Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Позивач 30.12.2021 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 55\~242,53 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПрАТ «СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було оформлено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого забезпечений транспортний засіб Toyota Rav 4, реєстраційний номер [NUMBER] . 15.07.2021 [PERSON] керуючи автомобілем Toyota Rav 4, реєстраційний номер [NUMBER] в м. Одесі, вул. Торгова, 29/31, здійснила зіткнення з автомобілем Mersedes-Benz Vito, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . [PERSON] визнана винною у вчинені ДТП. Страхова компанія сплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 25\~250,09 грн, однак згідно рахунку філії «Автомобільний дім Одеса» вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 80\~492,62 грн, що стало причиною звернення до суду. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.01.2022 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 01.03.2022. До суду 28.01.2022 надійшов відзив ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», згідно якого заперечують щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначено, що 16.07.2021 представник ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» провів огляд транспортного засобу Mersedes-Benz Vito, реєстраційний номер [NUMBER] та було складено ремонту калькуляцію, згідно якої сума страхового відшкодування склала 25\~250,09 грн. 05.08.2021 позивачем було підписано заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, а відповідачем було випдачено вказану суму. Відповідач виконав свої обов`язки зі сплати страхового відшкодування у погодженому між сторонами розмірі. Позивач бажає стягнути фактичні витрати, тоді як страховик зобов`язаний відшкодувати саме витрати на відновлювальний ремонт. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 01.03.2022 розгляд справи було відкладено на 07.04.2023. У судовому засіданні 07.04.2023 було задоволено заяву представника позивача про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначено на 31.05.2022. У зв`язку з неявкою учасників справи у судовому засіданні 31.05.2022 було відкладено розгляд справи до 19.07.2022. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2022 було задоволено клопотання представника позивача Главацького Ю.А. про призначення експертизи, призначено по справі автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 22.11.2022 провадження у справі зупинено, у зв`язку з поверненням експертизи без виконання, адже позивачем не було здійснено оплату вартості проведення експертизи. Судове засідання призначено на 18.01.2023. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 18.01.2023 та за відсутності доказів їх сповіщення, розгляд справи було відкладено на 03.03.2023. У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м. Одеси та необхідністю слідувати в укриття працівникам та відвідувачам суду, розгляд справи у судовому засіданні 03.03.2023 було відкладено на 24.03.2023. У судовому засіданні 24.03.2023 задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що відбувається проведення судової експертизи, наступне засідання призначено на 27.04.2023. Розгляд справи у судовому засіданні 27.04.2023 було відкладено на 13.06.2023 у зв`язку з отриманням повідомлення про замінування будівлі суду та терміновою евакуацією працівників та відвідувачів суду. У судове засідання 13.06.2023 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Від представника [PERSON] [PERSON] до суду 13.06.2023 надійшла заява про відкладення розгляду справи, адже станом на теперішній час проводиться повторна автотоварознавча експертиза, яка потребує деякий час для з`ясування всіх обставин та складення належного звіту. Суд вважає заяву про відкладення представника позивача не обґрунтованою, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно п.2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. З моменту поновлення провадження у справі, у зв`язку з несплатою позивачем вартості проведення експертного дослідження, що унеможливило проведення експертизи було призначено п`ять судових засідань. Представник позивача 03.03.2023 повідомив про суд про самостійне звернення для проведення експертизи та надав лист ТОВ «Одеський регіональний центр належних експертиз» від 02.03.2023 на підтвердження такого твердження. За більше як три місяці самостійне звернення позивача з метою проведення експертизи виявилося безрезультатним, а експертиза призначена судом не була проведена саме через несплату її вартості позивачем. Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи строки розгляду справи, суд вважає третє звернення представника позивача з заявою про відкладення (після поновлення провадження у справі) безпідставним, підстав для відкладення судом не встановлено, тому у задоволені чергового клопотання представника позивача слід відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 16.07.2021 працівником ПрАТ «УСГ «Княжа вієнна іншуранс груп» було проведено огляду та складено Акт огляду транспортного засобу Mersedes-Benz Vito, реєстраційний номер [NUMBER] , в якому описано пошкодження автомобіля (а.с.31-32). Ремонтною калькуляцією №21-0439501 від 28.07.2021 визначено вартість ремонту становить 48\~992,27 грн, а за вирахування зношення запчастин у розмірі 23\~742,18, загальна сума становить 25\~250,09 грн (а.с.33-35). ПрАТ «УСГ «Княжа вієнна іншуранс груп» повідомила [PERSON] , що сума страхового відшкодування у розмірі 25\~250,09 грн буде перерахована на реквізити АТ КБ «Приват Банк». Вказано, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] зареєстрована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-202738822 (а.с.6). Згідно рахунку №0000006196 від 27.07.2021 філії «Автомобільний дім Одеса» ПрАТ «Одеса-Авто», вартість проведеного ремонту автомобіля [PERSON] становить 80\~492,62 грн (а.с.7). 25.08.2021 [PERSON] підписав заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, згідно якої підтверджено, що між потерпілим і страховиком досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування, який складає 25\~250,09 грн. Заява подана відповідно до вимог п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.38). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Системний аналіз статей 1187,1188 ЦК України дає підстави для висновку, що факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоду (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом або договором передбачено такий обов`язок. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Крім того, згідно з Положеннями про порядок та умови проведення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року № 1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, у якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості колісних транспортних засобів встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №1454/5/2092. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах ліміту відповідальності страховика. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється, якщо отриманого страхового відшкодування недостатньо для відшкодування шкоди в повному обсязі. Проте, матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] звернувся до ПрАТ «Українська страхова компанія «княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, в якій погодився з тим, що розмір страхової виплати складає 25\~250,09 грн, також в заяві зазначено, що розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування визначений у цій заяві відповідає його волевиявленню та викладений без стороннього примусу. Дана заява подана відповідно до вимог п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Пунктом 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Вищевказана заява [PERSON] від 25.08.2021 в силу частини першої статті 202 ЦК України є правочином, тобто дією особи, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому згідно з частиною першої статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Страхова компанія під час вирішення питання про виплату страхового відшкодування у першу чергу керується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Звертаючись із заявою до страховика про виплату страхового відшкодування, позивач визначив розмір такого відшкодування, вказавши його у заяві, тобто погодився на відшкодування страховою компанією збитків саме у заявленому розмірі. Таким чином, суд, дійшов висновку, що позов [PERSON] є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed