Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

08 травня 2023 року до суду звернулася [PERSON] із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 29\~червня 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, подружні відносини припинились, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї, примирення з відповідачем неможливе. Ухвалою судді Варвинського районного суду Чернігівської області Савенка\~А.І. від 18\~травня 2023 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 19\~червня 2023 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, у якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні (а.с.\~24). Відповідач [PERSON] \~у\~судове засідання\~не з`явився,\~подав клопотання\~про розгляд\~справи без\~його участі,\~у якому\~позовні вимоги\~визнав та\~просив розірвати\~шлюб (а.с.\~22).\~Крім того,\~повідомив,\~що на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору (а.с.\~25-26). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29\~червня 2013 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції, актовий запис №\~32 (а.с.\~9). Від шлюбу народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.\~7, 8). Як зазначено позивачем та визнано відповідачем, спільне життя не склалось, вони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї, примирення неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити прізвище [PERSON] , оскільки вона не виявила бажання його змінювати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті та на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то враховуючи положення ст.ст. 141, 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого ним судового збору, а інші 50% судового збору компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved