Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

В серпні 2021 року представник позивача звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , в сумі 22 259,36 грн. та судовий збір у сумі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачі є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, які надаються за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між сторонами, було укладено згідно п.п. б п. 12.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, шляхом оформлення особового рахунку № [NUMBER] та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. В свою чергу, відповідачі не виконували свої обов`язки передбаченні чинним законодавством, у зв`язку з чим станом на 01.08.2021 рахується заборгованість в сумі 22 259,36 грн. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 30.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, просить позов задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі правом на подання відзиву на позов не скористалась, повідомлення їх про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації, відповідачі були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, враховуючи, що відповідач повідомлялась належним чином, до суду повторно не з`явилась, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні №16.27-217456-2021 від 30.08.2021 [PERSON] та [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та відповідачами було укладено шляхом оформлення окремого особового рахунку № [NUMBER] та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Внаслідок неналежного виконання зобов`язань щодо сплати поточних спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.08.2021 утворилася заборгованість в розмірі 22 259,36 грн. Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги до форми договору не встановлені законом. Укладення договору шляхом оформлення особового рахунку та видачі розрахункової книжки не суперечить діючому законодавству. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, якими є не тільки законні, а й підзаконні нормативно-правові акти. За відсутності таких умов та вимог зобов`язання виконується відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, відповідач є споживачами комунальної послуги, що надає позивач, оскільки між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання комунальних послуг постачання холодної води і водовідведення, однак вона не сплачує вартість послуг, що порушує право позивача на отримання коштів за надані послуги у встановлений законодавством строк, та в повному обсязі. За такого, у відповідача виникло зобов`язання сплатити заборгованість за спожиті послуги, а у позивача право вимагати від неї виконання свого обов`язку щодо оплати наданих послуг. Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлялась від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі, чи зверталась до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду надано не було. Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 вказаного Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. З огляду на вказане, саме на відповідачів покладено обов`язок укладення договору із позивачем на надання відповідних послуг. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати послуги водопостачання та водовідведення, а відповідач повинна за них сплачувати в силу приписів статті 11 ЦК України. За змістом пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Приписами статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Положеннями статті 610 та статті 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Станом на 01.08.2021 заборгованість відповідача за надані послуги водопостачання та водовідведення становить 22 259,36 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Враховуючи, що відповідачі, будучи зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення, заборгованість за спожиті послуги в добровільному порядку не відшкодовано, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в загальній сумі 2270,00 грн. сплачений при подачі цього позову, по 1135,00 грн. з кожного.

Outcome: approved