Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.08.2021 року о 21.05 год. по вул. Стуса, 57 у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу «Audi» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, а їх власники матеріальних збитків. Відповідача рішенням суду було визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Транспортний засіб «Audi» д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «Уніка». Відповідно до рахунку СТО вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi» д.н.з. [NUMBER] склала 50982, 90 грн. Відповідно до умов договору ПрАТ «Уніка» виплатила вказану суму потерпілому. Транспортний засіб «Skoda» д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ТДВ «СГ Оберіг». 07.10.2021 позивач отримав заяву на виплату страхового відшкодування від ПрАТ «СК «Уніка». На підставі вказаної заяви ТДВ «СГ Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням франшизи 2600 грн. на користь ПрАТ «СК «Уніка» в розмірі 43544, 61 грн. Просять вказану суму стягнути з відповідача, оскільки такий винний у вчинені вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Крім цього, просили стягнути з відповідача 5000 грн. витрат на правову допомогу та 2684 грн. судового збору. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 20.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не прибув, однак подав клопотання, в якому просив слухати справу без участі позивача, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча й був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши позов, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. З копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-201149732 вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Skoda» д.н.з. [NUMBER] (відповідача) станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ». Як вбачається з копії постанови Сихівського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2021 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого\~ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 07.10.2021 [PERSON] власник автомобіля Ауді Q8 д.н.з. [NUMBER] подала до ТДВ «СГ «Оберіг» заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 50982, 90 грн. Згідно рахунку №03758 від 20.08.2021 ТзОВ «Ніко Захід Преміум» вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Ауді Q8 д.н.з. [NUMBER] становить 50982, 90грн. Відповідно до платіжного доручення №243342 від 31.08.2021 ПрАТ «СК «Уніка» виплатило Ніко Захід Преміум 50982, 90 грн. страхового відшкодування. Згідно страхового акту ТДВ «СГ «Оберіг» від 05.11.2021 року вбачається, що сума страхового відшкодування становить 43544, 61 грн. Згідно платіжної інструкції №9769 від 05.11.2021 року ТДВ «СГ «Оберіг» виплатило ПрАТ « СК «Уніка» 43544, 61 грн. страхового відшкодування. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з абз. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, що спричинив ДТП, якщо останній після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце події. У зв`язку з тим, що відповідач самовільно залишив місце ДТП, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у страховика виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Враховуючи вищевикладене, оскільки страховик відповідно до Закону здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, останній після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце події, то відповідно до ст. ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, абз. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право на відшкодування збитків, в зв`язку із чим, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги. Згідно з ч.2 ст.137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З копії договору № 34137р про надання професійної правничої допомоги від 18.11.2022 року вбачається, що позивачем та адвокатом Стецюра О.В. укладено цей договір щодо представництва інтересів клієнта в суді у справі про стягнення на користь клієнта страхового відшкодування з [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.08.2021 р., з вини водія транспортного засобу «Skoda» д.н.з. [NUMBER] . Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує обсяг матеріалів справи, складність, обсяг та характер наданої допомоги, та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 5 000 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 грн. за подання позову.

Outcome: approved