Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2023 р. в цивільній справі № 761/40201/19 позовну заяву Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів - задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі 45 684,00 грн. за Договорами купівлі-продажу: №646 від 25.09.2018 та № 648 від 05.10.2018. Стягнуто з [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] судовий збір в розмірі 768,40 грн. Разом з тим, 01.05.2023 року представником позивача Фізичної особи-підприємця [PERSON] - адвоката Гошка Віктора Івановича подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме стягнення з відповідача [PERSON] на користь ФОП [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування заяви вказано, що Шевченківським районним судом м. Києва в своєму рішенні від 03 жовтня 2022 року не було вирішено питання щодо судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу. В матеріалах справи є всі підтверджуючі документи (акт виконаних робіт з розрахунком витрат, звіт про виконання робіт, квитанція до прибуткового касового ордеру на суму 10 000,00 грн.) щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок) 22.05.2023 року до суду надійшли заперечення відповідача [PERSON] щодо ухвалення додаткового рішення у справі №761/40201/19 в яких останній просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у зв`язку із пропуском строків для подання такої заяви стороною позивача. Позивач в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяву про ухвалення додаткового рішення з підстав, викладених у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення. Згідно ст. 270 ч. 3, 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали вищезазначеної справи, судом встановлено наступне. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року по справі №761/40201/19 за позовом за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі 45684,00 грн. за невиконання в умов Договорів купівлі-продажу: №646 від 25.9.2018 та № 648 від 05.10.2018., судовий збір в розмірі 768,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. (а.с. 71-75). 06.10.2020 року представником позивача отримано виконавчий лист №761/40201/19 (а.с. 77). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2021 заяву - задоволено. Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року в цивільній справі №761/40201/19 за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, - скасовано і призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (а.с. 140-141). Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2022 року позовну заяву Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів - задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі 45 684,00 грн. за Договорами купівлі-продажу: №646 від 25.09.2018 та № 648 від 05.10.2018. Стягнуто з [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] судовий збір в розмірі 768,40 грн. Так, постановою Київського апеляційного суду від 05.04.2023 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року змінено, зменшено розмір грошових коштів, які підлягають до стягнення з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] з 45 684 грн. на 32 684 грн. Стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 328,50 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Частинами першою, третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір. Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність»). Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ( надалі - Закону) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону За змістом частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що надання адвокатом правничої допомоги в порядку представництва у суді здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення щодо якого містяться, зокрема у Главі 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору. Згідно з положеннями цієї статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки: (1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); (2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; (3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; (4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; (5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; (6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару; Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». В своїй заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ФОП [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду наступні документи: копія договору №86/19 про надання правової допомоги від 22.09.2019 року, ордер КС №666857 від 07.10.2019, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №4232/10. Так, відповідно до п. 1 договору №86/19 про надання правової допомоги від 22.09.2019 року адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу Клієнту з наступних правових питань та у таких обсягах: з питань виконання Договору №646 купівлі пролажу від 25.09.2018 року та Договору №648 купівлі-продажу від 05.10.2018 року. Пунктом 4 договору №86/19 про надання правової допомоги від 22.09.2019 року визначено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі 10 000,00 грн. у такі строки: - 10 000,00 грн. - 22.09.2019. Суд звертає увагу позивача на те, що за змістом ч.3 ст. 2 ЦПК України одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін, суть якого визначена у статті 12 цього Кодексу. Відповідно до частин другої - четвертої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже позивач як учасник судового процесу, звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи, зобов`язаний був керуватися передбаченим процесуальним законом принципом змагальності, тобто мав відповідно до цього принципу довести наведені у зазначеному клопотанні підстави. Зокрема суд зазначає, що позивач,

Outcome: partial