Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

21.09.2021 року Позивач звернулась із позовом до [PERSON] , Глобинської міської ради Полтавської області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником двох земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] , а саме земельної ділянки розміром 0,2084 га на підставі державного акту ПЛ №186594 від 07.04.2005 року з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» та земельної діянки розміром 0,1 га на підставі державного акту ПЛ №186593 від 07.04.2005 року з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівль та споруд». Вказані державні акти зареєстровані в книзі записів державних актів на право власності на землі та право постійного користування землею, договорів оренди землі № 010555300341 та № 010555300340. З метою присвоєння кадастрового номеру вказаним земельним ділянкам та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру в квітні 2021 року позивач звернулась до відділу у Глобинському районі ГУ Держкогеокадастру у Полтавській області, який згідно Рішення № РВ-5302129162012 від 21.04.2021 відмовив позивачці у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки наявний перетин з ділянкою з кадастровим номером 5320610100:50:005:2579, площа співпадіння 7,6532% та перетин з ділянкою з кадастровим номером 5320610100:50:005:2739 площа співпадіння 19,8453%. Наявність перетину ділянок порушує право позивачки на землю, оскільки вона як власник позбавлена можливості належним чином провести реєстрацію у встановленому порядку, оскільки частину належної їй ділянки фактично «приватизувала» інша людина. В позасудовому порядку по факту накладення земельних ділянок із власником ділянки з кадастровим номером 5320610100:50:005:2579, сторони дійшли згоди щодо вирішення спору, однак з власником ділянки [PERSON] з кадастровим номером 5320610100:50:005:2739 досягти згоди не вдалося. Оскільки остання набула права власності, а спірну ділянку 0,05 га на підставі рішення Глобинської міської ради Полтавської області ( 64 сесія першого скликання) № 1530 від 05.11.2020 року з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», державна реєстрація права власності на неї проводилось 17.11.2020 року, тому позивач вважає, що оскільки її право власності на земельні ділянки згідно державних актів виникли у 2005 році, то всі інші акти органів місцевого самоврядування та інших установ щодо оформлення права на суміжні земельні ділянки після 2005 року повинні прийматися із врахуванням її права власності і можливості нею реалізувати право власності шляхом вільного використання належних їй земельних ділянок. Вважає, що набуття [PERSON] права на спірну земельну ділянку у 2020 році відбулось із порушенням її прав як первинного власника, оскільки на частині належній їй ділянці наявний перетин 19,8453%. Враховуючи вище викладене просила визнати недійсним та скасувати рішення 64 сесії 1 скликання Глобинської міської ради Полтавської області № 1530 від 05.11.2020 р. « Про розгляд звернення гр. [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки пл. 0,0500 га з кадастровим номером 5320610100:50:005:2739, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: [ADDRESS] з метою передачі у власність». Також скасувати державну реєстрацію права власності з одночасним припиненням права власності на земельну ділянку пл.0,05 га з кадастровим номером 5320610100:50:005:2739, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2223866353206. 27.09.2021 року Ухвалою Глобинського районного суду Полтаської області було відкрито провадження по справі на призначено підготовче судове засідання. 03.11.2021 року через канцелярію суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] відповідно до якого в позові просили відмовити посилаючись на те, що з 03.02.1976 року [PERSON] наділили присадибною ділянкою в розмірі 0,12 га з садиби [PERSON] , яка межувала із земельною ділянкою [PERSON] , крім того [PERSON] є неналежним відповідачем, оскільки відповідно до договору дарування земельної ділянки № 1337 від 31.08.2021 [PERSON] подарувала земельну ділянку площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5320610100:50:005:2739 [PERSON] . 17.12.2021 року від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, тобто з врахуванням інформації яка стала відома після отримання відзиву, позовні вимоги доповнились новою позовною вимогою, тому позивач просить : 1.Визнати недійсним та скасувати рішення 64 сесії 1 скликання Глобинської міської ради Полтавської області № 1530 від 05.11.2020р. «Про розгляд звернення гр. [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки пл.0,0500 га з кадастровим номером 5320610100:50:005:2739, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: [ADDRESS] , з метою передачі у власність» 2. Скасувати державну реєстрацію права власності з одночасним припиненням права власності на земельну ділянку пл. 0,05 га з кадастровим номером 5320610100:50:005:2739, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2223866353206. 3. Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером 5320610100:50:005:2739 від 31.08.2021р. №1337 посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Ганночка Валентина Михайлівна. А також була подана заява про заміну первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] 26.03.2010 року в особі законного представника (батька) [PERSON] , залучення для розгляду даної цивільної справи третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на строні відповідача Органу опіки та піклування Глобинської міської ради в особі служби у справах дітей та приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Ганночку Валентину Михайлівну. 20.12.2021 року Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області клопотання позивача про заміну неналежного відповідача та залучення третіх осіб задоволено. 21.02.2022 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву від Глобинської міської ради, відповідно до якого в позові прохали відмовити в повному обсязі, розгляд справи проводити без присутності представника Глобинської міської ради. Також 21.02.2022 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву від третьої особи Служби у справах дітей Глобинської міської ради, відповідно до якого в позові прохали відмовити в повному обсязі, розгляд справи проводити без присутності представника Служби у справах дітей Глобинської міської ради. 18.04.2022 року Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області по справі була призначена земельна - технічна експертиза, та перед експертом поставлено запитання: Чи наявний перетин земельних ділянок між собою, що належить позивачу [PERSON] згідно Державного акту на право власності на землю серія ПЛ № 186584 від 07.04.2005 пл. 0,2084 га кадастровий номер 5320610100:50:005:0458 і Державного акту на право власності на землю серія ПЛ № 186583 від 07.04.2005 р. пл.0,1 га. кадастровий номер 5320610100:50:005:0457 із земельною ділянкою пл. 0,0500 га за кадастровим номером 5320610100:50:005:2739, що знаходиться у власності [PERSON] ? Якщо є, то яка площа накладання? Витрати по експертизі покладено на позивача [PERSON] , провадження по справі зупинено. 04.08.2022 року через канцелярію суду найшлов висновок експерта № 33 від 02.08.2022 року. 09.08.2022 року Ухвалою Глобинського районну Полтавської області провадження по справі відновлено. В судовому засіданні представник позивача адвокат Бибик В.А. позов підтримав в повному обсязі та прохав суд його задовольнити з підстав викладених в позові, додатково пояснив, що позивач звернулась вимушено з позовом, оскільки не може отримати кадастрові номери на свої земельні ділянки, оскільки отримала правовстановлюючі документи в 2005 році, а на той час публічної кадастрової карти не існувало, тому лише зараз дізналась, що її земельна ділянка саме на публічній карті графічно зображена не там, да перебуває в реальному житті, тобто не за безпосередньою адресою знаходження, а в іншому місці, і коли впорядковувала документацію та отримувала кадастрові номери саме на свої ділянки їй було відмовлено, бо при технічному нанесенні її земельної ділянки на публічну карту виявились перетини з іншою земельною ділянкою і в добровільному порядку це питання сторони вирішити не можуть. Законний представник [PERSON] [INFO] батько [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, пояснив, що купив будинок в далекому 1970 році в [PERSON] із будинком йшла земельна ділянка, якою він та його родина постійно користувались і лише в 2020 вирішили оформити право власності, всі документи оформлялись відповідно і згідно чинного законодавтсва України, а позивач хоче ввести суд в оману, оскільки неправомірно оформила право власності на землю, бо відповідно до довідки з Глобинської міської ради їй надавалось лише 0,25 га, а якщо порахувати наразі разом то за державними актами виходить 0,30 га, і законний представник не розуміє яким чином позивач оформила в 2005 році лишні 0,05 га. Представник [PERSON] адвокат Грущенко С.Г. заперечив проти заводовлення позову в повному обсязі. Представник Глобинської міської ради в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, в останнє судове засідання не з`явилась. Представник тертьої особи Служби у справах дітей Глобиснської міської ради проти задоволення позову заперечила в повному обсязі, в останнє судове засідання не з`явилась. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Третя особа приватний нотаріус Ганночка В.М., в судове засідання не з`явилась причини неявки суду невідомі. Допитані в судовому засіданні експерти пояснили наступне: Експерт [PERSON] пояснив, що при отримані [PERSON] земельні ділянки невірно нанесені на публічну кадастрову карту, тобто фактично на 40 метрів північніше ніж реально повинна знаходитися земельна ділянка, а наразі відсутні ті перетини земельних ділянок, бо наразі земельні ділянки пані [PERSON] нанесені на карту взагалі не в тому місці де реально знаходяться земельні ділянки, пояснити яким чином так вийшло експерт не має можливості оскільки не відповідає за розроблену землевпорядну документацію [PERSON] , а також не відповідає за дії держзем кадастру. Експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в ті часи коли позивач [PERSON] розробляла технічну документацію на свої земельні ділянки, то їй робив інший спеціаліст, а коли в даний час спеціаліст ДержЗем кадастру почали наносити поворотні точки по тій технічній документації виявилось, що нанесення земельної ділянки на кадастрову карту відбулось в іншому місці, оскільки коли він розробляв технічну документацію пані [PERSON] , то поряд взагалі були відсутні дані про будь які інші земельні ділянки. Тому свою роботу він виконав якісно. Суд, заслухавши пояснення сторін, експертів, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, про задоволення позовних вимог враховуючи наступне. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивачу у справі [PERSON] на праві приватної власності належать дві земельні ділянки площею за адресою: [ADDRESS] , а саме земельна ділянка розміром 0,2084 га на підставі державного акту про право приватної власності на землю ПЛ №186594 від 07.04.2005 року з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» та земельна діянка розміром 0,1 га на підставі державного акту про право приватної власності на землю ПЛ №186593 від 07.04.2005 року з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівль та споруд». Вказані державні акти зареєстровані в книзі записів державних актів на право власності на землі та право постійного користування землею, договорів оренди землі № 010555300341 та № 010555300340. ( а.с. 5-6). Рішенням Державного кадастрового реєстратора № РВ-5302129162021 від 21.04.2021 позивачу відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру в зв`язку з перетином ділянок: з кадастровим номером 5320610100:50:005:2579, площа співпадіння 7,6532% та перетин з ділянкою з кадастровим номером 5320610100:50:005:2739 площа співпадіння 19,8453% (а.с. 7-10). Рішенням шістдесят четвертої сесії першого скликання Глобинської міської ради Полтавської області від 05 листопада 2020 року [PERSON] було затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0500 га з кадастровим номером 5320610100:50:005:2739, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: [ADDRESS] , з метою передачі у власність (а.с. 17). Відповідно до Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку яка була отримала 04.06.2021, земельна ділянка площею 0,05 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5320610100:50:005:2739, зареєстрована у Державному земельному кадастрі 07.01.2022, площа, форма та конфігурація земельної ділянки визначалася на підставі Проєкту землеустрою\~щодо відведення земельних ділянок ФОП « [PERSON] », відомості про власника [PERSON] (а.с.14). Згідно копії нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Ганночкою В.М. договору дарування земельної ділянки від 31.08.2021 року, який зареєстрованй в реєстрі № 1337 [PERSON] ( [PERSON] ) передала безоплатно [PERSON] (Обдарованому) земельну ділянку кадастровий номер 5320610100:50:005:2739. ( а.с.61-63) Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.\~Право\~власності\~на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону ( стаття 14 Конституції України). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права\~власності. Право приватної власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном ( стаття 391 Цивільного кодексу України). Згідно ч. 1 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 79-1 ЗК України, формування земельних ділянок здійснюється шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених\~пунктів, проєктами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проєктами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера ( ч.ч. 3,4 ст.79-1 ЗК України). Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі ( ч.ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України). Частиною 13 ст. 79-1 ЗК України встановлено, що земельна ділянка\~припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі:\~поділу або об`єднання земельних ділянок;\~скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації;\~якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України\~"Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням\~таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до п. 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про Державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом, або органу місцевого самоврядування, що затвердив комплексний план просторового розвитку території територіальної громади, генеральний план населеного пункту, детальний план території. Заява також може подаватися особою, якій на підставі рішення Кабінету Міністрів України та відповідного договору було передано у господарське відання об`єкт державної власності, що використовується у процесі провадження діяльності з передачі електричної енергії і транспортування та/або зберігання природного газу, і на замовлення якої була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, у постійне користування зазначеній особі. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків ( ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України). З матеріалів справи об`єктивно встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Глобинської міської ради народних депутатів Глобинського району Полтавської області від 22 жовтня 1997 року була розглянута заява [PERSON] про передачу безоплатну у приватну власність земельних ділянок по [ADDRESS] загальною площею 0,25 га, згідно рішення № 874 від 14 жовтня 2004 року «Про внесення змін до рішення Глобинської міської ради «Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки [PERSON] » було вирішено внести зміни в рішення виконкому Глобинської міської ради «Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки [PERSON] » від 22 жовтня 1997 року за № 630 виходячи з фактичних меж і розмірів земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] , та читати його в такій редакції: Передати безоплатно у приватну власність земельну ділянку [PERSON] по [ADDRESS] загальною площею 0,3084 га в тому числі ріллі 0,2084 га , багаторічних насаджень га, кормових угідь га, інших угідь 0,100 га. На підставі вказаних рішень згідно державного акту про право приватної власності на землю ПЛ №186594 від 07.04.2005 року та державного акту про право приватної власності на землю ПЛ №186593 від 07.04.2005 року [PERSON] є власником двох земельних ділянок, загальною площею 0,3084 га, які згідно положень чинного законодавства є сформованими. Відповідно до ч. 1, 2, 3,\~4\~ст. 116 Земельного Кодексу України,\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання\~їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідно до ч. 7\~ст. 118 Земельного Кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Таким чином до повноважень органів місцевого самоврядування входить передача у приватну власність земельних ділянок комунальної власності. Сформована земельна ділянка, якій кадастровим реєстратором присвоєно кадастровий номер 5320610100:50:005:2739 має\~перетин із земельною ділянкою позивача по справі, яка сформована до 2004 року та передана позивачу у власність відповідно до діючого на той час законодавства. Таким чином Глобинська міська рада Полтавської області при прийнятті рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] не дослідила питання, що на місці розташування земельної ділянки на яку претендувала остання, фактично вже сформована земельна ділянка, яка на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] .. На час прийняття рішення земельна ділянка позивача не була внесена до Державного земельного кадастру, але відповідач повинен був володіти зазначеною вище інформацією, а тому при наданні дозволу на розробку проєктної документації порушив право власності позивача по справі. Відповідно до\~ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. З огляду на вищезазначене, рішення 64 сесії 1 скликання Глобинської міської ради Полтавської області № 1530 від 05.11.2020р. «Про розгляд звернення гр. [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки пл.0,0500 га з кадастровим номером 5320610100:50:005:2739, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: [ADDRESS] , з метою передачі у власність.» підлягає сказуванню. Відповідно до частини 2\~статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до частини десятої\~статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр"\~та пункту 114 Порядку державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Оскільки суд прийшов до переконання, що рішення Глобинської міської ради Полтавської області від 05.11.2020 було прийняте з порушенням норм чинного законодавства України і підлягає скасуванню, відповідно підлягає скасуванню державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер 5320610100:50:005:2739, яка була проведена на підставі Проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] , яка була виготовлена на підставі незаконно прийнятого рішення міської ради. Також визнається недійсним договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером 5320610100:50:005:2739 від 31.08.2021р. №1337 посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Ганночкою Валентиною Михайлівною, оскільки він укладався на підставі вище вказаних документів. Судом встановлено, що сформована земельна ділянка 5320610100:50:005:2739, фактично містить частину площі сформованої земельної ділянки, яка належить позивачу у справі, їх площа співпадає на 19,8453%, зазначена обставина перешкоджає позивачу зареєструвати належне йому право власності на землю у встановленому Законом порядку. Окрім цього, слід зазначити, що змістом пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Пунктами 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Перший протокол ратифікований Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР і з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 Цивільного кодексу України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) ЄСПЛ, яка згідно зі «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, «Щокін проти України» від 14.10.2010, «Сєрков проти України» від 07.07.2011, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Outcome: approved