Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

14 квітня 2023 року представник позивачки [PERSON] - адвокат Радінович Володимир Ігорович звернувся в інтересах позивачки до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом сімейного життя між позивачкою та відповідачем поступово погіршувалися стосунки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти суті проблем, які виникають в сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, на теперішній час сімейні відносини фактично припинені, з 24 лютого 2022 року позивач та відповідач припинили сумісне проживання та шлюбні стосунки, у тому числі вести побут та спільне господарство. Від шлюбних відносин у позивачки та відповідача є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також, просив суд після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] », розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та не стягувати судові витрати з відповідача. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, постановлено розгляд справи здійснити у строк, встановлений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, але не пізніше 18 травня 2023 року. Протокольною ухвалою суду від 18 травня 2023 року у зв`язку з відсутністю відомостей про повідомлення відповідача про дату та місце судового розгляду, розгляд справи відкладено на 19 червня 2023 року. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Радінович Володимир Ігорович належним чином повідомлені про дату та місце судового розгляду. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань не подав. Справу розглянуто 19.06.2023 без виклику сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 05 липня 2014 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб у виконавчому комітеті Пашківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 03, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб від 08.08.2014 серії [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбних відносин у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] , (а.с. 10) та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивачки, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням позиції позивачки, суд уважає, що останній необхідно залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ». На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору. З врахуванням того, що позивачка просила суд не стягувати з відповідача судові витрати, суд уважає за можливе не стягувати судові витрати у вигляді судового збору з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved