Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

І. Позиції сторін у справі. Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним з відповідачем 23 лютого 2022 року, загальним розміром 28 906, 17 грн, що складається з тіла кредиту у розмірі 25 000, 00 грн, суми відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1 006, 17 грн, суми непогашеної комісії - 2 900, 00 грн та судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 23 лютого 2022 року відповідач звернулася до банку, з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклала з банком кредитний договір, згідно з яким отримала від банку на умовах строковості, відплатності і обов`язковості суму кредиту у розмірі 25 000, 00 грн, строком повернення до 23 березня 2023 року під 14,99% річних за сплату за користування банківськими коштами. Відповідач отримала кредитні кошти, однак не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погашала борг, тому станом на 01 червня 2022 року у неї виникла заборгованість, яку у добровільному порядку позичальник не погашає, за кредитними коштами 28 906, 17 грн. Відзив від відповідача на позов до суду не надходив. ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. 05 травня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 04 травня 2023 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру з інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача фізичної особи /а. с. 47-48/. 08 травня 2023 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному порядку без виклику сторін у судове засідання /а. с. 49-50/. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. ІІІ. Фактичні обставини справи. 23 лютого 2022 року Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» й [PERSON] уклали кредитний договір № 23.31.0222.1, на умовах, що зазначені в ньому та відповідно до публічної пропозиції «ПРАВИЛА (ДОГОВІРНІ УМОВИ) НАДАННЯ СПОЖИВЧИХ КРЕДИТІВ AT «ЮНЕКС БАНК», що оприлюднені на Офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.unexbank.ua /а. с. 8-10/. Відповідно до пунктів 1.1, 1.4 кредитного договору зі змінами та доповненнями банк надав Позичальнику грошові кошти в сумі 25 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному кредитним договором, - 14, 99 % річних, що нараховуються, починаючи з дня надання кредиту до повного погашення заборгованості за цим договором /а. с. 12/. В порядку й на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4 кредитного договору та пунктів 3.3., 3.4., 3.5., 3.6., 3.8., 3.9. Правил, позичальник зобов`язався повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, зі строком погашення Кредиту - не пізніше 23 лютого 2023 року. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника /а. с. 4-6, 7/. Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість відповідача перед АТ «Юнекс Банк» за кредитним договором № 23.31.0222.1 від 23 лютого 2022 року станом на 01 червня 2022 року становить 28 906, 17 грн: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 25 000, 00 грн, непогашених відсотків - 1 006, 17 грн та непогашеної комісії - 2 900, 00 грн /а. с. 3/. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до частини першої ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першою ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно з частиною першої ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з частиною першою ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконала, не сплачувала щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. Разом з цим, позивач, посилаючись на пункт 4 частини першої ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», до суми заборгованості за кредитним договором зарахував також і суму комісії у розмірі 2 900, 00 грн. Однак, враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку у розмірі 2, 9 % до повного погашення заборгованості, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними (п. 32.8 постанови у справі № 496/3134/19), а отже зарахування суми комісії до боргу є безпідставним. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що відповідачем не було належним чином виконано умови вищезазначеного кредитного договору, а також ним не було спростовано вищезазначених позовних вимог позивача на підставі чого позовна заява підлягає задоволенню у частині стягнення суми тіла кредиту та нарахованих процентів за користування кредитними коштами. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача, пропорційно до задоволеної частини. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2 414, 52 грн (89,96 % від 2 684, 00 грн). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: partial