Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини до досягнення дитиною віку трьох років та просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення наймолодшою дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнути із відповідача на її користь аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення [PERSON] віку трьох років, а саме до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на наступне. Позивачка та відповідач з 26 вересня 2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Приблизно через місяць після народження молодшої дитини сторони припинили спільне проживання, на даний час проживають за різними адресами. На даний час діти проживають разом з позивачкою, перебувають на її вихованні та утриманні. Місце проживання дітей з матір`ю підтверджується довідкою, виданою виконкомом канівської селищної ради Березівського району Одеської області №374 від 21.03.2023 року. Відповідач фактично проживає в [ADDRESS] . Після того, як припинили спільне проживання, відповідач взагалі усунувся від надання матеріальної допомоги своїм дітям, увесь обсяг обов`язків щодо матеріального забезпечення їх усім необхідним, повністю перекладений лише на позивачку. Ухилення відповідача від надання у добровільному порядку дітям постійної матеріальної допомоги, - є підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. У судове засідання позивачка не з`явилась надала заяву про зменшення позовних вимог а саме просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення наймолодшою дитиною повноліття, тобто до [INFO] , аліменти на її утримання до досягнення [PERSON] віку трьох років не стягувати, просила розглядати справу у її відсутність, на змінених позовних вимогах наполягала. \~ \~ \~ \~ Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій визнав зменшені позовні вимоги в повному обсязі, заперечень не має та просив справу розглянути у його відсутність, долучив до матеріалів справи копію рішення суду, зая ким з нього стягуються аліменти на іншу дитину. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що Позивачка та відповідач з 26 вересня 2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Приблизно через місяць після народження молодшої дитини сторони припинили спільне проживання, на даний час проживають за різними адресами. На даний час діти проживають разом з позивачкою, перебувають на її вихованні та утриманні. Місце проживання дітей з матір`ю підтверджується довідкою, виданою виконкомом канівської селищної ради Березівського району Одеської області №374 від 21.03.2023 року. Відповідач фактично проживає в [ADDRESS] . Після того, як припинили спільне проживання, відповідач взагалі усунувся від надання матеріальної допомоги своїм дітям, увесь обсяг обов`язків щодо матеріального забезпечення їх усім необхідним, повністю перекладений лише на позивачку. Позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення наймолодшою дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідач в свою чергу позовні вимоги визнав. Батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст..150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров`я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, наявність у відповідача на утриманні інших осіб, на утриманні позивачки інших осіб і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки відповідач у справі позов визнав, а також те, що підстав вважати, що визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Виходячи з такого та беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі суд приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь держави у розмірі 1073,60 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved