Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг у розмірі 30\~121,26 грн. Обґрунтовано позов тим, що відповідач [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 06.10.2009, згідно з якою відповідачу було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який у подальшому було збільшено до 24000,00 грн. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24.04.2023 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з матеріалами позовної заяви неодноразово направлялися відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, однак повернулися на адресу суду не врученими з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Заяв по суті справи до суду не надійшло. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч.5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК\~України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦПК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 06.10.2009. У заяві вказано, що відповідач погоджується з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до змісту заяви, [PERSON] просив видати йому кредитну картку «Кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та встановити кредитний ліміт у сумі 500,00 грн, а також погоджено базову процентну ставку у розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Також, 06.10.2009 [PERSON] підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою передбачено базову відсоткову ставку у розмірі 2,5% в місяць, розмір щомісячних платежів та строк їх внесення, комісію та неустойку. 18.03.2021 відповідач [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено, серед іншого, строк кредитування, процентну ставку, порядок повернення кредиту, відповідальність за неналежне виконання умов договору. З довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідачу надавалось у користування ряд кредитних карток, востаннє картка відкрита 15.12.2020 за № [NUMBER] , зі строком дії до серпня 2024 року. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк», 06.10.2009 [PERSON] був встановлений кредитний ліміт в розмірі 500,00 грн, який в подальшому, 07.06.2021 збільшений до 24\~000,00 грн та 26.12.2022 зменшений до 0,00 грн. З банківської виписки за договором вбачається, що відповідач регулярно використовував кредитну карту для зняття готівки, оплати товарів та послуг, переказу коштів. Згідно з позовною заявою, до стягнення з відповідача у справі позивачем заявлено заборгованість за вищевказаним договором станом на 27.02.2023 в сумі 30\~121,26 грн, до якої входить 24\~640,80 грн заборгованості кредитом, 5\~480,46 грн заборгованості за відсотками. За таких обставин, суд керується наданими до справи доказами, які підтверджують, що відповідач в добровільному порядку не повернув фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти, отже зобов`язання належним чином не виконав, що свідчить про порушення прав позивача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість, яка нарахована станом на 27.02.2023 в сумі 30\~121,26 грн, до якої входить 24\~640,80 грн заборгованості кредитом, 5\~480,46 грн заборгованості за відсотками, отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. З огляду на задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved