Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що у 2012 році син позивача [PERSON] , відповідач [PERSON] , проживав однією сім`ї з відповідачем [PERSON] [INFO] у відповідачів народилася донька [PERSON] . Сімейні відносини у відповідачів не склалися, [PERSON] залишила своє місце проживання та виїхала в невідомому напрямку, при цьому спільну малолітню дитину вона залишила на утримання позивача та [PERSON] . Через деякий час [PERSON] також залишив своє місце проживання та створив іншу сім`ю, при цьому його донька [PERSON] залишилась мешкати з нею. Протягом останніх років [PERSON] та [PERSON] ніякої участі в утриманні, вихованні, оздоровленні своєї доньки не приймають. На даний час відповідачі взагалі ніяким чином не піклуються про доньку, не проявляють заінтересованості в її подальшій долі, не цікавляться її успіхами, станом здоров`я, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьками, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Просив позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дочки [PERSON] . Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 04 січня 2023 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 08 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Аргументи учасників справи В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, в поясненнях послалися на обставини, які викладені у позовній заяві. Додатково позивач пояснила, що в шлюбі відповідачі не перебували. Відносини вони припинили ще до народження дитини. [PERSON] вела аморальний спосіб життя, не мала власного житла, а тому з народження дитини [PERSON] та дитина проживала з нею. Коли дитині виповнилося три місяці, вона поїхала і більше в житті дитини не з?являлася. Відповідач [PERSON] має іншу сім?ю, син надає перевагу інтересам дружини, яка не сприймає [PERSON] . Він не бажає брати участь у вихованні доньки. У неї з [PERSON] склався сталий тісний сімейний зв?язок. Відповідачі відзиву на позов не подали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справив його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлялася за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України Миронівського районного суду Київської області. Представник третьої особи органу опіки та піклування Відділу (служби) у справах дітей та сім?ї виконавчого комітету Миронівської міської ради в судовому засіданні просила позов задовольнити. Вказала, що позивач здійснює належний догляд та виховання дитини. Повністю власними засобами матеріально її утримує. [PERSON] забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку, виховання та навчання. Враховуючи правила статті 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідачів. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що проживає по сусідству з позивачем по [ADDRESS] . Дівчинка з народження проживає з бабусею, яка повністю забезпечує її матеріально та виконує всі батьківські обов?язки. Відповідачі участі у вихованні та утриманні дитини не приймають, дитиною повністю опікується позивач. За одинадцять років проживання дівчинки у позивача вона не бачила відповідачів з [PERSON] жодного разу. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що проживає по сусідству з позивачем. [PERSON] з перших місяців народження постійно проживає з бабусею. Саме позивач здійснює догляд та утримання дитини. [PERSON] він взагалі не бачив ніколи, а [PERSON] давно вже не бачив з дитиною. Фактичні обставини справи В судовому засіданні встановлено, що відповідачі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області 04 грудня 2014 року (а.с. 10). Малолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом з бабусею [PERSON] в будинку під номером [ADDRESS] . Для дитини створені всі необхідні житлові умови для проживання, виховання та навчання. Батьки дитини участі у вихованні не приймають, Малолітня [PERSON] повністю перебуває на утриманні бабусі. Малолітня [PERSON] навчається в Владиславській гімназії Миронівської міської ради, регулярно відвідує заняття у школі. Лише коли хворіє, залишається вдома. Постійний зв?язок зі школою підтримує бабуся [PERSON] [PERSON] Будь які питання класний керівник вирішує з бабусею. Батько [PERSON] при вступі дитини у школу в 2018 році номерів засобів зв?язку не надавав, інколи приходив на свята, спілкувався з класним керівником кілька разів. Мама, [PERSON] , приходила у школу один раз - 1 вересня 2021 року тоді, коли [PERSON] перейшла у 4 клас. Мати і батько дитини не спілкуються з педагогами, які навчають їхню доньку. Спочатку дитину до школи приводила і забирала бабуся, тепер [PERSON] ходить додому самостійно, бо живе недалеко. Дитина завжди охайна, доглянута, привітна, добра, щира, багато читає, переказує, в іграх з друзями часто виступає лідером. Іноді [PERSON] стає мовчазною, впертою, різкою, але це триває недовго. Дитина потребує ласки, тепла та розуміння. Вона дуже вразлива, емоційно реагує на несправедливість. У навчанні старанна, але не має систематичності у вивченні уроків, коли не відвідує гімназію. Має достатній та середній рівень знань. Відповідачі в будинку під номером [ADDRESS] не проживають, їх речі в будинку відсутні. Відповідачі усунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, від участі у вихованні та утриманні своєї малолітньої доньки [PERSON] , не зустрічаються та не спілкуються з нею, не цікавляться її успіхами в навчанні, станом здоров?я. Вихованням та утриманням дитини займається позивач. Позивачем створено належні умови для виховання та навчання онуки, забезпечено повне її матеріальне утримання, вона опікується процесом її навчання та станом здоров?я. За медичною допомогою до медичного закладу з [PERSON] звертається [PERSON] з однорічного віку дитини. Вказані обставини підтверджуються даними довідки виконавчого комітету Владиславського старостинського округу № 3 Миронівської міської ради № 650 від 03 грудня 2021 року (а.с. 11), довідки Владиславської гімназії Миронівської міської ради (а.с. 13), довідки КНП Миронівської міської ради «Миронівський центр первинної медико - санітарної допомоги» від 15 листопада 2021 року (а.с. 22), акту обстеження житлово - побутових умов проживання позивача № 21 від 03 грудня 2021 року (а.с. 16), довідки органу опіки та піклування Миронівської міської ради № 02-49/943 від 5 квітня 2021 року (а.с. 20). Питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] розглядалося 29 березня 2016 року втиконавчим комітетом Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області. Під час розгляду вказаного питання, на підставі наданих відомостей та одержаних в результаті обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] участі у вихованні та утриманні доньки [PERSON] не приймають. Дитина з народження проживає з бабою [PERSON] , яка створила всі необхідні умови для життя та розвитку дитини. З урахуванням наданих документів, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Висновок органу опіки та піклування Миронівської міської ради затверджений рішенням виконавчого комітету Миронівської міської ради № 143 від 22 березня 2022 року, наданий до суду та є достатньо обґрунтованим (а.с. 65-67). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані матеріали справи, всебічно та повно з?ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об?єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За змістом статтей 51, 52 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На підставі статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Вказаною нормою передбачено, що батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати своїх дітей. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 1 статті 152 Сімейного кодексу України, право дітей на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, яка встановлена законом. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Правовою санкцією, яка може вважатися юридичною відповідальністю, є, в тому числі, позбавлення батьківських прав. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, підставами до позбавлення батьків батьківських прав судом є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно пункту 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що після припинення спільного проживання відповідачі не намагалися зустрітися з дитиною, не цікавилися її життям, здоров`ям, успіхами, матеріальним забезпеченням. Відповідачам відомі місце проживання, місце навчання дитини, проте вони жодного разу не відвідали доньку, не цікавляться її успішністю в закладі освіти, станом її здоров?я, не надавали матеріального забезпечення. Досліджені в судовому засіданні докази вказують на ті обставини, що відповідачі не виконують батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини та її утриманню, не створили належних умов для проживання, виховання, навчання та всебічного розвитку дитини, не піклуються про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтують своїми обов`язками, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини, не забезпечують їй необхідного харчування, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та не виявляють батьківського піклування відносно дитини. Будучи зобов`язаними створити умови для проживання, виховання та розвитку дитини, відповідачі самоусунулися від піклування та виховання доньки, постійного спілкування з нею. Всі вищезазначені обставини свідчать про відсутність емоційного зв`язку між батьками та дитиною, відсутність у відповідачів бажання та сформованих життєвих принципів щодо необхідності виконання батьківських обов?язків, участі у вихованні дитини, піклуванні про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Обставини про свідоме ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є доведеними, тому наявні підстави для позбавлення їх батьківських прав, Така поведінка батьків є винною по відношенню до дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків є навмисним. Враховуючи, що дитина з народження проживає та виховується у стійкому сімейному середовищі разом з бабусею, позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини, оскільки позивач створила належні умови для фізичного й духовного розвитку дитини. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів, які фактично самоусунулися (ухилилися) від її виховання, не піклувалися про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя тощо, відповідає найкращим інтересам дитини і має стати засобом захисту прав дитини у відповідності до вимог Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, нормам СК України, а також заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно доньки. Висновки за результатами розгляду На підставі статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Статтею 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позовні вимоги спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини, тому визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує права чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Враховуючи встановлені обставиним, суд дійшов висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] , не забезпечують дитину мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання, а тому єдиним способом захисту прав та інтересів дитини є позбавлення батьків батьківських прав щодо неї. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved