Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію за період з 01.01.2021 року по 31.12.2022 року у розмірі 17915,55 грн., за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 року по 31.12.2022 року в розмірі 394.44 грн., суми збитків від інфляції в розмірі 3509,38 грн., суми 3% річних в розмірі 440,97 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу теплової енергії №3371 від 01.11.2011 року. Об`єктом теплоспоживання є нежитлове приміщення (магазин) загальною площею 27,70 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Будинок [ADDRESS] є багатоквартирним, подання теплоносія до будинку здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача, які є внутрішньо будинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку. Отже, відповідач отримував теплову енергію, так як приміщення №4 не виокремлено від внутрішньо будинкового комплексу трубопроводів та обладнане для забезпечення опалення будинку [ADDRESS] . З 05.11.2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку ч.5 ст.13 ЗУ «про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII. Отже, після 05.11.2021 року договірні відносини щодо надання КПТМ «Криворіжтепломережа» та [PERSON] продовжилися шляхом приєднання споживача до публічного договору «Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії» , текст якого було опубліковано на офіційному веб-сайті виконавця послуги КПТМ «Криворіжтепломережа» від 05.10.2021 року. Свої договірні зобов`язання заявник виконав, а саме:постачання теплоносія на протязі всього періоду, передбаченого Договором, проводилось не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду». Відповідач не виконав законодавчий та договірний обов`язок, не здійснив розрахунок у повному обсязі, у зв`язку з чим за період з 01.01.2021 року по 31.12.2022 року утворилася заборгованість за теплову енергію в розмірі 17915,55 грн., а також заборгованість за абонентське обслуговування за період 05.11.2021-31.12.2022 в розмірі 394,44 грн. Сума збитків від інфляції 3509,38 грн. (з січня 2022 по січень 2023), 3% річних 440,97 (з 21.12.2021 по 10.02.2023). Ухвалою суду від 02 березня 2023 року позовну заяву Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію залишено без руху (а.с.70). На виконання ухвали суду від 02.03.2023 року представником Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» було долучено відповідні докази (а.с.72-74). Ухвалою суду від 10 березня 2023 року позовну заяву Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. 14.04.2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти вимог, викладених у позовній заяві, оскільки вважає вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним: Відповідно до Договору №3371 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари від 01.11.2011 року, укладеного між КПТМ «Криворіжтепломережа» та [PERSON] теплове навантаження на об`єкт, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 0,0030 Гкал/год на загальну площу 55,4 м.кв. (2 власники приміщення [PERSON] та [PERSON] , кожному належить частина приміщення. З [PERSON] було укладено Договір №3371 від 01.11.2011 року на частину приміщення, так як у власності відповідача перебуває саме частина відповідного приміщення і тому теплове навантаження до Договору №3371 становило 0,0015 Гкал/год. Однак, як вбачається з розрахунку КПТМ «Криворіжтепломережа» починаючи з 05.11.2021 року за той самий об`єкт вже було здійснено розрахунок навантаження по об`єкту за Договором №3371 у розмірі 27,70, що в свою чергу призвело до безпідставного нарахування збільшеної суми належної до сплати. Окрім цього, у позовній заяві КПТМ «Криворіжтепломережа» зазначає, що теплове навантаження об`єкту, його площа лишилися незмінними, відповідно до дислокації Договору №3371. Однак, відповідне твердження позивача не відповідає дійсності, та спростовується розрахунком, з якого вбачається, що навантаження на об`єкт за період з 29.10.2019 року по 04.11.2021 року становило 0,0015 Гкал/год, а за період з 05.11.2021 року по 31.12.2022 року вже становить 27,7. Між позивачем та відповідачем вже існують договірні відносини, щодо надання відповідних послуг, враховуючи постійну пролонгацію Договору №3371 від 01.11.2011 року, і відповідно до вимог чинного законодавства України, Договір №3371 вважається укладеним і діє, що в свою чергу позбавляє КПТМ «Криворіжтепломережа» права посилатися на ч.5 статті 13 ЗУ ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» за для укладання індивідуального договору, так як відповідне твердження спростовується матеріалами справи і в свою чергу теплове навантаження розраховується відповідно до таблиці 2, що є додатком до Договору №3371 і становить0,0015 Гкал/год. Позивачем на адресу відповідача було направлено Претензію №1715/13 від 13.01.2023 року про необхідність оплати заборгованості, який відповідач отримав 19.01.2023 року. Таким чином, строк оплати заборгованості є таким, що настав 19.02.2023 року. Відповідно прострочення починається з 20.02.2023 року. Відтак, позивачем неправильно обрано період нарахування 3% річних. Також, неправильно обрано період нарахування інфляційних втрат, позивачем нараховано інфляційні втрати з січня 2022 року, тоді як вірно нараховувати з березня 2023 року. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Комунальному підприємству теплових мереж «Криворіжтепломережа». Судові витрати по справі стягнути з позивача (а.с.83-85). 01 травня 2023 року від представника КПТМ «Криворіжтепломережа» надійшла відповідь на відзив, в якій з позицією відповідача, викладеною у відзиві на позовну заяву, представник позивача не погоджується з огляду на наступне: Згідно розрахунку заборгованості, у колонці навантаження на об`єкт по договору вказано «Гкал/год/Площа/м2». Це пов`язано з тим, що до 05.11.2021 року розрахунок споживання згідно законодавства відбувався за параметром «навантаження», який вимірюється гігакалоріями, але після оновлення законодавства, після 05.11.2021 року розрахунок споживання послуги з постачання теплової енергії почав проводитися за параметром «площа», який вимірюється метрами квадратними. На офіційному сайті КПТМ «Криворіжтепломережа» 05.10.2021 року був опублікований текст публічного договору приєднання, а саме: індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Отже, в силу закону з усіма особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку [ADDRESS] та станом на 05 листопада 2021 року не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважаються укладеними публічні договори приєднання за формою, встановленою Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 №830. Враховуючи не відключення приміщення відповідача від мереж централізованого опалення будинку, відповідач отримував послугу з постачання теплової енергії. Щодо незгоди відповідача з періодом нарахувань 3 % річних та інфляційних втрат - в даній позовній заяві охоплено періоди по старому законодавству (до 05.11.2022 року), та період оновленого законодавства (після 05.11.2022 року). Враховуючи положення діючого на той час Договору №3371 від 01.11.2011 року, оплата повинна була проводитись відповідачем самостійно до 20 числа наступного за розрахунковим. Згідно приписів індивідуального договору, оплата повинна здійснюватися після отримання рахунків для оплати. Рахунки відповідач отримував щомісяця, а отже був повідомлений про існування заборгованості, яка за умови несплати мала тенденцію до накопичення (а.с.95-99). Від відповідача [PERSON] 11 травня 2023 року надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що відповідно до таблиці №2 до Договору №3371 від 01.11.2011 року навантаження на опалення Гкал/год становить 0,0015. Відповідні зміни до Договору №3371 від 01.11.2011 року були внесені на підставі Додаткової угоди від 29 квітня 2021 року на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари, тобто відповідні зміни були внесені після затвердження Методики №315 від 22.11.2018 року і жодних змін до відповідної Методики до 22.01.2022 року не вносилися, що спростовує твердження представника позивача про начебто врахування приписів Методики №315 від 22.11.2018 року для здійснення відповідних нарахувань і здійснення розрахунків у відповідності до чинного законодавства України. Ні у позовній заяві, ні у відповіді на відзив представник КПТМ «Криворіжтепломережа» не посилається на жодну норму чинного законодавства України, щодо необхідності починаючи з 05.11.2021 року проведення розрахунку не з навантаження, а з метрів квадратних, а в свою чергу посилання позивача на Методику №315 від 22.11.2018 року, до якої зміни були внесені лише 22.11.2022 року та 29.03.2022 року є безпідставними, так як нарахування «за новою методикою» КПТМ «Криворіжтепломережа» почала здійснювати з 05.11.2021 року, тобто до внесення будь-яких змін. Чинним законодавством України та Договором №3371 від 01.11.2011 року не передбачено такої підстави для розірвання в односторонньому порядку Договору як внесення змін до Законів України. Договір №3371 від 01.11.2011 року було укладено у письмовій формі між КПТМ «Криворіжтепломережа» та [PERSON] і позивачем жодних дій щодо розірвання цього Договору або повідомлення [PERSON] про розірвання Договору вчинено не було, тобто Договір є діючим і відповідні нарахування повинні здійснюватися згідно з його умовами, а саме п.2.9 Договору від 01.11.2011 року. Щодо рахунків від 28.02.2022 року на суму 1883,89 грн., 31.03.2022 року на суму 1573,81 грн., та 30.04.2022 року на суму 35,19 грн., необхідно зазначити , що вони не співпадають з наданими позивачем до суду реєстрами, і фактично зазначені рахунки відповідачем не отримувались, і тому немає підстав для здійснення їх оплати і більш того нарахування інфляції та 3% річних. Тому, просить суд у задоволенні позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» до [PERSON] відмовити в повному обсязі (а.с.107-111). 16 травня 2023 року від представника позивача по справі надійшли письмові пояснення, в яких зазначив наступне. 09.11.2017р. відбулося введення в дію оновленого ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (надалі Закон 2189-VIII), положення якого вводилися в дію поетапно. Даним Законом 2189-VIII\~вже тоді\~було передбачено\~сплату абонентської плати, було визначено зокрема поняття індивідуальний споживач, та було передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані укласти нові договори з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електроенергії та природного газу) за кожним видом комунальної послуги. Надалі з`явилася «Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих комунальних послуг» № 315 (надалі Методика № 315) набрала чинності 22.11.2018р. І вже тоді її окремі положення передбачали здійснювати надавачам послуги з постачання теплової енергії нарахування споживачам, приміщення (житлові / не житлові) яких існують у складі житлового багатоквартирного будинку з урахуванням обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та втрат на забезпечення опаленням місць загального користування (МЗК). Враховуючи той факт, що положення Закону 2189-VIII, вводилися в дію поетапно, враховуючи і тимчасові обмеження в законодавстві щодо набрання чинності окремих положень Закону 2189-VIII, у тому числі щодо укладання, зміни і припинення нових договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному\~будинку (у\~данному випадку\~індивідуального договру) надавач послуг з теплопостачання - КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснило дії щодо переходу на нову систему взаємовідносин, що виникатимуть у процесі надання та споживання послуг із теплопостачання із 05.11.2021р. Правові підстави щодо переходу на нову систему взаємовідносин а також підстави для здійснення нарахувань споживачам абонентської плати було передбачено ще з 2017р., а підстави для здійснення нарахувань споживачам урахуванням обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та втрат на забезпечення опаленням місць загального користування (МЗК) існували ще з 2018р. Вказане вище спростовує правову позицію Відповідача про не існування змін у законодавстві, які давали б право Позивачу здійснювати нараховування відповідно до діючих нормативно-правових актів. До посилань Відповідача щодо протиправності розірвання Договору № 3371 «на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари» від 01.11.2011р. (надалі Договір № 3371) просить суд віднести критично, так як у відповіді на відзив Позивач вказував підстави та законодавче регулювання таких підстав щодо зміни правовідносин, а саме: Згідно із змінами, внесеними ЗУ «Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~врегулювання окремих\~питань у\~сфері надання\~житлово-комунальних\~послуг» № 1060 до Закону України № 2189-VIII від 03.12.2020р., було передбачено запровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. На виконавців послуг покладено обов`язок укладання договорів про надання комунальних послуг, у тому числі зі співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону № 1060 «У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Крім того, Наказом Мінрегіону від 28.12.2021 р. №358 «Про внесення змін до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 27.01.2022р. за №93/37429) були внесені зміни до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказам Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. №315 (далі Методика №315) (зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.12.2018р. за №1502/32954), шляхом викладення її у новій редакції. Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 1060 та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору: -такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин; -раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов. Отже, з усіма фізичними або юридичними особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та станом на 05 листопада 2021 року не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважаються укладеними публічні договори приєднання за формою, встановленою Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 (з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 № 1022). Припинення\~дії Договору\~№3371\~Позивачем було\~зумовлено \~вимогами чинного\~законодавства України\~щодо врегулювання\~правовідносин між\~споживачами за\~новою формою\~договорів,\~матеріально-правовою\~основою були\~приписи ст.\~651\~ЦК України,\~якими передбачено\~те,\~що \~договір може\~бути змінено\~або розірвано\~зокрема за\~обставин,\~встановлених законом. Відповідач, у зв`язку із категоричним не сприйняттям змін до чинного законодавства, які відбулися, заперечує проти позивних вимог, але реалізує свої права щодо заперечення «загально» та проти всього обсягу заявлених позовних вимог одразу. Будь-яких контррозрахунків та контраргументів суду не надає. Також жодних пояснень суду не надає стосовно того, що йому заважало виконувати свої обов`язки покладені на нього законодавством України щодо сплати комунальних послуг (у даному випаду оплату за постачання теплової енергії), у спірний період з 01.01.2021 р. по 31.12.2022 р. навіть по Договору № 3371, на який Відповідач посилається у запереченні на відповідь на відзив, та який вважає діючим. Звертаю увагу суду, що згідно Методики № 315 опалюване приміщення - приміщення у будівлі, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання та у якому забезпечується нормативна температура повітря; Приміщення відповідача підключено до внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення багатокваритного будинку, доказів відключення приміщення відповідача від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення матеріали справи не містять. Що вказує на факт отримання Відповідачем послуги з опалення (а.с.117-118). Від представника позивача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Від відповідача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача за наявними в матеріалах справи доказами, у позові просив відмовити у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що між Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» та Фізичною особою [PERSON] , Фізичною особою [PERSON] 01.11.2011 року було укладено Договір №3371 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари (а.с.7). Відповідно до таблиці №2 до Договору №3371 від 01.11.2011 року орієнтована вартість теплової енергії за договором: опалення 0,0030*1938= 6.0Гкал/рік; 6.0*954-048=5724-29 грн/рік з ПДВ(а.с.8). Згідно Додаткової угоди від 29.04.2021 року до договору №3371 від 01.11.2011 року КПТМ «Криворіжтепломережа» та фізична особа [PERSON] , домовились внести зміни та внесли зміни в Договір №3371 від 01.11.2021 року (а.с.10-11). 05 жовтня 2021 року було укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що підтверджується копією даного договору (а.с.12-14). Відповідно до Звітів про використання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , за період з 12.10.2019 по 31.10.2019 використано 0,05 Гкал, за період з 01.11.2019 по 30.11.2019 використано 23,68 Гкал, за період з 01.12.2019 по 31.12.2019 використано 40,49 Гкал, за період з 01.01.2020 по 31.01.2020 використано 48,79 Гкал, за період з 01.02.2020 по 18.02.2020 використано 46,78 Гкал, за період з 01.03.2020 по 03.03.2020 використано 5,81 Гкал, за період з 10.11.2020 по 30.11.2020 використано 34,89 Гкал, за період з 01.12.2020 по 01.01.2021 використано 56,12 Гкал, за період з 01.01.2021 по 01.02.2021 використано 62,66 Гкал, за період з 01.02.2021 по 28.02.2021 використано 61,30 Гкал, за період з 01.03.2021 по 31.03.2021 використано 49,80 Гкал, за період з 01.04.2021 по 15.04.2021 використано 17,58 Гкал, за період з 16.04.2021 по 31.10.2021 використано 1,90 Гкал, за період з 01.11.2021 по 04.11.2021 використано 4,37 Гкал, за період з 05.11.2021 по 30.11.2021 використано 29,58 Гкал, за період з 05.11.2021 по 30.11.2021 використано 35,25 Гкал, за період з 01.12.2021 по 31.12.2021 використано 45,72 Гкал, за період з 01.12.2021 по31.12.2021 використано 49,76 Гкал, за період з 01.01.2022 по 20.01.2022 використано 32,61 Гкал, за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 використано 54,12 Гкал, за період з 01.02.2022 по 18.02.2022 використано 30,84 Гкал, за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 використано 45,9 Гкал, за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 використано 51,89 Гкал, за період з 01.11.2022 по 17.11.2022 використано 14,23 Гкал, за період з 01.11.2022 по 01.12.2022 використано 26,42 Гкал, за період з 01.12.2022 по 18.12.2022 використано 27,54 Гкал (а.с.15-27). Згідно Акту про подачу теплової енергії 23.10.2019 року була подана теплова енергія за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок (а.с.28). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 08.12.2021 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 30.11.2021 складає 2417,00 (а.с.32). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 08.12.2021 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 30.11.2021 складає 3876,30 (а.с.33). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 31.12.2021 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 31.12.2021 складає 6200,39 (а.с.34). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 31.01.2022 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 31.01.2022 складає 13635,82 (а.с.35). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 28.02.2022 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 28.02.2022 складає 13137,85 (а.с.36). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 31.03.2022 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 31.03.2022 складає 14901,03 (а.с.37). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 30.04.2022 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 30.04.2022 складає 14668,67 (а.с.38). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 31.05.2022 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 31.05.2022 складає 14703,86 (а.с.39). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 30.06.2022 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 30.06.2022 складає 14739,05 (а.с.40). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 31.07.2022 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 31.07.2022 складає 14775,93 (а.с.41). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 31.08.2022 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 31.08.2022 складає 14793,80 (а.с.42). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 30.09.2022 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 30.09.2022 складає 14811,67 (а.с.43). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 31.10.2022 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 31.10.2022 складає 14829,54 (а.с.44). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 30.11.2022 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 30.11.2022 складає 16012,59 (а.с.45). Відповідно до рахунку - фактури №3371 від 31.12.2022 року по договору 3371 від 05.11.2021 року заборгованість на 31.12.2022 складає 18309,99 (а.с.46). Згідно розрахунку заборгованості за теплову енергію до договору №3371 за період з 01.01.2021 по 31.12.2022 ( [PERSON] ), нараховано за теплову енергію 19\~949,46 грн., за абонентське обслуговування 394,44 грн., сплачено за теплову енергію 2033,91 грн., за абонентське обслуговування 0,00 грн. Залишок заборгованості: за теплову енергію (01.01.21-31.12.22) 17915,55 грн., за абонентське обслуговування (05.11.21-31.12.22) 394,44 грн. (а.с.56-57). Розрахунком суми боргу з урахуванням індексу інфляції за період з січня 2022 по січень 2023 та розрахунком 3% річних за період з 21.12.2021 по 10.02.2023 на боржника [PERSON] встановлено, що сума основного боргу складає 18309,99 грн., сума збитків від інфляції складає 3509,38 грн., сума 3% річних складає 440,97 грн. (а.с.58-59). [PERSON] позивачем КПТМ «Криворіжтепломережа» було надіслано претензію №3371/14163 за №1715/13 від 13.01.2023 року, згідно якої [PERSON] повідомлявся про утворену заборгованість та про наслідки її несплати, що підтверджується претензією №3371/14163, списком №9 поштових відправлень рекомендованих листів (а.с.60-62). Згідно свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення від 19 серпня 2002 року та реєстраційного напису на право установлювальному документі від 19 серпня 2002 року, об`єкт (нежитлове приміщення), розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] - частина, [PERSON] - частина на праві приватної власності (а.с.73, 73 зворот). Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію прав № 28595409 від 05.01.2011, нежиле приміщення, реєстраційний номер: 31279551 за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину/ ВРА №463163/ 24.09.2010/ Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О., зареєстровано в реєстрі за № 2307 на праві приватної спільної часткової власності, частка 1/2 (а.с.74). Згідно реєстрів рахунків-фактур, актів приймання-передачі наданих послуг з постачання теплової енергії та актів приймання-передачі товарної продукції, [PERSON] повідомлявся про суми нарахування за адресою: [ADDRESS] (а.с.97-99). Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (стаття 3 ЦК України), дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю й повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно із статтею 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи, між комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу теплової енергії №3371 від 01.11.2011 року. Об`єктом теплоспоживання є нежитлове приміщення (магазин) загальною площею 27,70 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З 05.11.2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку ч.5 ст.13 ЗУ «про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої\~статті 7 Закону № 2189-VIII\~встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини шостої\~статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Пунктом 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Згідно пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії (з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за поточний місяць згідно довідки авіаційної метеорологічної станції м. Кривого\~Рогу) та вартість опалення 1 кв.