Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона має з відповідачем спільну дитину, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що стягнутого з відповідача за рішенням суду розміру аліментів недостатньо для належного утримання дитини, позивач просить збільшити розмір аліментів. Позивач в судове засідання не прибула. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач і його представник в судовому засіданні заперечили щодо заявлених вимог та просили відмовити в задоволенні позову. Вислухавши вступне слово відповідача і його представника та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2021 року стягнуто із відповідача на користь позивачки на утримання їх дитини аліменти в розмірі 1/4 частки усіх доходів щомісячно (а.с. 11 14). Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступного. Згідно із нормою статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Проте, під час розгляду справи в судовому засіданні не встановлено зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків дітей на утримання яких стягуються аліменти. Зокрема, як на підставу своїх вимог, позивачка посилається на придбання відповідачем дороговартісного автомобіля. Однак, в супереч вимогам статей 76 84 ЦПК України, факт придбання відповідачем дороговартісного автомобіля, не підтверджено позивачем відповідними доказами. Натомість, за змістом наданої відповідачем на підтвердження своїх заперечень, листа № 31/100-3 вих-219 від 30.05.2023 року ТСЦ МВС № 3244, на ім`я відповідача не зареєстровано транспортні засоби (а.с. 109). Отже, під час розгляду справи позивачем, не виконано, передбаченого статтею 81 ЦПК України обов`язку довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що згідно із статтями 12, 13 і 76 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, позивач не довів ту обставину, на яку він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: обставину придбання відповідачем дороговартісного автомобіля. Стосовно доводів позивача про отримання відповідачем премії за місце роботи, суд звертає увагу на наступне. Дійсно, із відомостей Пенсійного фонду України за формами ОК-7 і ОК-5 за 2019, 2020, 2021 і 2022 року та довідки № 287 від 30 травня 2023 року Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Київській області Національної поліції України вбачається, що збільшився середній розмір доходу за календарний місяць відповідача за місцем його роботи (а.с. 98, 99, 108). Проте, у даному випадку слід обов`язково врахувати, що розмір заробітної плати відповідача не збільшився і таке збільшення щомісячного доходу відповідача за місцем роботи безпосередньо пов`язане із встановленням додаткової винагороди передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 (у зв`язку із введенням на усій території України воєнного стану). Одночасно, суд враховує той факт, що у зв`язку із збільшенням щомісячного доходу відповідача за місцем роботи через встановлення додаткової винагороди передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, одночасно і збільшилась сума аліментів які відраховуються із загального доходу відповідача що також включає в себе надбавку у зв`язку із введенням на усій території України воєнного стану. Тобто, у зв`язку із збільшенням доходу відповідача, збільшується і сума аліментів на користь позивачки, що становить 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Крім того, слід врахувати, що вказана надбавка діє лише на період воєнного стану, є тимчасовою і буде скасована після Перемоги України у війні проти рашистів. Як наслідок, суд не приймає до уваги і відхиляє наведені за змістом позовної заяви доводи позивача щодо зміни його матеріального становища відповідача. Зазначені у довідці ТОВ «Медцентр Україна» від 23.11.2021 року обставини щодо стану здоров`я дитини, не є такими, що дають підстави для збільшення розміру аліментів відповідно до норми статті 192 Сімейного кодексу України. У даному випадку, відповідно до вимог частини першої статті 185 СК України, відповідач має обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Під час розгляду справи в судовому засіданні не встановлено інших підстав для зміни розміру аліментів відповідно до норми статті 192 Сімейного кодексу України. Таким чином, у врахуванням вимог наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для змини розміру аліментів. За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed