Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить: 1.визнати дійсними договори купівлі-продажу, за якими відповідачка [PERSON] продала за 612000 грн (еквівалент 75000 доларів США), а вона (позивачка) купила: І. житловий будинок літ. «А», загальною площею 85,4 кв.м, у т.ч. житловою 65,0 кв.м, який розташований в [ADDRESS] , який, у свою чергу, складається з наступних приміщень: 1) прихожа площею 8,5 кв.м; 2) санвузол площею 6,6 кв.м; 3) жила кімната площею 12,9 кв.м; 4) жила кімната площею 7,7 кв.м; 5) жила кімната площею 15,2 кв.м; 6) жила кімната площею 18,3 кв.м; 7) коридор площею 5,3 кв.м; 8) жила кімната площею 10,7 кв.м; «Б» - гараж загальною площею 28,4 кв.м; «В» - літня кухня загальною площею 28,4 кв.м; «Г» - сарай загальною площею 34,4 кв.м, «І» - цистерна, № 1-2 - огорожа який належить продавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстраційним номером 36, виданим 16.01.2012 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Зезик В.А та технічного паспорту №10, виданого 20.01.2017 року ФОП [PERSON] ; ІІ. земельну ділянку, кадастровий номер 2121085200:02:001:0746, площею 0,0937 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в [ADDRESS] , та належить продавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 34059916 , виданого 24.02.2015 року Реєстраційною службою Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. 2.Визнати за нею право власності на наступні об`єкти нерухомості: І. «А» - житловий будинок, загальною площею 85,4 кв.м, в т.ч. житловою площею 65,0 кв.м, який розташований в [ADDRESS] , який, у свою чергу, складається з наступних приміщень: 1) прихожа площею 8,5 кв.м; 2) санвузол площею 6,6 кв.м; 3) жила кімната площею 12,9 кв.м ; 4) жила кімната площею 7,7 кв.м; 5) жила кімната площею 15,2 кв.м; 6) жила кімната площею 18,3 кв.м; 7) коридор площею 5,3 кв.м; 8) жила кімната площею 10,7 кв.м; «Б» - гараж загальною площею 28,4 кв.м; «В» - літня кухня загальною площею 28,4 кв.м; «Г» - сарай загальною площею 34,4 кв.м, «І» - цистерна, № 1-2 - огорожа який належав продавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстраційним номером 36, виданим 16.01.2012 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Зезик В.А. та технічного паспорту №10, виданим 20.01.2017 року ФОП [PERSON] ; ІІ. земельну ділянку, кадастровий номер 2121085200:02:001:0746, площею 0,0937 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , яка належала продавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 34059916 , виданого 24.02.2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачці належав житловий будинок з надвірними спорудами: літньою кухнею, сараєм, цистерною та огорожею, під [ADDRESS] , загальною площею 85,40 кв.м, в тому числі житловою площею 41,60 кв.м, який розташований на земельній ділянці площею 0,0973 га, що знаходилась у її користуванні, але належала Усатівській сільській раді Біляївського району Одеської області. 24.11.2012 року між сторонами був укладений та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю. попередній договір за реєстраційним №3718, згідно з умовами якого відповідачка зобов`язалась продати позивачці вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, на якій він розташований, а також укласти в майбутньому нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу цього нерухомого майна на умовах, встановлених цим договором, а саме за грошову суму, яка дорівнює 612000 грн (75000 доларів США). За умовами зазначеного договору відповідачка зобов`язалась отримати державний акт на право власності на земельну ділянку, отримати свідоцтво про право власності на самовільно прибудовані та добудовані 23,40 кв.м житлової площі та надвірну споруду під літ. «Б» - гараж, а також зареєструвати нерухоме майно в компетентних органах не пізніше 01.06.2013 року. При підписанні попереднього договору 24.11.2012 року відповідачка отримала від неї в рахунок майбутнього продажу вказаного в цьому договорі нерухомого майна аванс - грошову суму у розмірі 387500 грн, що за узгодженим між ними співвідношенням (1 долар США = 8,16 грн) було еквівалентно 47500 доларів США. Одночасно вона зобов`язалась доплатити відповідачці до підписання договорів купівлі-продажу нерухомого майна грошову суму у розмірі 224500 грн (27500 доларів США), а відповідачка - продати, підписати та нотаріально посвідчити договори купівлі-продажу нерухомого майна і звільнити будинок від власних речей не пізніше 01.06.2013 року. Вона свої зобов`язання за попереднім договором від 24.11.2012 року виконала повністю та передала відповідачці грошові кошти в обумовленому розмірі у повному обсязі. При цьому відповідачка свої зобов`язання за попереднім договором від 24.11.2012 року, за виключенням нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, також виконала повністю: 20.01.2017 року узаконила всі самовільні будівлі та прибудови до житлового будинку; 24.02.2015 року отримала свідоцтво про право власності на присадибну ділянку. Житловий будинок під [ADDRESS] , вказаний у попередньому договорі, відповідачка передала їй для проживання ще 26.11.2012 року. Станом на 13.02.2017 року осіб, зареєстрованих у якості таких, що постійно мешкають у ньому, не мається. Однак, від виконання умов п. 5 попереднього договору від 24.11.2012 року за яким вони повинні були укласти не пізніше 01.06.2013 року нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна відповідачка ухилилася, оскільки після зняття з реєстрації вона виїхала у невідомому напрямку, не залишивши своїх контактних даних. Враховуючи те, що практично усі умови попереднього договору від 24.11.2012 року ними було виконано, залишилось тільки укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, тобто виконати формальні умови, які необхідні для переходу права власності на спірне нерухоме майно від відповідачки до неї, але це виявилось неможливим не з її вини, а тому просить визнати дійсними договори купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами за [ADDRESS] та земельної ділянки, на якій він розташований, та визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. При цьому позивачка пояснила, що 24.11.2012 року між нею та відповідачкою був укладений та нотаріально посвідчений попередній договір, згідно з умовами якого [PERSON] зобов`язалася продати їй нерухоме майно, а саме - земельну ділянку площею 0,0973 га та розташований на ній житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та укласти в майбутньому нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу цього нерухомого майна на умовах, встановлених цим договором, а саме за грошову суму, яка дорівнює 612000 грн (75000 доларів США). Свої зобов`язання за вказаним договором вона виконала повністю, поступово виплативши відповідачці усю обумовлену ними суму грошових коштів. В свою чергу відповідачка частково виконала свої зобов`язання за умовами попереднього договору від 24.11.2012 року, а саме: 20.01.2017 року узаконила всі самовільні будівлі та прибудови до житлового будинку, а 24.02.2015 року - отримала свідоцтво про право власності на присадибну ділянку. 26.11.2012 року вказаний у попередньому договорі будинок за [ADDRESS] відповідачка передала їй для проживання. Але від виконання умов попереднього договору від 24.11.2012 року, за яким вони повинні були укласти не пізніше 01.06.2013 року нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна відповідачка ухилилася, виїхала у невідомому напрямку, не залишивши своїх контактних даних, а тому вона позбавлена можливості оформити придбане нерухоме майно на своє ім`я. Після перерви позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але від її представника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просить провести розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином через оголошення на сайті, судова повістка повернулась на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою», відзив на позов не подала, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання встановлено, що відповідачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (бланк серії ВРП №153584), виданого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Зезик В.А 16.01.2012 року за реєстровим № 36, належав житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS] , загальною площею 85,40 кв.м, в тому числі житловою площею 41,60 кв.м, та надвірні споруди, літери: «В» - літня кухня, «Г» - сарай, І - цистерна, 1-2 - огорожі, розташовані на земельній ділянці площею 0,06 гектарів, що належала Усатівській сільській Раді Біляївського району Одеської області (а.с.10). 24.11.2012 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю. за реєстровим №3718, згідно з умовами якого [PERSON] зобов`язалась продати, а [PERSON] зобов`язалась купити за вартість і у термін, що визначені цим договором, нерухоме майно, а саме - земельну ділянку площею, 0,0973 га, та розташований на ній житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та укласти в майбутньому договори купівлі-продажу цього нерухомого майна на умовах, встановлених цим договором (а.с.15). Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] зобов`язалася отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку, отримати свідоцтво про право власності на самовільно прибудовані та добудовані 23,40 кв.м житлової площі та надвірну споруду під літерою «Б» - гараж, а також зареєструвати нерухоме майно в компетентних органах не пізніше 01.06.2013 року. В пунктах 3, 4 та 5 попереднього договору вказано, що продаж нерухомого майна буде здійснено за 612000 гривень. [PERSON] отримала від [PERSON] в рахунок майбутнього продажу, вказаного в цьому договорі нерухомого майна грошову суму в розмірі 387500 гривень. [PERSON] зобов`язалась суму у розмірі 224500 гривень сплатити до підписання договорів купівлі-продажу нерухомого майна, а [PERSON] зобов`язалась продати, підписати договори купівлі-продажу вказаного в цьому договорі нерухомого майна, і звільнити вказане в договорі нерухоме майно від власних речей не пізніше 01.06.2013 року. 24.11.2012 року відповідачка [PERSON] власноручно склала розписку про те, що отримала від позивачки [PERSON] аванс за будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в сумі 47500 (сорок сім тисяч п`ятсот) доларів США. Залишок суми у розмірі 27500 (двадцять сім тисяч п`ятсот) доларів США [PERSON] зобов`язалась внести в строк до 01.06.2013 року (а.с.16). Вказана розписка підписана сторонами. У вищевказаному попередньому договорі позивачка [PERSON] також власноручно зазначила про те, що зобов`язується виплатити залишок суми 27500 доларів США (а.с.15 зворот). З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] свої зобов`язання за попереднім договором від 24.11.2012 року виконала повністю, а саме передала [PERSON] залишок суми 27500 доларів США, що підтверджується розпискою від 23.04.2013 року, відповідно до якої [PERSON] передала [PERSON] 3000 доларів США (а.с.17); розпискою від 17.05.2013 року, відповідно до якої [PERSON] передала [PERSON] 3000 доларів США (а.с.17); розпискою від 18.06.2013 року, відповідно до якої [PERSON] передала [PERSON] 5000 доларів США (а.с.18); розпискою від 18.07.2013 року, відповідно до якої [PERSON] передала [PERSON] 3000 доларів США (а.с.19); розпискою від 15.10.2013 року, відповідно до якої [PERSON] передала [PERSON] 4000 доларів США; розпискою від 29.11.2013 року, відповідно до якої [PERSON] передала [PERSON] 1500 доларів США (а.с.19 зворот); розпискою від 26.12.2013 року, відповідно до якої [PERSON] передала [PERSON] 1500 доларів США (а.с.19 зворот); розпискою від 08.01.2014 року, відповідно до якої [PERSON] передала [PERSON] 1500 доларів США (а.с.20); розпискою від 05.04.2014 року, відповідно до якої [PERSON] передала [PERSON] 1000 доларів США (а.с.20); розпискою без дати, відповідно до якої [PERSON] передала [PERSON] 3000 доларів США (а.с.20 зворот); розпискою від 21.05.2014 року, відповідно до якої [PERSON] передала [PERSON] 300 доларів США (а.с.20 зворот). В розписці від 21.05.2014 року відповідачка [PERSON] також зазначила, що вона отримала в рахунок продажу будинку 04.06.2014 року 300 доларів США і 02.07.2014 року 400 доларів США - отримано, повністю розрахувалась. В свою чергу відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за попереднім договором від 24.11.2012 року виконала частково, а саме: 24.02.2015 року отримала свідоцтво про право власності на присадибну ділянку та 20.01.2017 року узаконила всі самовільні будівлі та прибудови до житлового будинку. Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №79150841 від 30.01.2017 року у власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 36, виданого 16.01.2012 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Зезик В.А., та технічного паспорту, серія та номер: 10, виданого 20.01.2017 року ФОП [PERSON] , перебуває, зокрема, житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 85,4 кв.м, житловою площею 65 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , який складається з: А - житловий будинок загальною площею 85,4 кв.м, в т.ч. житловою 65,0 кв.м, Б - гараж загальною площею 28,4 кв.м, В - літня кухня загальною площею 28,4 кв.м, Г - сарай загальною площею 34,4 кв.м, І - цистерна, №1-2 - огорожа (а.с.21). Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №113134391 від 07.02.2018 року у власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 34059916 , виданого 24.02.2015 року Реєстраційною службою Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області перебуває земельна ділянка, кадастровий номер 5121085200:02:001:0746, площею 0,0937 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Водночас, від виконання умов пункту 5 попереднього договору від 24.11.2012 року, згідно з умовами якого відповідачка, зокрема, зобов`язалась підписати договори купівлі-продажу нерухомого майна, остання ухилилась, оскільки після зняття з реєстрації в будинку виїхала у невідомому позивачці напрямку, не залишивши своїх контактних даних. Із відповіді на запит суду, наданої відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області 29.11.2022 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 15.10.2019 року знята з реєстрації не вказано куди (а.с.43). Станом на 13.02.2017 року в будинку під [ADDRESS] зареєстрованих осіб не було, про що свідчить довідка виконавчого комітету Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області №585 від 13.02.2017 року (а.с.27). Позивачка у своєму позові зазначає, що вказаний у попередньому договорі житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , відповідачка [PERSON] передала їй для проживання ще 26.11.2012 року, що також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] передала відповідачці [PERSON] (власниці спірного житлового будинку та земельної ділянки) обумовлену між ними суму грошових коштів у повному обсязі у розмірі 75000 доларів США, що станом на момент укладення попереднього договору 24.11.2012 року дорівнювало 612000 гривень (сума за яку ці об`єкти нерухомості повинні були бути їй продані, як покупцю). У свою чергу відповідачка [PERSON] (майбутній продавець за попереднім договором від 24.11.2012 року) передала позивачці [PERSON] (майбутньому покупцю за попереднім договором від 24.11.2012 року) житловий будинок, ключі та всі правовстановлюючі документи на нього, а також знялася з реєстрації. Також відповідачка [PERSON] повністю виконала умови за попереднім договором від 24.11.2012 року, які повинні були передувати укладенню договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки: узаконила всі будівлі та прибудови, приватизувала земельну ділянку у свою власність. Зазначені обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином умови попереднього договору від 24.11.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , фактично виконані обома сторонами. Залишалося лише виконати умови пунктів 2 та 5 цього договору та укласти між сторонами нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, тобто виконати умови, які необхідні для переходу права власності на житловий будинок під [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій він розташований, від [PERSON] до [PERSON] . Але це виявилося неможливим не з вини позивачки [PERSON] , оскільки власниця об`єктів нерухомості [PERSON] змінила місце проживання, не залишивши своїх контактів. Відповідно до чч. 1 та 2 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з роз`ясненнями, що надані у пункті 13 постанови Пленуму Верхового Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. При вирішенні позову слід виходити з того, що з 01 січня 2013 року було скасовано обов?язок здійснювати державну реєстрацію договору купівлі-продажу нерухомого майна після його нотаріального посвідчення, тобто договори є укладеними саме з моменту нотаріального посвідчення, оскільки з 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації», а відтак положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Статтею 657 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Зі змісту укладеного між сторонами попереднього договору від 24.11.2012 року вбачається, що нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен був бути укладений 01.06.2013 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» від 11 лютого 2010 року №1878-VI, яким державна реєстрація договору купівлі-продажу нерухомого майна скасована. У постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №754/2339/16-ц зазначено, що однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Враховуючи те, що всі істотні умови попереднього договору сторонами виконано, грошовий розрахунок по даному договору здійснений у повному обсязі, протягом всього часу з моменту укладення договору позивачка відкрито володіє та користується придбаним житлом, однак позбавлена можливості здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна у зв`язку із зміною відповідачкою місця свого проживання та неповідомленням про це, що свідчить про безповоротне ухилення відповідачки від нотаріального посвідчення правочину та неможливість його посвідчити, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання дійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, земельної ділянки, на якій цей будинок розташований, та про визнання за нею права власності на вказані об`єкти нерухомості.

Outcome: approved