м. опалювальної площі. Крім того, відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16) визначено, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію прав № 28595409 від 05.01.2011, нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, на праві приватної спільної часткової власності, частка 1/2, а отже [PERSON] являється споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надаються КПТМ «Криворіжтепломережа». Розрахунком заборгованості за теплову енергію до договору №3371 встановлено, що за період з 01.01.2021 по 31.12.2022 за адресою Ю.Камінського 30/4, на площу 27,70 м2 нараховано за теплову енергію 19\~949,46 грн., за абонентське обслуговування 394,44 грн. Залишок заборгованості: за теплову енергію (01.01.21-31.12.22) 17915,55 грн., за абонентське обслуговування (05.11.21-31.12.22) 394,44 грн. Розрахунком суми боргу з урахуванням індексу інфляції за період з січня 2022 по січень 2023 та розрахунком 3% річних за період з 21.12.2021 по 10.02.2023 встановлено, що сума основного боргу складає 18309,99 грн. (17915,55 грн. + 394,44 грн.), сума збитків від інфляції складає 3509,38 грн., сума 3% річних складає 440,97 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.651 ЦК України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно із змінами, внесеними ЗУ «Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~врегулювання окремих\~питань у\~сфері надання\~житлово-комунальних\~послуг» № 1060 до Закону України № 2189-VIII від 03.12.2020 року передбачено запровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. На виконавців послуг покладено обов`язок укладання договорів про надання комунальних послуг, у тому числі зі співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання. 01.10.2021 р. набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії»», якою затверджено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що має форму публічного договору. Постанова опублікована в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» 2021, № 190 від 01.10.2021. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону № 1060 «У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Перехід на нові договірні відносини має здійснюватися усіма споживачами у багатоквартирному будинку, адже нові договори про надання комунальних послуг передбачають суттєві зміни у підходах до розподілу комунальних послуг у будівлі та нарахуванні плати за комунальні послуги споживачам. Тому існування в одному багатоквартирному будинку двох видів договорів (старих і нових) є неприпустимим. Крім того, Наказом Мінрегіону від 28.12.2021 р. №358 «Про внесення змін до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 27.01.2022р. за №93/37429) були внесені зміни до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказам Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. №315 (далі Методика №315) (зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 28.12.2018р. за №1502/32954), шляхом викладення її у новій редакції. Вказані дії повністю узгоджуються з вимогами пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1060, якими визначено, що публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Так, між Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» та Фізичною особою [PERSON] 01.11.2011 року було укладено Договір №3371 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Відповідач є власником нежитлового приміщення, тому відповідно до\~статті 322 ЦК України\~зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд зазначає, що цивільний процес здійснюється на засадах змагальності сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.\~Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (\~ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, відповідачем жодних доказів в спростування наданих позивачем послуг, доказів, які б підтвердили факт звернення до відповідних органів місцевого самоврядування чи до самого позивача з приводу ненадання відповідних послуг КПТМ «Криворіжтепломережа» чи неналежного надання послуг, відповідачем суду надано не було. Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, але відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість, враховуючи те, що відповідачем не надано жодних відомостей щодо погашення вказаної заборгованості, суд доходить до висновку, що саме встановлений розмір необхідно враховувати при ухвалені рішення. У зв`язку з викладеним, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved