Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

23 грудня 2022 року представник позивача [PERSON] - адвокат Вінтонишин Л.В. звернулась в суд з позовом до відповідача, за участю третьої особи, в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини - сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що [INFO] у сестри [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . Сестра позивачки та мати [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Після смерті сестри відповідач не піклується про [PERSON] , не проявляє заінтересованості до його подальшої долі, не цікавиться успіхами дитини, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, підготовкою до самостійного життя, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює у мов для отримання сином освіти. Фактично [PERSON] після смерті матері з позивачкою, яка його виховує та піклується про нього. Відповідач не допомагає фінансово в утриманні дитини, не забезпечує дитину одягом, продуктами харчування та іншим Зазначене можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з цим позивачка звернулася до Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав, на що їй рекомендовано було звернутися до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23.12.2022 справа передана головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с.16). Ухвалою від 28.12.2022 про позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.20-21). 19.04.2023 ухвалою суду витребувано із Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (Україна, м. Київ, 01601, вул. Володимирська, 26) інформацію про перетин державного кордону України (в`їзд і виїзд) громадянином України [PERSON] , [INFO] , жителем: [ADDRESS] , в період 2020-2023 років, та закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.67-68). Представник позивача у вступному слові вимоги підтримала у повному обсязі, додатково зазначивши, що позивач є сестрою [PERSON] , яка [INFO] народила сина [PERSON] в м. Тренто. У 2018 році [PERSON] померла та після її смерті позивач забрала [PERSON] , оскільки батько не мав наміру ним піклуватися. З того часу він постійно проживає з позивачкою. Позивач займається його вихованням, син перебуває на її повному матеріальному утриманні та піклуванні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, зовсім не піклується сином, не цікавиться станом його здоров`я та розвитком, не телефонує йому, не зустрічається з ним особисто. Просила задовольнити позовні вимоги повністю. Представник позивача не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі через сайт "Судова Влада України". Відзив на позов, заяви та клопотання від відповідача до суду не надходили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні відповідно до висновку органу опіки та піклування вважала за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON] Додатково зазначила, що відповідач викликалася на засідання комісії з питань захисту прав дитини, однак останній не прибув, жодних пояснень, заяв чи клопотань від [PERSON] не надходило. При спілкуванні з дитиною, було встановлено, що у такого з батьком фактично немає жодного зв`язку. Опікуються ним тітка і з нею [PERSON] дуже близький. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, суд на підставі ст.280 ЦПК України на місці ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши вступне слово сторін, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, покази свідків, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Згідно з копією витягу з реєстру актів про народження (офіційний переклад) №16 частина 1 серія [NUMBER] , 09.03.2017 посадовою особою відділу реєстрації актів цивільного стану засвідчено, що [PERSON] народився в м. Тренто [INFO] , батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.11.2018, виданого Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 23 роки , про що складено відповідний актовий запис №1890 (а.с.9). Позивач [PERSON] , є рідною сестрою [PERSON] сестрою, матері [PERSON] . З копії паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 24.10.2012 Івано-Франківським МВ УДМС в Івано-Франківській області, вбачається, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5). Відповідно до копії листа-відповіді Івано-Франківського закладу дошкільної освіти №20 "Росинка" №26 від 18.02.2022, адресованого начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради І. Рохман, [PERSON] народився [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Зарахований в садок 21.01.2019 та виховується в старшій групі "Курчатко" Івано-Франківського закладу дошкільної освіти №20 "Росинка". За час перебування хлопчика в ЗДО вихованням дитини, зі слів вихователів, займається тітка [PERSON] , яка приймає активну участь у освітньо-виховному процесі, цікавиться успіхами та досягненнями [PERSON] , відвідує батьківські збори. Дитина знаходиться повністю на утриманні сім`ї [PERSON] . Батько дитини [PERSON] впродовж трьох років у заклад не приходив. Рівень міжособистісних відносин хлопчика в сімейному середовищі вивчався практичним психологом ЗДО за методиками "Малюнок сім`ї", "Кольоровий тест відносин", "Вибери потрібне обличчя". Проектна методика "Малюнок сім`ї вказує на емоційну близькість дитини з батьками та сестрою. Результатами обстеження за методикою "Кольоровий тест відносин" вказує на задовільний стан [PERSON] . Ставлення до батьків та сестри і самого себе є наступними: мама ( [PERSON] ) асоціюється з червоним кольором - сильний, впевнений, цілеспрямований; батько ( [PERSON] ) з синім- сумлінний, спокійний, дещо холодний; сестра ( [PERSON] ) з жовтим- активний, відкритий, товариський, веселий, а сам хлопчик з зеленим - самостійний, наполегливий, іноді впертий, напружений. Також за результатами обстеження за методикою "Вибери потрібне обличчя" - у хлопчика середній рівень тривожності (а.с.8). З копії довідки з місця навчання (офіційний переклад), виданої у Брюссель Шаербек 10.03.2023 директором Добші Анушка Базової муніципальної школи змішаного типу №13 вбачається, що [PERSON] , учень Р1СО класу, який народився [INFO] у Ді Тренто, навчається у їхньому навчальному закладі у 2022-2023 навчальному році (а.с.54). Згідно інформації з Державної прикордонної служби України №91-18853/18/23 від 24.04.2023, наданої на виконання ухвали суду від 19.04.2023, щодо перетинання державного кордону України в період з 01.01.2020 по станом на 24.04.2023, [PERSON] , [INFO] , 15.02.2022 19:02:35 через пункт пропуску Шегині перетнув державний кордон України (а.с.75). Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 19.05.2023 № 639, що затверджений рішенням вирішено за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, з такого висновку вбачається, що тітка дитини приходила в Службу у справах дітей та повідомляла, що не може влаштувати дитину до навчального закладу, так як дитина немає законного представника. Також у висновку зазначено, що згідно з інформацією Івано-Франківського РУП ГНП в Івано-Франківській області від 19.04.2023, [PERSON] з 09.06.2022 перебуває у розшуку. 25.04.2023 Службою у справах дітей разом з інспекторами КП «Муніципальна інспекція « Добродій» було здійснено візит за адресою проживання відповідача, однак двері були зачинені. Суд надає віри показам свідка [PERSON] , яка суду дала покази про те, що є сусідкою позивачки. Після трагедії, що сталася з матірю дитини, остання постійно проживає з [PERSON] .. Чула як [PERSON] майже одразу називав її мамою. Батька дитини ніколи не бачила. Також суд надає віри показам свідка [PERSON] , яка суду дала покази про те, що є знайомою позивачкою. Її дитина та [PERSON] ходили разом садочок "Росинка №2". Всі витрати на утримання в садкочку [PERSON] несла [PERSON] .. Вона чула, як [PERSON] називав [PERSON] матір`ю, а її чоловіка - батьком. Про рідного батька дитини [PERSON] розповідала, а саме те, що такий іноді приходив до дитини. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Також, згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Приписами ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між особою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 та 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частин 1, 2 та ч. 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той, із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. У ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст.165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з вимогами ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 по справі № 459/3411/17 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд на перше місце має ставити «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має грунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] , не цікавиться його життям та розвитком, дитина фактично опинилась без батьківського піклування, тривалий час не виконує свої батьківських обов`язків, що також несе загрозу для дитини, враховуючи, що дитина залишилась і без матері. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованим, таким, що відповідає інтересам дитини та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку було відтерміновано сплату судового збору до ухвалення рішення, такий слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved