Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

[PERSON] 10 квітня 2023 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30\~січня 2018 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що з 2019 року, з ініціативи відповідача, між ними почали виникати непорозуміння, які супроводжувалися сварками та скандалами. Протягом останніх трьох років відповідач безпідставно її ображав, наносив побої, забирав зароблені нею кошти та влаштовував сварки. З часом виявилося, що у них протилежні погляди на сімейне життя та життєві цінності. Вважає, що сімейне життя не склалося внаслідок поспішного прийняття рішення про одруження. Вона, позивачка, намагалася зберегти сім`ю та вживала для цього відповідні заходи, однак поведінка відповідача свідчить про небажання примирення та збереження їхньої сім`ї. Внаслідок такої поведінки відповідача вона втратила до нього почуття поваги та любові, через що у лютому 2022 року вони повністю припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки таке буде суперечити її інтересам. Хоча під час перебування в шлюбі дітей у них не народилося, однак відповідач відмовляється прибути в органи ДРАЦС для реєстрації розірвання шлюбу. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивачка [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивачки - адвокат Кавка І.І. подав заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Із свідоцтва про шлюб видно, що сторони зареєстрували шлюб 30 січня 2018 року (а. с. 4). Із заяви\~по суті\~справи видно,\~що під\~час перебування\~у шлюбі\~в сторін\~ дітей\~не народилося,\~а також\~ у\~ середині лютого 2022 року вони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю, необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 1073,60 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Outcome: approved