Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

27.03.2023 до Дарницького районного суду м. Києва поштовими засобами зв`язку від представника позивача - адвоката Дордочкіної Катерини Вікторівни надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини з матір`ю. Ухвалою від 10.04.2023 позовні вимоги роз`єднано, виділивши в окреме провадження позовні вимоги про стягнення аліментів. Таким чином, у позовній заяві про стягнення аліментів представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10 000 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач разом зі спільною з відповідачем донькою після введення в Україні воєнного стану постійно проживає за кордоном. Відповідач є працездатною особою, не має проблем зі здоров`ям, інших осіб на утриманні, а відтак має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.04.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач направив до суду заяву про визнання позову, в якій вказав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 10 000 грн, має фінансову можливість їх сплачувати. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини дійшов наступного висновку. У зареєстрованому шлюбі у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька - [PERSON] /а.с.4/. З позовної заяви вбачається, що позивач разом із донькою проживає за кордоном, що не заперечувалось відповідачем. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідачем до суду подано заяву про визнання позову, у якій він зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 10 000 грн, має фінансову можливість їх сплачувати. Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України, визначено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 вказаної статті визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом не встановлено обставин, які суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема спільної дитини сторін. За таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, відповідач визнав їх в повному обсязі, при цьому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 10 000 грн. Одночасно суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд вважає необхідним позовні вимоги про стягнення аліментів задовольнити. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved