Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] . Вимоги позову обґрунтовує тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] , і він є спадкоємцем за законом належного їй при житті майна. Відповідач [PERSON] (його батько та син спадкодавця) на спадщину не претендує, інших спадкоємців немає. У травні 2023 він звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак листом від 19.05.2023 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті баби через пропуск визначеного ст. 1270 ЦК України строку для подання заяви про прийняття спадщини. Такий строк пропустив, оскільки не був достатньо обізнаний з порядком прийняття спадщини. Він проживає неподалік, піклувався про бабу, а після її смерті здійснював догляд за господарством і, оскільки інших спадкоємців, які б претендували на це майно немає, то вважав, що в будь-який час може звернутися у нотаріальну контору та оформити право на спадщину. Вважає причину пропуску строку поважною, тому просив його поновити. У підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися, у поданій заяві позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, у поданій заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову визнав, не заперечує щодо його задоволення Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оскільки відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує щодо визначення [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно зі ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] в селі Лесівка Богородчанського району Івано-Франківської області померла [PERSON] (а.с. 7). Спадщина відкрилась в день смерті [PERSON] відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. За даними Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався та спадкова справа не заводилася (а.с.5-6). Позивач є онуком [PERSON] та спадкоємцем за законом належного їй за життя майна. У травні 2023 він звернувся у Богородчанську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак листом №01-16/228 від 19.05.2023 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті баби через пропуск визначеного ст. 1270 ЦК України строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.4). [PERSON] після смерті баби вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не був достатньо обізнаний з порядком прийняття спадщини. Відповідно до довідки Старобогородчаснської сільської ради №360 від 26.05.2023 року [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала і була зареєстрований у будинку [ADDRESS] . На день її смерті за цією адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав. Заповіт від імені [PERSON] у сільській раді не посвідчувався (а.с. 17). Відповідно до ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, що є підставою для задоволення позовних вимог. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та визначенню позивачу додаткового строку в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved