Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та на свою користь як дружини, з якою проживає дитина, до досягнення нею трьох років. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.08.2021 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1437. Від даного шлюбу в них народився син: [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами було розірвано за позовом відповідача, що підтверджується рішенням Черкаського районного суду від 28.02.2023 року по справі №707/333/23. Позивач вказує, що дитина зареєстрована разом із- [PERSON] за місцем реєстрації батька, але фактично малолітній син проживає разом з мамою позивачем [PERSON] за місцем реєстрації матері, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Будищенської сільської ради від 07.04.2023 року за №105. Спір між батьками про місце проживання дитини відсутній, син буде проживати з позивачем. Позивачем зазначено, що відповідач після розлучення надсилає кошти на утримання дитини, але позивач має підстави вважати, що [PERSON] в подальшому у добровільному порядку може ухилятися від матеріального утримання дитини, тобто сплати аліментів. [PERSON] зазначає, що відповідач на час подання даного позову працює лікарем-хірургом у КНП «Звенигородська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Звенигородської міської ради Звенигородського району Черкаської області. У зв`язку з вищевикладеним позивач просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її користь в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) для дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 05.05.2023 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 09.06.2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] . Згідно відзиву [PERSON] позовні вимоги визнає частково, а саме просив призначити аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, вказав, що він відповідально та належним чином виконує свої батьківські обов`язки та регулярно надає фінансову допомогу на утримання сина щомісячно, тому твердження позивача, що в неї є підстави вважати про ухиляння відповідача від сплати аліментів є безпідставними та надуманими. У задоволенні вимоги про стягнення аліментів на користь позивачки на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, до досягнення нею трьох років 1/6 частки просить відмовити у зв`язку з неможливістю сплачувати аліменти, як непосильного тягара на відповідача. 19.06.2023 року на адресу суду від позивачки [PERSON] надійшли додаткові пояснення до цивільної справи №70/1419/23, згідно яких позивач не погоджується з позицією відповідача та просить задовольнити вимоги, викладені в позовній заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 12.08.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1437. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Згідно витягу №104 виданого Виконавчим комітетом Будищенської сільської ради, Черкаського району Черкаської області, про те, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №105 від 07.04.2023 року виданої Виконавчим комітетом Будищенської сільської ради, Черкаського району Черкаської області, про те, що гр. [PERSON] , [INFO] , проживає з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Дитина на повному утриманні матері. Згідно витягу з наказу №62-В від 12.04.2022 року комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» про те, що [PERSON] сестрі медичній стаціонару (палатній) хірургічного відділення, надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 13.04.2022 року по [INFO] . Згідно наданих відповідачем копій платіжних квитанцій від 03.09.2022 року, 15.09.2022 року, 03.10.2022 року, 03.11.2022 року, 28.11.2022 року, 03.12.2022 року, 03.01.2023 року, 03.02.2023 року, 15.03.2023 року [PERSON] здійснював грошові перекази на ім`я [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У відповідності до положень ч.1 та ч.5 ст.263\~ЦПК\~України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до\~ст.8 Закону України\~«Про\~охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~\~наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~\~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~інші обставини, що мають істотне значення.\~\~Розмір аліментів має б бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.\~Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини з якою проживає дитина. Суд вважає, що право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, у розмірі 1/6 частини від його заробітку щомісячно і до досягненя дитиною трьох років. Судом встановлено, що відповідач має змогу сплачувати таку допомогу на дитину. Доводи відповідача з даного приводу суд вважає необгрунтованими. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, враховуючи, що малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька. Разом з цим, з урахуванням обставин справи, доводів позивачки та відповідача та наданих ними доказів, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину підлягають до часткового задоволення, а саме суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір аліментів суд вважає обґрунтованим, достатнім та таким, що відповідає встановленим вимогам чинного законодавства України, відповідає інтересам дитини. На підставі вищевказаних обставин суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: partial