Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з заявою про усиновлення, в якій вказували, що з 03 вересня 2017 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають двох спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Водночас, перебуваючи з 12 липня 2021 року на обліку кандидатів в усиновлювачі, заявники бажають усиновити малолітнього [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьківського піклування. 10 квітня 2023 року подружжя [PERSON] познайомилося з [PERSON] та в подальшому у них з дитиною склалися усталені дружні відносини. Тому заявники, посилаючись на вказані обставини та те, що вони відповідають необхідним вимогам, які закон встановлює для усиновлювачів, відносно них та дитини відсутні передбачені законом заборони або обмеження щодо усиновлення, ними створені всі умови для утримання, проживання, виховання, гармонійного розвитку дитини, просили про задоволення заяви. Ухвалою суду від 25 квітня 2023 року до участі у розгляді справи в якості заінтересованої особи залучено Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради. В судовому засіданні заявники [PERSON] , [PERSON] заяву про усиновлення підтримали. Підтвердили, що вони відповідають передбаченим законом вимогам щодо усиновлювачів, відносно них та дитини відсутні передбачені законом заборони або обмеження щодо усиновлення, ними створені всі умови для утримання, проживання, виховання, гармонійного розвитку дитини, вони ознайомлені з обставинами життя та особливостями характеру дитини, встановили з нею належний контакт, довірливі відносини, ознайомлені з правами, обов`язками усиновлювачів, встановленою на них відповідальністю. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Тичинська Ж.П. в судовому засіданні проти задоволення заяви про усиновлення не заперечувала. Представники заінтересованих осіб - Служби у справах дітей Вознесенської міської ради, Вознесенський відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явилися, проте надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви [PERSON] про усиновлення не заперечують. Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі представників Служби у справах дітей Вознесенської міської ради, Вознесенський відділу ДРАЦС, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для ухвалення рішення. Заслухавши пояснення заявників [PERSON] , [PERSON] , представника заінтересованої особи - Органу опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради Тичинської Ж.П., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ст.ст. 20, 21 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема, усиновлення. Держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку. Згідно ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина (тобто особа до досягнення вісімнадцятирічного віку). Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років (ч.ч. 1. 2 ст. 211 СК України). Переважне право на усиновлення дитини має подружжя (ч. 2 ст. 213 СК України). Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом (ч.ч. 1, 2, 5 ст. 217 СК України). Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється (п. 4 ч. 1 ст. 219 СК України). Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення (ч.ч. 1, 3 ст. 218 СК України). Суд під час вирішення питання про усиновлення повинен врахувати обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 224 СК України). Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи (ч. 1 ст. 229 СК України). Якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 231 СК України). На підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється (ст. 233 СК України). Судом встановлено, що з 03 вересня 2017 року заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають двох спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . З 12 липня 2021 року заявники перебувають на обліку кандидатів в усиновлювачі. Також у червні 2021 року [PERSON] пройшли курс підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Малолітній [PERSON] є особою, позбавленою батьківського піклування, оскільки мати [PERSON] - [PERSON] згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду від 20 лютого 2023 року (набрало законної сили 23 березня 2023 року) позбавлена батьківських прав, в той же час відомості про батька [PERSON] внесені до Книги реєстрації народжень відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. Малолітній [PERSON] має задовільний стан здоров`я, на час розгляду справи влаштований до прийомної сім`ї [PERSON] . З пояснень заявників, представника органу опіки та піклування, а також матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2023 року подружжя [PERSON] познайомилося з [PERSON] , останні встановили з ним контакт, та в подальшому у них з дитиною склалися усталені дружні відносини. Заявники обізнані з фізіологічними особливостями, станом здоров`я та особливостями характеру [PERSON] , наслідками усиновлення, зокрема правами, обов`язками, відповідальністю, що виникнуть у них після усиновлення дитини, усвідомлюють свою відповідальність за долю дитини. Заявники є дієздатними особами, мають задовільний стан здоров`я та можуть бути усиновлювачами, відносно них не встановлено обмежень, передбачених ст. 212 СК України. Також судом з пояснень учасників справи та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, встановлено, що: -заявники мають постійне місце проживання, забезпечені житлом (мають в користуванні житловий будинок, який належить на праві власності батьку [PERSON] , який за характеристиками та рівнем облаштування є придатним для знаходження та проживання в ньому усиновленої дитини, власник житла надав нотаріально посвідчену згоду на проживання в ньому усиновленої дитини); -заявники мають постійний достатній прибуток для належного матеріального утримання дитини, забезпечення її всім необхідним відповідно до потреб; -заявники до кримінальної чи іншої відповідальності, яка б була перешкодою для усиновлення, не притягувалися; -заявники ознайомлені з правами, обов`язками, відповідальністю усиновлювачів, наслідками усиновлення; -заявники висловили власне свідоме бажання на усиновлення; -заявники згідно ч. 2 ст. 213 СК України, як подружжя, мають першочергове право на усиновлення. В матеріалах справи також міститься висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 17 квітня 2023 року про доцільність усиновлення, як таке, що буде відповідати інтересам дитини (а.с. 30). В судовому засіданні суд відповідно до ст. 218 СК України не вбачав підстав для заслуховування думки малолітнього [PERSON] з приводу усиновлення, оскільки останній за своїм віком та рівнем розвитку не може її висловити та не усвідомлює факту усиновлення. Враховуючи вказані обставини, відносини між заявниками та дитиною, здатність заявників забезпечити стабільні та гармонійні умови життя та виховання малолітнього, що усиновлюється, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки усиновлення буде відповідати інтересам дитини. У відповідності зі ст.ст. 229, 231 СК України суд вважає за необхідне внести зміни в актовий запис про народження малолітнього в частині прізвища, по батькові дитини, відомостей про її батьків. На підставі викладеного,

Outcome: approved