Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого представник зазначив, що 29 січня 2022 року позивач уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося в силу різних життєвих обставин, діаметрально протилежних поглядів на шлюб і сім`ю та у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння. Зазначив, що сторони не проживають однією сім?єю, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. Спроби щодо примирення ніяких результатів не дали, у зв?язку із чим позивач прийшов до висновку, що розлучення - це єдиний вихід, який дасть йому та відповідачці змогу побудувати нове щасливе життя, а їх доньку убереже від додаткових емоційних потрясінь. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.04.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 13-14). 24.05.2023 до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Шишола В. М. до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Представник вважав доцільним спільний розгляд позовних заяв з огляду на заперечення його довірителькою терміну з якого вона припинила спільне проживання з [PERSON] , про який останнім зазначено у позовній заяві про розірвання шлюбу, оскільки вказане впливатиме на обсяг майна набутого ними під час спільного проживання як подружжям. При цьому висловив позицію про відсутність заперечень щодо розірвання шлюбу (а.с. 17-19). Ухвалою суду від 29.05.2023 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви та роз`яснено позивачці (її представнику) за зустрічним позовом право звернутися в загальному порядку, зустрічну позовну заяву разом із доданими матеріалами повернуто адвокату Шишола В. М. Постановляючи вказану ухвалу суд виходив зокрема з того, що заявлені позовні вимоги зустрічного позову про поділ майна подружжя не взаємопов`язані з первісним позовом про розірвання шлюбу. В свою чергу задоволення позову про розірвання шлюбу не може зумовлювати відмову у задоволенні позову про поділ майна подружжя, а набуття сторонами певного обсягу майна за час їх спільного шлюбу та яке підлягає поділу між ними має бути доведено на підставі доказів, які відповідають вимогам статей 76-80 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в межах розгляду справи про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя (а.с. 20-21). Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 29 січня 2009 року зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, виданого 29 січня 2009 року, актовий запис №4 (а. с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 18 червня 2009 року серії [NUMBER] , актовий запис №18 (а.с. 9). Через відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували час з якого сторони спільно не проживають й з огляду на намір відповідачки звернутися до суду із позовом про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя під час розгляду якого така обставина має суттєве значення для правильного вирішення справи, суд не надає оцінку вказаним доводам. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved