. 22. Згідно медичного висновку № 849, [PERSON] може бути опікуном, а.с. 25. [PERSON] навчається у 7-Б класі Бахмутської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 12 Бахмутської міської ради Донецької області, що підтверджується довідкою від 24.10.2022, а.с.23. Згідно психолого-педагогічної характеристики [PERSON] старанна, працелюбна, проживає із бабусею, яка займається її вихованням і розвитком, мати дівчинки школу ніколи не відвідувала, з дитиною не проживає, а.с. 24. Згідно висновку виконкому Тернівської районної у місті ради від 10.03.2023, є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів на утримання доньки. Проти щодо призначення опікуна підстави відсутні, оскільки не надано доказів, щодо відсутності батька у дитини. Оцінка суду. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом (ст. 169 СК України). З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що відповідачка з 2010 року не цікавиться донькою її життям і здоровям, не бере участі в її вихованні та навчанні, будь які соціальні звязки між дитиною і відповідачкою відсутні, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини, що відповідає інтересам дитини та є необхідним у демократичному суспільстві. Разом з тим, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. За положеннями ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина 2). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (частина 3). Так, згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина 1). Відтак, з врахуванням обставин названих в ст.182 СК України, розмір аліментів на утримання [PERSON] , має становити 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стосовно вимог про призначення опікуна [PERSON] слід зазначити наступне. Згідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Водночас, суд враховує практику ЄСПЛ у рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» , згідно якої ЄСПЛ акцентував про те, що, по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному і стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування, ст. 60 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 243, 244 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Згідно з п. п. 1,2 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей. Згідно ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки та піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Оскільки на момент ухвалення рішення [PERSON] виповнилось чотирнадцять років, то їй може бути встановлений піклувальник, а не опікун. Так, судом встановлено, що [PERSON] є рідною бабусею неповнолітньої [PERSON] , виявила своє бажання бути її піклувальником, може виконувати обов`язки піклувальника за станом здоров`я, забезпечена житлом. Передбачених законом перешкод щодо призначення [PERSON] піклувальником судом не встановлено. Неповнолітня [PERSON] також не заперечує щодо призначення піклувальником її бабусі [PERSON] . Доводи представника третьої особи про те, що у дитини є батько і вона не позбавлена батьківського піклування, на думку суду, є припущеннями і не підтверджуються належними і допустимими доказами. Враховуючи викладене, необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав, відсутність інших батьків у дитини, з метою захисту майнових і немайнових прав дитини, з урахуванням принципу «найкращі інтереси дитини», суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині , призначивши неповнолітній [PERSON] піклувальника - [PERSON] . Щодо судових витрат суд зазначає, що оскільки позивач звернувся звільнений від сплати судового збору та звернувся з двома позовними вимогами, то з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1984,80 грн. на користь держави. З урахуванням викладеного, на підставі ст. ст.150, 164 СК України,

Outcome: approved