Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

У позовній заяві позивач посилався на те, що рішення Барського районного суду Вінницької області від 10.12.2013 було розірвано шлюб між ним та відповідачкою. У шлюбі в сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Вказував, що донька з 2013 року постійно проживає з позивачем. З моменту розірвання шлюбу відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє інтересу до її життя, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя. Не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Покладених законом на неї обов`язків відповідач не виконує, не бере педагогічної, матеріальної участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач систематично зловживає алкоголем та перебуває на обліку у лікаря нарколога. На підставі викладеного позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її доньки [PERSON] . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених в позовній заяві підстав. Дитина, щодо якої вирішується питання про позбавлення батьківських прав - [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживає зі своїм батьком, який піклується про неї, матір не проявляє щодо неї ніякої турботи. Не заперечувала проти позбавлення батьківських прав її матері [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи неодноразово була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Однак ні в підготовче судове засідання, ні в засідання із розгляду справи щодо суті відповідач жодного разу не з`явилася, відзиву не надіслала, розглядом справи не цікавилась. Від служби у справах дітей надійшов до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Судом встановлені такі обставини. 21.08.2004 позивач та відповідач зареєстрували шлюб, який 10.12.2013 рішенням Барського районного суду Вінницької області було розірвано. У шлюбі в сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються рішенням Барського районного суду Вінницької області від 10.12.2013 у справі №125/2464/13-ц, яке набрало законної сили 23.12.2013, та свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , яке видано 09.01.2007 виконавчим комітетом Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області. Неповнолітня [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на утриманні батька [PERSON] . Ці обставини підтверджуються: актом обстеження місця проживання №7 від 23.01.2023 за підписом депутата міської ради Мельник Н. Л., жителів села Іванівці [PERSON] і [PERSON] , та довідкою, виданою Старостою Івановецького старостинського округу №29 від 23.01.2023. Повідомленням КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради №152 від 16.03.2023 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , під наглядом у лікаря нарколога не перебуває. Рішенням виконавчого комітету Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області № 8 від 06.04.2023 затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Барської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з вказаним висновком в інтересах неповнолітньої [PERSON] є доцільним позбавити її матір [PERSON] батьківських прав. Крім цього, у висновку зазначено, що працівниками служби у справах дітей проведено бесіду з дитиною [PERSON] . У процесі співбесіди дівчина повідомила, що проживає з батьком, який повністю її забезпечує, купує одяг, взуття, навчальне приладдя, бере участь у її вихованні. Щодо позбавлення батьківських прав її матері дівчина не заперечує, оскільки рідко бачиться з нею, здебільшого коли мати перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На засідання комісії громадянка [PERSON] не з`явилася, однак напередодні, під час співбесіди із працівниками служби у справах дітей повідомила, що ніде офіційно не працює, має тимчасові заробітки, яких на життя не вистачає. [PERSON] підтвердила, що має залежність від алкогольних напоїв, нічим не може допомогти своїй доньці і не є прикладом для наслідування своїй дитині. [PERSON] написала заяву у присутності представників служби у справах дітей, у якій не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав та просить засідання комісії проводити у її відсутність. Пунктами 1, 2 статті 3, пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з статтею 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з частиною 1 статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина 2 статті 166 Сімейного кодексу України). За змістом статті 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Оцінивши надані позивачем докази, які відповідачем не спростовані, враховуючи пояснення дитини, з огляду на байдуже ставлення відповідача до судового провадження про позбавлення її батьківських прав, суд дійшов висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками матері щодо виховання і матеріального забезпечення дитини, зокрема, не бере жодної участі у житті дочки, не піклується про її здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні відповідачем її дитини, судом не встановлено. Протягом розгляду справи у суді відповідач належних висновків щодо виховання та утримання дитини не зробила, не продемонструвала готовності виправитися і приділяти увагу вихованню дитини. Враховуючи думку неповнолітньої [PERSON] і надані нею у судовому засіданні пояснення, а також наявні в матеріалах справи докази про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, який є достатньо обґрунтованим і узгоджується з наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] відповідатиме інтересам дитини. Отже, позов слід задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав.

Outcome: approved