Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Позиція позивача, відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що він [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . Згідно довідки Національного університету « Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» за № 111 від 17 березня 2023 року позивач, [PERSON] , навчається на І курсі, групи 102-ТН Навчально-наукового інституту інформаційних технологій та робототехніки, Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», денної форми навчання, на контрактній основі з 19.09.2022 року. Наказ про зарахування №678-ф від 06.09.2022року. Дата завершення навчання 30.06.2026 року. Відповідач є батьком позивача, що доводиться копією свідоцтва про його народження, працює, але добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, чим порушує вимоги ст. 199 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи, що позивач, [PERSON] , навчається на денній формі навчання у Національному університеті « Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» на І курсі, групи 102-ТН Навчально-наукового інституту інформаційних технологій та робототехніки, Національного університету « Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», на контрактній основі з 19.09.2022 року, наказ про зарахування №678-ф від 06.09.2022 року не має ніякого джерела доходів, оскільки не має можливості влаштуватись на роботу у зв`язку з навчанням та знаходиться на утриманні матері, тому потребує матеріальної допомоги від батька, [PERSON] . Відповідач, [PERSON] , працездатний, тому має можливість надавати відповідну матеріальну допомогу позивачу, своєму повнолітньому синові, [PERSON] , який продовжує навчання та потребує цієї допомоги. 10.04.2023 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення, відповідно до вимогст. 280 ЦПК України. За змістом речення 2 частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 4,5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір"ю та перебуває на її утриманні. З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки Національного університету « Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» за № 111 від 17 березня 2023 року позивач, [PERSON] , навчається на І курсі, групи 102-ТН Навчально-наукового інституту інформаційних технологій та робототехніки, Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», денної форми навчання, на контрактній основі з 19.09.2022 року. Наказ про зарахування №678-ф від 06.09.2022року. Дата завершення навчання 30.06.2026 року. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст.12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи на ці обставини, суд керуєтьсяст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, яка, згідно з частиною першоюстатті 9 Конституції України,є частиною національного законодавства України, та визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановленіЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.182 Сімейного Кодексу Україниі приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно. Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім, який зможе забезпечити потреби доньки, яка продовжує навчатись, а також суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Відповідно до ст.191 аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як встановлено при розгляді справи, позивач [PERSON] , навчається на денній формі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач допомогу на його утримання не надає, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина починаючи з 30.03.2023 року, оскільки аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову, і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню повнолітньої доньки, що продовжує навчання покладено на обох батьків, суд приходить до висновку про те, що позов необхідно задовольнити . Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України(ч. 1ст. 192 СК України). Відповідно до ч.6ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимогст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн.60 коп. судового збору.

Outcome: approved