Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач в особі представника-адвоката Петришиної І.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , та взагалі не бере участі у вихованні, лікуванні та утриманні неповнолітнього сина. Син проживає разом з батьком. Враховуючи байдуже ставлення матері до своїх батьківських обов`язків, долі та здоров`я неповнолітного сина позивач звернувся в суд з позовом про позбавлення батьківських прав. Позивач та його представник - адвокат Петришина І.А. в судове засідання не з`явились, проте представник позивача попередньо через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явилась, подала заяву (зареєстрована за вх. 5302/23 від 19.06.2023) про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представники Органу опіки і піклування Калинівської міської ради Вінницької області, Органу опіки та піклування Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явились, про час та день розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні, передбачених ст. 223 ЦПК України судом не встановлено. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми глави 13 розділу 3 Сімейного кодексу України щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей. Так, [PERSON] народився [INFO] в с. Стара Прилука Липовецького району Вінницької області. Батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 31.10.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області серії [NUMBER] . Неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 47 від 18.01.2023 про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Турбівською селищною радою Вінницького району Вінницької області. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 18.01.2023, затвердженого селищним головою І.В.Соцем, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм сином [PERSON] та являється єдиним утримувачем сина. Факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини підтверджується: довідкою КЗ «Новоприлуцький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області» № 16 від 31.01.2023; характеристикою учня 9 класу [PERSON] , виданою КЗ «Новоприлуцький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області»; довідкою № 4 від 31.01.2023, виданою КНП «Турбівський селищний центр первинної медико-санітарної допомоги Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області» Турбівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Згідно із ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено про те, що позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Турбівської селищної ради надала висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Турбівської селищної ради № 75 від 25.04.2023, про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно заяви, наданої відповідачем, остання не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , матір`ю якого вона є. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі наданих суду доказів суд приходить до висновку, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не піклується про фізичний і духовний розвиток неповнолітнього сина, не виявляє турботи та інтересу до його життя, здоров`я та навчання, не відвідує його за місцем проживання, не надає підтримки, в тому числі матеріальної. Таку поведінку матері суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками з виховання малолітнього сина, байдужість до його долі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, дають суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, своєю винною поведінкою ухиляється від встановленого ст. 150 Сімейного Кодексу України обов`язку щодо виховання свого сина, піклування про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, суд приходить до висновку, що до відповідача [PERSON] слід застосувати крайній захід впливу-позбавлення батьківських прав та позбавити її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). За вказаних обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно частин 1, 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved