Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача\~\~ [PERSON] про стягнення вартості спожитої теплової енергії. Мотивуючи свої вимоги тим, що за договором купівлі-продажу від 05.09.2003 року відповідачу належать нежитлові приміщення першого поверху № 15-28 в житловому будинку літ. « А-7» загальною площею 157,9 кв.м, які знаходяться в житловому будинку [ADDRESS] . Між відповідачем та позивачем був укладений договір від 01.09.2014 року щодо купівлі -продажу теплової енергії в гарячій воді. Позивачем на підставі розпоряджень Харківської міської ради про початок та кінець опалювального сезону 2020-2022 року здійснювало постачання теплової енергії до житлового будинку, де розташовані вказані нежитлові приміщення. У порушення зобов`язань відповідачем плата за надані послуги проводиться не у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості за період з 01.11.2020 року по 31.12.2022 року, яка становить 159 673,31 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 2684,00 грн., сплачені ним при подачі позову до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідачів просив винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Направлені на його адресу судові повідомлення повернулися до суду з відмітками « адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного. За договором купівлі-продажу нежитлових будівель від 05.09.2003 року відповідачу належать нежитлові приміщення першого поверху № 15-28 в житловому будинку літ. « А-7» загальною площею 157,9 кв.м, які знаходяться в житловому будинку [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до договору № 15671 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.09.2014 року, відповідач [PERSON] зобов`язується сплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами), а позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зобов`язується постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах (а.с. 9-17). Відповідно до п. 10.1 розділу 10 вказаного договору, договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.20219 року. Пунктом 10.4 розділу 10 вказаного договору, договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін. КП «Харківські теплові мережі» подає теплову енергію у централізовану систему опалення та гарячого водопостачання житлового будинку, де розташоване приміщення відповідача на підставі розпорядження Харківського міського голови. Як вбачається з розрахунку заборгованості, [PERSON] не в повному обсязі та не систематично проводилася оплата за теплову енергію, у зв`язку з чим за період 01.11.2020 року по 31.12.2022 року по особовому рахунку № [NUMBER] утворилася заборгованість у розмірі 159 673,31 грн. 07.03.2023 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було надіслано: рахунки-фактури та Акти виконаних робіт по відпуску теплової енергії з 01.11.2020 року по 31.12.2022 року (а.с. 33-34). Відповідно до частини 4статті 4\~ЖК України до житлового фонду не входять нежитлові приміщення в житлових будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. Правовідносини між сторонами підлягають регулюванню\~законом України «Про теплопостачання»\~та Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, які розглядають теплову енергію як товарну продукцію, а також статті 714 ЦК України, так як приміщення є нежитловим. Статтею 526ЦК України\~встановлені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою\~статті 509ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті\~901, частини першої статті\~903ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша\~статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ст.525ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до частини 1статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1статті 628\~ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 627\~ЦК України визначено, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Згідно статті 1 ЗУ «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 03.10.2007\~№1198\~«Про затвердження\~Правил користування\~тепловою енергією» споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до статті 19\~ЗУ «Про\~теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно статті 40постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 03.10.2007\~№1198\~«Про затвердження\~Правил користування\~тепловою енергією» споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію. Судом встановлено, що належні [PERSON] приміщення відносяться до нежитлового фонду, будинок під`єднано до централізованої системи теплопостачання, КП «ХТМ» в період з 01.11.2020 року по 31.12.2022 року було здійснене постачання теплової енергії, [PERSON] користувався тепловою енергією на потреби опалення, обсяг постачання теплової енергії був визначений та узгоджений сторонами в розмірі вказаному в додатку № 1 до договору № 15671 від 01.09.2014 року, під час підписання даного договору [PERSON] не заперечував щодо розміру коефіцієнту теплового навантаження, власного розрахунку не надав. [PERSON] при підписанні договору № 15671 був ознайомлений з п. 3.2.19 договору, відповідно до якого споживач сплачує Теплопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії до укладення договору з моменту виникнення права користування приміщенням. З розділу 5, 6 договору № 15671 вбачається, що сторонами визначено та узгоджено порядок обліку теплової енергії та порядок розрахунків за вказаним договором. КП «ХТМ» надано до суду розрахунок нарахування за спожиту теплову енергію, відповідно до якого розмір заборгованості за надані послуги, що є предметом позову, співпадає з вартістю спожитої теплової енергії. Під час дослідження письмових доказів судом не встановлено будь-який фактичних даних, з яких вбачається, що КП «ХТМ» не дотрималося процедури укладення договору та додатку № 1 до нього чи порушило його умови, порушило затвердженні відомчі норми при здійсненні розрахунку нарахування за спожиту теплову енергію тощо. Таким чином враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 159 673,31 грн. Відповідно до ч. 1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2684,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved