Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог В квітні 2023 року позивач ЖБК «Мотозаводець - 9» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 27424,44 грн, інфляційну складову в розмірі 7213,39 грн, 3 % річних в розмірі 1197,16 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ЖБК «Мотозаводець - 9» є обслуговуючим кооперативом та забезпечує утримання будинку [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , не своєчасно та не у повному обсязі сплачує за житлово-комунальні послуги, тому утворилась заборгованість 27454,44 грн за період з січня 2020 року по січень 2023 року. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 квітня 2023 року справу передано для розгляду головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 24 травня 2023 року. 09 травня 2023 року засобами поштового зв`язку від [PERSON] надійшов відзив, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову ЖБК «Мотозаводець - 9». Вказував, що справді проживає та зареєстрований за адресою [ADDRESS] , однак не являється власником квартири та ніколи не був членом ЖБК «Мотозаводець - 9». Покликався на ст. 11 ЗУ «Про кооперацію», та стверджував, що не надавав згоди та не писав заяви про вступ до кооперативу, не вносив вступний внесок і пай. Крім того вказував, що позивач не здійснив жодних дій спрямованих на укладання договору про надання послуг. Жодних доказів отримання послуг, окрім підробленої на думку відповідача довідки, не надано. 22 травня 2023 року від [PERSON] надійшла заява, в якій просив постановити окрему ухвалу, в якій звернутися до правоохоронних органів із вимогою притягнути керуючого санацією [PERSON] до відповідальності за правопорушення за ознаками ст. 366 КК України; постановити окрему ухвалу, в якій звернутися до Міністерства юстиції України із вимогою розглянути правопорушення керуючого санацією Седлецького О.В. на відповідність до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів). Заява мтивована тим, що 21 березня 2023 року [PERSON] виготовив та подав як докази до суду «свідомо неправдиві офіційні документи, вніс до офіційних документів свідомо неправдиві відомості». 24 травня 2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 15 червня 2023 року з метою надання можливості представнику позивача підготувати відповідь на відзив. 29 травня 2023 року від керуючого ЖБК «Мотозаводець - 9» надійшла відповідь на відзив, в якій вказував, що 11 червня 2002 року відповідач на підставі договору купівлі-продажу придбав у [PERSON] , [PERSON] квартиру [ADDRESS] та став її єдиним власником. Покликаючись на ст. 19 ЗУ «Про кооперацію» стверджував, що з моменту придбання квартири відповідач став членом кооперативу, з огляду на що просив позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні 15 червня 2023 року позовні вимоги підтримала з підстав та мотивів наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 15 червня 2023 року проти позову заперечував. Пояснив, що дійсно проживає та зареєстрований адресою [ADDRESS] , проте наголошував на тому що він не є членом кооперативу ЖБК «Мотозаводець - 9», а членство допускається лише за згодою, тому не зобов`язаний сплачувати внески. Надав заперечення на відповідь на відзив, в якому ще раз наголошував на тому, що позивачем не надано доказів того, що [PERSON] є членом кооперативу та власником квартири. На запитання представника позивача хто є власником квартири та підставі якого правочину відповідач відмовив у наданні інформації. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Встановлені судом обставини справи. ЖБК «Мотозаводець-9» забезпечує належне утримання будинку [ADDRESS] і прибудинкової території. 26 грудня 1989 року ЖБК «Мотозаводець-9» зареєстровано як юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з видом економічної діяльності (а.с.10) Пунктом тридцять дев`ять Статуту ЖБК «Мотозаводець-9» визначено, що громадяни, які придбали у власність жилі приміщення в будинку ЖБК та не виявили бажання вступити до членів кооперативу, здійснюють плату за користування комунальними послугами у встановленому для членів ЖБК розмірі, а також беруть участь у загальних витратах кооперативу по експлуатації і капітальному ремонту будинку та утриманню прибудинкової території пропорційно балансової вартості належної їм частини будинку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11 червня 2002 року є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору (а.с. 6) Згідно інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, наданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА № 92034494 від 18 квітня 2023 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 13 червня 2008 року по теперішній час (а.с. 30). Ткож судом досліджено розрахунок заборгованості по квартирі [ADDRESS] (власник кавртири [PERSON] ), згідно якого за період з січня 2020 року по січень 2023 року заборгованість становить 27422,44 грн, інфляційна складова - 7213,39 грн, 3 % річних - 1197,16 грн (а.с. 23-24). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєсттру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15 червня 2023 року відсутня інформація про власника квартири [ADDRESS] . Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до статті 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно із пунктом 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За приписами ст. 179 ЖК УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом сім Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. За положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно з зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2018 року у цивільній справі 638/11034/15-ц, про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 19-1 ЗУ «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження посилань що відповідач не є власником квартири, належних та допустимих доказів не надав. Натомість, як підтверджується договором купівлі-продажу, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . З огляду на положення п. 39 Статуту ЖБК «Мотозаводець-9» не бажання відповідача ставати членом житлово-будівельного кооперативу не знімає з нього обов`язку, як власника здійснювати його утримання. А тому твердження відповідача про те, що він не є членом ЖБК «Мотозаводець-9» та що він не повинен сплачувати платежі за використані комунальні послуги, є безпідставним. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , який є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати ЖБК «Мотозаводець-9» плату за житлово-комунальні послуги. [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує за житлово-комунальні послуги, допустив заборгованість з їх оплати. Відповідно до розрахунку, який міститься в матеріалах справи, заборгованість по квартирі [ADDRESS] (власник [PERSON] ) за період з січня 2020 року по січень 2023 року становила 27422,44 грн (а.с. 23-24). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Доказів повної або часткової сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано. Відповідач не заперечував проти обсягу нарахованої заборгованості. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, стягненню з [PERSON] на користь ЖБК «Мотозаводець-9» підлягає заборгованість за період з січня 2020 року по січень 2023 року у розмірі 27424,44 грн. Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Втрати ЖБК «Мотозаводець-9» від інфляції унаслідок неналежного виконання [PERSON] зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг за період з січня 2020 року по січень 2023 року складає 7213,39 грн, а три проценти річних від простроченої суми - 1197,16 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а. с. 23-24). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги ЖБК «Мотозаводець-9» задовольнити, стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 27424,44 грн, інфляційну складову в розмірі 7213,39 грн, 3 % річних в розмірі 1197,16 грн, що разом становить 35834,99 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved