Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро звернулося до Ленінського районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу. Позовні вимоги обгрунтували тим, що 22.08.2018 року у м.Харкові трапилася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля "Honda Accord" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , а також за участю автомобіля Renault Logan д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Постановою Московського районного суду м.Харкова від 20.03.2019 року у справі відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. На виконання вимог Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-ІV від 01.07.2004 року, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настанні ДТП не була застрахована. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди, МТСБУ залучило суб?єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого складають 800,00 грн. МТСБУ повністю виконало покладений на нього обов`язок з відшкодування потерпілій особі шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у зв`язку з чим у МТСБУ виникло право регресної вимоги до відповідача щодо відшкодування завданої шкоди. Відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди у порядку регресу, проте відповіді так і не було отримано, а шкода не була відшкодована. Просили стягнути із [PERSON] на їх користь завдану шкоду у порядку регресу у сумі 40591,17 грн. та сплачений судовий збір у сумі 2270,00 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Харкова від 13.04.2021 року позовну заяву направлено за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова. Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 16.06.2021 року позовну заяву прийнято до провадження та постановлено проводити розгляд у порядку загльного позовного провадження. Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 25.04.2023 року справу прийнято до провадження та постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Від представника відповідача - адвоката Адамової І.Х., надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, у задоволенні позовних вимог просили відмовити, оскільки відповідач не є винуватцем ДТП, яке є предметом розгляду, оскільки постановою у справі про адміністративне правопорушення вина жодного учасника ДТП не встановлена, а тому вимоги про відшкодування шкоди не можуть бути пред?явлені. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом становлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №219742 від 22.08.2018 року, 22.08.2018 року о 19:15 год. [PERSON] керував автомобілем "Honda Accord" держномер [NUMBER] , рухаючись у районі будинку №11 по вул.Моісеївській у м.Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення із автомобілем "Renault Logan", держномер [NUMBER] , який рухався попереду під керуванням водія [PERSON] , у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Московського районного суду м.Харкова від 20.03.2019 року у справі №643/12245/18, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] , [INFO] , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП [PERSON] не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] . Відтак, водій пошкодженого автомобіля «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] - 04.09.2018 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про отримання відшкодування шкоди. Відповідно до Звіту № 353/М/2018 від 26.10.2018 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу КТЗ «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 39791,17 грн. без урахування ПДВ. На підставі Наказу від № 9909 від 20.09.2019 року позивачем по справі було здійснено виплату відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу [PERSON] у розмірі 39791,17 за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням № 1153015 від 23.09.2019 року. Крім того, з метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ "Незалежна експертна компанія», послуги якого відповідно до рахунку на оплату № 733 від 29.10.2018 року коштували 800,00 грн. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з таких правових підстав. Правовідносини, які виникли між відповідачем та позивачем - Моторним (транспортним) страховим бюро України з відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, регулюються нормами ЦК України та спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до пункту 1 частини 2статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Положеннями частини 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини 1статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Положеннями статей 3,5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Відповідно до статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 41 пункту 41.1 підпункту «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Поняття шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, визначено статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»- це шкода, пов`язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. За змістом положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Приписами статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Згідно з пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена водієм транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, спір про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами ст.1188 ЦК України, а саме: шкода, завдана одному із володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов?язок відшкодувати завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв?язок та є вина зазначеної особи. При цьому, вина у завданні шкоди, згідно положення п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, є обов?язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Згідно постанови Верховного Суду від 11.12.2019 року по справі №601/1304/15-ц визначено, що законодавство у деліктних зобов?язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди, відповідно до вимог ст.1166 ЦК України покладено на відповідача (постанова ВС від 11.12.2019 року у справі №601/1304/15-ц та від 02.10.2019 року у справі №447/2015/16-ц). Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріалами справи підтверджено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, автомобілі отримали механічні пошкодження. Доказів, які б спростовували викладені обставини, матеріали справи не містять. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини справи в контексті викладених норм законодавства, а також досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди. Судом встановлено, що шкода майну [PERSON] спричинена відповідачем [PERSON] внаслідок порушення ПДР України, яке спричинило ДТП. Суд погоджується, що у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] як до винної особи в розмірі понесених витрат, що складають 39791,17 грн., оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України, в частині стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 39791,17 грн., є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. З приводу позовних вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 800,00 грн. суд зазначає наступне. Позивач, як вбачається з позовної заяви звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача шкоди в порядку регресу. Як зазначалося, у відповідності до положень частини 1статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зазначене відповідає положенням пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Зі змісту положень статті 1191 ЦК України вбачається, що розмір зворотної вимоги, яка виникає в порядку регресу, обмежується розміром виплаченого відшкодування за заподіяну іншою особою шкоду. При цьому, позовна заява не містить будь-яких відомостей про те, що 800,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача були ним сплачені в якості відшкодування шкоди заданої діями відповідача. Навпаки, безпосередньо позивач зазначає, що зазначена сума є витратами на встановлення розміру збитку та збір документів, що зокрема підтверджується копіями: рахунку на оплату №733 від 29 жовтня 2018 року (а.с.27) та платіжного доручення від 215 листопада 2018 року №1013917 (а.с.30), з яких вбачається, що МТСБУ суму 800,00 грн. було сплачено на користь ТОВ "Незалежна експертна компанія» за визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля державний номерний знак [NUMBER] (а.с.30). При цьому, слід зазначити, що згідно з пунктом 41.4 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Будь-яких інших правових підстав в обґрунтування позовних вимог в цій частині, окрім вимог в порядку регресу, позивачем суду не надано. З наведеного вбачається, що витрати позивача з оплати 800,00 грн., які було сплачено на користь ТОВ "Незалежна експертна компанія» не входять до суми виплаченого позивачем страхового відшкодування, а є витратами, пов`язаними з діяльністю МТСБУ. З огляду на викладене, підстави для їх відшкодування за рахунок відповідача в порядку підпункту 38.2.1. пункту 38.2.статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відсутні. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2225,28 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial