Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» - Вертас М.М. звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №16603/005/2022 від 23.02.2022 року у сумі 30326,85 гривень та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2684грн. На обґрунтування позову зазначає, що 23.02.2022 року між Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк "Львів" (скорочене офіційне найменування - AT АКБ "Львів") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №16603/005/2022 за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 25000 гривень зі сплатою 40,5% річних за користування кредитом та терміном повернення до 22.12.2022 року включно. Видача банком кредиту здійснюється одноразово безготівково на поточний рахунок позичальника. Факт перерахування [PERSON] кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером від 23.02.2022 року №832798. Всупереч п.п.5.1, 3.6 кредитного договору та взятим на себе зобов`язанням [PERSON] , останній не виконував взяті на себе кредитні зобов`язання, своєчасно кредит не погашає та не сплачує проценти. Станом на 21.02.2023 року заборгованість за кредитним договором №16603/005/2022 становить 30326,85 гривень, з яких: 25000гривень сума заборгованості за кредитом; 5326,85 гривень - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунками заборгованості та випискою по рахунках, які додаються. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку, що є порушенням законних прав та інтересів АТ АКБ «Львів», а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] \~про час\~та місце\~розгляду справи\~був повідомлений\~належним чином,\~у судове\~засідання не\~з`явився\~без поважних\~причин,\~клопотань про\~відкладення або\~про розгляд\~справи за\~його відсутності\~до суду\~не надходило.\~Як вбачається\~із матеріалів\~справи судові\~повістки відповідачу\~надсилались рекомендованими\~листами з\~повідомленням про\~вручення поштового\~відправлення за\~адресою місця\~його проживання,\~зареєстрованою у\~встановленому законом\~порядку,\~повідомлення про\~вручення яких\~повернулись на\~адресу суду\~із відміткою\~«вручено».\~Відомості про\~будь-які\~інші адреси\~місця проживання\~чи перебування\~відповідача чи\~про його\~офіційну електронну\~адресу в\~матеріалах справи\~відсутні,\~заяв про\~зміну місця\~проживання чи\~перебування від\~відповідача не\~надходило. Ухвалою судді від 06.04.2023р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 12.06.2023 року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомили, а також враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи, судом вирішено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23.02.2022 року між Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк "Львів" (скорочене офіційне найменування - AT АКБ "Львів") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №16603/005/2022, згідно з умова якого позивач надав позичальнику (відповідачу) кредит у сумі 25000 грн. з умовою повернення до 22.12.2022 року в порядку та відповідно до умов цього договору Прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, оскільки 23.02.2022 року банк перерахував кредитні кошти у розмірі 25000,00 гривень на рахунок [PERSON] (відповідача), що підтверджується меморіальним ордером №832798 від 23 лютого 2022 року. Пунктами 3.2 та 3.3 Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку фіксовану процентну ставку в розмірі 40,5% річних і загальна вартість кредиту становить 30114,10 гривень. Згідно з п.п.5.1, 5.2 вказаного Кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1 (Платіжного календаря), що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п.5.6 цього Договору погашення заборгованості відповідно до умов цього Договору здійснюється у такій черговості: прострочені платежі по сплаті процентів; прострочені платежі по поверненню Кредиту (основного боргу); строкові платежі зі сплати нарахованих процентів, термін сплати яких наступає в поточному місяці; строкові платежі з повернення кредиту (основного боргу), термін сплати яких наступає в поточному місяці; пеня, штраф; строкові платежі з повернення кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці. У пункті 6.1. Розділу 6 Кредитного договору сторони погодили, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором Банк вправі нарахувати Позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки. Розмір нарахованої пені обмежується 15 відсотками суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення Позичальником зобов`язань за цим Договором, обмежується половиною суми отриманого Позичальником Кредиту. Згідно з п.2.3.2 розділу 2 цього Договору Банк має право, зокрема, вимагати дострокового повернення Кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Договором у разі: несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частини кредиту); наявності обставин, які свідчать про те, що наданий кредит не буде повернуто у строки, визначені цим Договором. Відповідно до п.2.4 Кредитного договору в разі прийняття Банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення Кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів з підстав, обумовлених цим Договором, Банк письмово повідомляє про це позичальника. У такому випадку позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти на день повернення Отже, надавши суму кредиту позичальнику, позивач виконав умови укладеного кредитного договору №16603/005/2022 від 23.02.2022р., однак відповідач [PERSON] всупереч умовам такого свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 21.02.2023р. має заборгованість перед позивачем на загальну суму 30326,85грн., з яких: 25000 гривень - сума заборгованості по кредиту; 5326,85 гривень - сума заборгованості за відсотками. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача надсилався лист-вимога про виконання останнім вимог кредитного договору щодо своєчасного та належного погашення заборгованості за кредитом і процентами за користування таким, однак на вказану вимогу останній не відреагував, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом про дострокове повернення кредиту та погашення виниклої заборгованості. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення ним усієї суми заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Вказані обставини підтверджуються: копією кредитного договору №16603/005/2022 від 23.02.2022р. укладеного між сторонами; копією меморіального ордеру №832798 від 23 лютого 2022 року; розрахунком заборгованості за кредитним договором №16603/005/2022 від 23.02.2022р. станом на 21.02.2023р.; виписками по особовому рахунку [PERSON] за період з 23.02.2022-21.02.2023р.р.; вимогою AT АКБ «Львів» про погашення заборгованості, адресованою відповідачу [PERSON] ; іншими матеріалами справи. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.ст.611, 625, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Так, за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] не виконував умови кредитного договору №16603/005/2022 від 23.02.2022 року, у зв`язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог на предмет стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної суми заборгованості в розмірі 30326,85 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Що ж стосується розподілу судових витрат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2684грн., що підтверджується поданим позивачем меморіальним ордером №213063 від 06.03.2023р. (платник: АТ АКБ «Львів», банк платника: АТ АКБ «Львів). З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено повністю, то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved