Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO], близько 15 години 30 хвилини, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проїжджаючи по вулиці Партизанській в с. Лопухів, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, порушуючи вимоги п.п.1.5, 2.3, 12.3 Правил дорожнього руху України, не справившись з керуванням допустив наїзд на пішохода [PERSON] [INFO] , що рухався пішки в попутному напрямку по проїжджій частини дороги. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді спинального шоку, розриву спинного мозку та перелому шийного відділу хребта на рівні І-ІІ хребців, внаслідок яких [PERSON] помер на місці пригоди. За вищезгаданим фактом ДТП уповноваженими органами було внесено відомості до ЄРДР за №12023071160000001 від 01.01.2023 року та розпочато досудове розслідування. Внаслідок загибелі [PERSON] позивачу [PERSON] , яка є матір`ю загиблого, завдано значну моральну шкоду. В зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» згідно полісу №АТ3041775, то Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», як страховик, є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Дорожньо-транспортна пригода трапилась [INFO], розмір мінімальної заробітної плати на цей момент становив 6700,00 грн. Отже, загальний розмір відшкодування моральної шкоди становить 80400,00 грн. (6700,00 ? 12 = 80400,00 грн.). Оскільки у загиблого [PERSON] , крім матері [PERSON] є ще дружина [PERSON] та малолітній син [PERSON] [INFO] , то [PERSON] , як матері загиблого, належить 1/3 частина від загального розміру відшкодування моральної шкоди, що становить 26800,00 грн. Позивач не є фахівцем в галузі права, а справа має важливе значення для позивача, оскільки внаслідок ДТП вона втратила сина і дана втрата є непоправною. Відшкодування моральної шкоди ніким здійснено не було, тому для захисту своїх прав позивачка звернулася до Адвокатського об`єднання «Центр захисту при ДТП «Автопоміч». Підстави та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану адвокатом, регламентовано у ст. 137 ЦПК України. Таким чином, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції, які позивач очікує понести, становить 15000,00 гривень, з яких 9000 гривень - витрати на правничу допомогу, пов`язані з підготовкою та пред`явленням позову, 6000 - витрати на правничу допомогу, пов`язані з підготовкою подання відповіді на відзив. Просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група «ТАС" на користь [PERSON] 26800,00 гривень моральної шкоди, 15000 витрат на правничу допомогу. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова група «ТАС" надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому представник зазначив, що для отримання страхового відшкодування потерпілим особам необхідно звернутися до АТ «СГ «ТАС» в передбаченому законодавством порядку із заявою про страхове відшкодування та надати необхідні документи для визначення розміру шкоди. Позивач не звертався до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування. Таким чином, рішення про виплату страхового відшкодування не приймалося за відсутністю звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, а отже з боку АТ СГ «ТАС» відсутній факт порушення прав, свобод та інтересів позивача. Відповідно до позовної заяви, позивач вимагає стягнути страхове відшкодування у зв`язку зі смертю [PERSON] внаслідок ДТП, яке відбулося [INFO], про те позивачем не додано належних та допустимих доказів про настання цивільно-правової відповідальності страхувальника, або особи, яка на правовій підставі експлуатувало забезпечений транспортний засіб та не надано належних та допустимих доказів, що саме внаслідок ДТП настала смерть потерпілого, а отже вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Виходячи з вище наведеного, зазначає, що оскільки ДТП розглядається в кримінальній справі, строк на прийняття рішення щодо страхового відшкодування страховиком припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Щодо виплати витрат на правову допомогу, то вказує на те, що позивачем не надано видаткових касових ордерів або платіжних доручень про передачу коштів адвокату та не встановлено й не зазначено, якими доказами підтверджується фактичне понесення позивачем витрат на правову допомогу. Окрім того, детальний опис робіт від 14.03.2023 року ,підписаний адвокатом Гіщинським І.Ю., в той час як представником позивача є [PERSON] , та саме ним виписаний ордер на представництво інтересів позивача. Виходячи з наведеного, вважає, що позивач безпідставно вимагає стягнути 9000 гривень витрат на правову допомогу. Представник позивача [PERSON] надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, де зазначив, що позивач не зобов`язаний був звертатись безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою відшкодування шкоди, а може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду. Позивач взагалі має право звернутись до суду не звертаючись з заявою про виплату страхового відшкодування до страховика. Таким чином, позивач вказує на те, що аргументи відповідача про порушення вимог статей 35, 36 ЗУ «Про СЦПВВНТЗ» у зв`язку з не зверненням потерпілого із заявою про виплату відшкодування Велика Палата Верховного Суду відхиляє. Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, у Закону №1961 -IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, чи звернутися безпосередньо до суду. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує на те, що не надано доказів, які б стверджували що смерть потерпілого настала внаслідок ДТП. Дане твердження спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: витягом з ЄРДР, свідоцтвом про смерть [PERSON] , лікарським свідоцтвом про смерть [PERSON] в якому зазначено, що смерть настала на місці ДТП, причинами що призвели до смерті є: спинальний шок, розрив спинного мозку, перелом шийного відділу хребта на рівні І - ІІ хребців та обвинувальним актом від 20.03.2023 року. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] настає навіть незалежно від його вини, оскільки смерть потерпілого настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється зокрема, з метою забезпечення відшкодування, шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Отже, дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце [INFO] за участю автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] і внаслідок якої загинув пішохід [PERSON] є страховим випадком. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, до матеріалів справи додано: договір про надання професійної правової допомоги №Ж129/Д239696 від 24.01.2023 року та детальний опис робіт від 02.11.2022 року. Клієнт має право здійснювати оплату наданих Адвокатським об`єднанням послуг лише після одержання грошової компенсації за спричинену шкоду. Згідно детального опису робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої допомоги від 14.03.2023 року загальна кількість витраченого часу на надання правничої допомоги для підготовки та подання позову про відшкодування шкоди становить 3 години і вартість цих послуг складає 9000 гривень. Враховуючи вищевикладене, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, базуються на нормах закону, узгоджуються з усталеною судовою практикою, у зв`язку з чим позовні вимоги просить задовольнити повністю. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги не визнає, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 01 січня 2023 року слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023071160000001, за правовою кваліфікацією ч.3 ст.286-1 КК України, а саме про те, що [INFO], близько 15 години 30 хвилини, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проїжджаючи по вулиці Партизанській в с. Лопухів, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, порушуючи вимоги п.п.1.5, 2.3, 12.3 Правил дорожнього руху, не справившись з керуванням, допустив наїзд на пішохода [PERSON] [INFO] , що рухався пішки в попутному напрямку по проїжджій частині дороги, який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди помер. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 січня 2023 року виконавчим комітетом Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно лікарського свідоцтва про смерть від 02 січня 2023 року за №02, встановлено, що смерть [PERSON] настала внаслідок спинального шоку, розриву спинного мозку, перелому шийного відділу хребта на рівні І - ІІ хребців. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 8 лютого 1985 року підтверджується те, що позивачка [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , а [PERSON] являвся його батьком. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . З обвинувального акту від 20 березня 2023 року, складеного слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Чолан В.І., затвердженого прокурором Тячівської окружної прокуратури Петечук А.А., вбачається, що СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12023071160000001 від 1 січня 2023 року про обвинувачення [PERSON] у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. В обвинувальному акті зазначено формулювання обвинувачення, згідно якого [INFO], близько 15 години 30 хвилини, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] , проїжджаючи по вулиці Партизанській в с. Лопухів, рухаючись по правій смузі руху у напрямку смт. Усть-Чорна, напроти будинку №43, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, порушуючи вимоги п.п.1.10, 12.4 Правил дорожнього руху, не справившись з керуванням, допустив наїзд на пішохода [PERSON] [INFO] , що рухався пішки в попутному напрямку по проїжджій частині дороги, який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому шийного відділу хребта на рівні І-ІІ хребців з повним розривом спинного мозку та зміщенням голови до переду, а хребта позаду, перелому грудного відділу хребта на 11-12 хребців із значним зміщенням по ширині та повним розривом спинного мозку, крововиливом на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в тім`яних областях, масивної гематоми в області правої бокової поверхні грудної клітки, живота та правого стегна, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як потягли за собою смерть потерпілого. Згідно перевірки даних чинності полісів внутрішнього страхування полісу за №АТ3041775 станом на 1 січня 2023 року був діючим, він виданий АТ «СГ» «ТАС», який є діючим членом МТСБУ, полісом застрахована цивільна відповідальність водія автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першої статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1167 ЦК України передбачено загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відтак в силу дії ч. 2 ст. 1167 ЦК України обов`язок володільця транспортного засобу щодо відшкодування моральної шкоди має місце незалежно від наявності його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. За змістом частин першої, другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV (далі Закон №1961-IV). У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами статті 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону N 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом пункту 22.1 статті 22, статті 23 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку. Статтею 23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно зі статтею 27 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону №1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону №1961-IV (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: approved