Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 02 червня 2010 року, яка утворилася станом на 15 квітня 2023 року, в розмірі 59 889 грн 65 коп, а також понесені судові витрати. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 02 червня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке у подальшому змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. При укладенні кредитного договору [PERSON] була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку. За умовами кредитного договору відповідач брала на себе зобов`язання погашати заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитними коштами. Однак свої зобов`язання за договором від 02 червня 2010 року [PERSON] не виконувала належним чином, у зв`язку з чим станом на 15 квітня 2023 року за нею утворилася заборгованість в розмірі 59 889 грн 65 коп, яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 49 749 грн 25 коп та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 10 140 грн 40 коп. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24 травня 2023 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 92). Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився. Представник позивача за довіреністю Дашко В.М. (а.с. 55) надав заяву про розгляд справи без його участі. У вказаній заяві представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає їх задовольнити (а.с. 4). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що позов визнає, згодна із сумою заборгованості за кредитним договором (а.с. 85). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 02 червня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого у подальшому стало АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір. Вказаний кредитний договір був укладений шляхом підписання [PERSON] 02 червня 2010 року анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банкіських послуг у ПриватБанку (а.с. 22) та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» (а.с. 25). За умовами кредитного договору від 02 червня 2010 року [PERSON] був наданий кредит на споживчі цілі у вигляді встановлення кредитного ліміту на картку в розмірі 500 грн 00 коп, який у подальшому був збільшений до 50 000 грн 00 коп, із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 20). Позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок, видав їй картку та ПІН-код до неї. Кошти за договором від 02 червня 2010 року були перераховані на картковий рахунок [PERSON] (а.с. 21, 67-73). Остання картка № [NUMBER] була видана [PERSON] 14 грудня 2021 року з терміном дії до грудня 2025 року (а.с. 21). З виписки про рух коштів по кредитній картці, виданій [PERSON] , вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами шляхом зняття готівки, оплати послуг, товарів у магазинах, які частково повертала (а.с. 62-73). Відповідно ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Свої зобов`язання за кредитним договором від 02 червня 2010 року АТ КБ «ПриватБанк» виконало. За умовами кредитного договору від 01 червня 2010 року [PERSON] брала на себе зобов`язання до 25 числа кожного місяця з метою погашення заборгованості за кредитним договором вносити обов`язковий платіж в розмірі 7 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн 00 коп (а.с. 25). Однак взяті на себе за кредитним договором від 02 червня 2010 року зобов`язання відповідач [PERSON] не виконувала належним чином (а.с. 67-73), у зв`язку з чим станом на 15 квітня 2023 року за нею утворилася заборгованість в розмірі 59 889 грн 65 коп, яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 49 749 грн 25 коп та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 10 140 грн 40 коп (а.с. 7-19). За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 02 червня 2010 року, яка утворилася станом на 15 квітня 2023 року, в розмірі 59 889 грн 65 коп. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. АТ КБ «ПриватБанк» при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2 684 грн 00 коп ( а.с. 1). Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ч. 1 ст. 43 Бюджетного Кодексу України, Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів, яке передбачає розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства. Аналогічне положення передбачене і під. 2 п. 4 Положення про Державну казначейську службу, затв. постановою КМУ від 15.04.2015 № 215. Враховуючи вищевикладене, повернення судового збору повинно здійснюватися органами Казначейства України. За таких обставин, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, що становить 1 342 грн 00 коп, та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1 342 грн 00 коп

Outcome: approved