Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

12 квітня 2023 року позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ), третя особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Черкаська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що згідно договору дарування частини блоку-секції, від 13 вересня 2022 року, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаського державної нотаріальної контори Шалденко Л.В.. зареєстровано в реєстрі за № 1-1080, [PERSON] подарував - [PERSON] 1/10 частку жилого блоку-секції [ADDRESS] . Відповідно до наведеного вище [PERSON] вона є власником 1/10 частки жилого блоку-секції [ADDRESS] . Її право власності на 1/10 частки жилого блоку-секції [ADDRESS] підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № 309655249. Відповідно до\~інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно від\~13.02.2023\~року,\~індексний номер\~322592303\~іншими співвласниками\~жилого блоку-секції\~ [ADDRESS] є\~треті особи\~по справі\~ [PERSON] \~-\~кімната [ADDRESS] ,\~ [PERSON] - 1/10 частка, [PERSON] - 11/100 частка, [PERSON] - 1/20 частка, [PERSON] - 1/20 - частка, [PERSON] 2/50 частка, [PERSON] 2/50 частка, [PERSON] 1/10 частка. Згідно рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 966 від 10.10.2014 року було затверджено акт прийому-передачі у власність територіальної громади міста Черкаси гуртожитку по [ADDRESS] . В зазначеній 1/10 частині жилого блоку-секції [ADDRESS] вона постійно проживає. На сьогодні в її приватній 1/10 частині жилого блоку-секції [ADDRESS] зареєстровано відповідача по справі [PERSON] , що підтверджується довідкою № 18319-01-10 від 19 грудня 2022 року, яка видана департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради. Ще до укладання договору дарування частини блоку-секції, від 13.09.2022 року, відповідач по справі [PERSON] , зібрав свої особисті речі та залишив вищенаведену частину жилого блоку-секції [ADDRESS] та передав їй всі права на майно і до сьогоднішнього дня в ній не з`являвся. Відповідно до наведеного вище, починаючи з серпня 2022 року по сьогоднішній день відповідач по справі [PERSON] , не проживає та не користується частиною жилого блоку-секції [ADDRESS] , яку він їй подарував, його особисті речі в жилому блоку-секції відсутні, будь який зв`язок з частиною жилого блоку-секції та інтерес до частини жилого блоку-секції він втратив. На сьогоднішній день вона змушена сплачувати всі комунальні платежі за себе та відповідача. На даний час вона перебуває в скрутному матеріальному становищі. Також вона не має змоги оформити субсидію на комунальні послуги по причини відсутності відповідача та змушена сплачувати повну вартість за надані комунальні послуги. Просить суд визнати громадянина [PERSON] , [INFO] , таким що втратив право користування житловим приміщенням в приміщенні жилого блоку-секції [ADDRESS] . 17 квітня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача адвокат Солонько М.Ф. в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позов не подав. \~ \~ \~ \~Треті особи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до п.3\~розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. \~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/10 частки в жилого блоку-секції [ADDRESS] на підставі договору дарування частки блоку-секції від 13.09.2022 року, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 1-1080. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 309655249 від 13.09.2022 року жилого блоку (секція) № [NUMBER] , 54-57 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] співвласником є [PERSON] в частці 1/10. Відповідно до відповіді з Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» станом на 19.12.2022 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна № 322592303 від 13.02.2023 року жилого блоку (секція) № [NUMBER] , 54-57 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] співвласником є [PERSON] в частці 1/10, а також інші співвласники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю № 31390 від 13.04.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном, відповідно до ст.391 ЦК України. Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. Пред`являючи позов, позивачка посилається на те, що відповідач був зареєстрований у спірній частині жилого блоку-секції, як попередній власник, а після відчуження ним права власності на частину жилого блоку-секції до позивачки втратив право користування житловим приміщенням, не являється членом сім`ї позивачки, тому підлягає до зняття з реєстраційного обліку. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.ст.317,383ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. \~ \~ \~ \~Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частиною четвертою статті 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до ст.. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя та до свого житла. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. \~ \~ \~ \~Згідно з практикою ЄСПЛ втручання держави у право на житло є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснюється «згідно із законом», не переслідує легітимну мету одну чи декілька з тих, що перелічені у пункті 2 вказаної статті, чи не розглядається як «необхідне в демократичному суспільстві». \~ \~ \~ \~Формулювання «згідно з законом» не лише вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах та передбачати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування (п. 43 у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України»). Втручання у право на повагу до житла має бути також «необхідним у демократичному суспільстві». Тобто, вона має відповідати «нагальній суспільній необхідності» та бути домірним переслідуваній легітимній темі. (п. 56 у справі «Зехентнер проти Австрії»). При вирішенні питання «необхідності у демократичному суспільстві» втрати членом сім`ї власника житла права на його користування, слід керуватися принципом пропорційності, як дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й з урахуванням виду спірних правовідносин, іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачем на підставі договору дарування частки блоку-секції від 13.09.2022 року відчужено право власності на спірне житлове приміщення, складовим якого є право користування житловим приміщенням. Вказаний договір не передбачає право відповідача на збереження права користування чи реєстрації у житловому приміщенні після припинення права власності відповідача на нього, реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні створює перешкоди позивачу у користуванні позивачкою частиною жилого блоку-секції, чим порушує її права як власника, збільшуючи витрати по оплаті комунальних послуг, порушені права та законні інтереси позивача підлягають до поновлення та судового захисту. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. \~ \~ \~ \~ Суд також враховує при цьому, що позбавлення особи згідно із законом права користування житлом, до якого вона втратила інтерес відповідатиме легітимній меті здійснення власником своїх прав, не буде непропорційним втручанням у право на житло, що змусить її нести надмірний тягар, забезпечить справедливий баланс між правами власника у розумінні ст. 1 Протоколу 1 та правом особи на повагу до житла за змістом ст. 8 Конвенції. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1073,60 грн. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved