Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

09.03.2023 року позивач звернувся до суду із заявою, в якій він як дитина, що продовжує навчання, просила стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду на період навчання в іншій державі (квітень 2026 року). Підставою звернення до суду було зазначено навчання позивача у комплексі шкіл ім. Вінцента Вітоса у м. Зажече республіки Польща з денною формою навчання на підставі відповідної довідки, потреба у фінансовій допомозі позивачу та можливість відповідача таку допомогу надавати, оскільки третя особа такої допомоги позивачу як мати в повному обсязі надавати не може, а навчання у республіці Польща є платним та потребує значних коштів. Ухвалою судді від 13.03.2023 року вказана позовна заява була залишена без руху через не залучення до участі у справі третьої особи як другого з батьків та не відповідність наданого суду доказу навчання позивача у республіці Польща вимогам діючого законодавства України, наданий строк для усунення недоліків (а.с.13). 21.03.2023 року до суду разом із супровідним листом від позивача надійшла нова редакція позовної заяви та докази відповідності довідки про навчання вимогам діючого в Україні законодавства, що дозволило судді проводити подальші дії по справі з метою вирішення питання про відкриття провадження, оскільки вимоги ухвали судді від 13.03.2023 року були виконанні (а.с.16-20). Ухвалою судді від 03.04.2023 року провадження у справі було відкрито, призначено перше судове засідання, наданий відповідачу час для подання відзиву, питання подання відповіді на відзив та заперечення залишено відкритим до першого судового засідання (а.с.24). 20.04.2023 року в межах визначеного судом строку до суду надійшов відзив з боку відповідача з доказами направлення вказаного доказу позивачеві та третій особі по справі, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів у визначеному позивачем розмірі та стягнути з нього аліменти на користь позивача у розмірі 1/10 частини його щомісячного заробітку (доходу), посилаючись на наявність іншої родини, в якій у нього народилося двоє малолітніх дітей, перебування дружини відповідача у декретній відпустці по догляду за другою дитиною, яка народилася у 2022 році, а також наявності двох батьків пенсіонерів, один з яких є інвалідом 3 групи. Окремо зазначив, що підпис позивача у новій редакції позовної заяви та в первинній позовній заяві не співпадають, як не співпадають підписи позивача на завірених копіях доказів, долучених до заяви про усунення недоліків (а.с.34-65). Ухвалою суду від 24.04.2023 року розгляд справи було відкладено через необхідність встановлення позивачу строку для подання відповіді на відзив, а відповідачу для подання заперечення в разі бажання цього сторонами по справі у визначений процесуальним законом спосіб (а.с.75-76). 25.04.2023 року від відповідача по справі надійшло клопотання про витребування доказів щодо доходів третьої особи по справи, яка є матір`ю позивача, та дохід якої впливає на можливість та розмір аліментів, які можуть бути стягнуті з відповідача (а.с.81-85). 27.04.2023 року від позивача засобами Електронного суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач спростовував доводи відзиву та просив задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на те, що дохід відповідача є достатнім для забезпечення як позивача, так і іншої родини відповідача, а дії відповідача спрямовані на ухилення від виконання обов`язку з утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання (а.с.87-88). Також 27.04.2023 року засобами Електронного суду надійшло клопотання про витребування доказів з територіального сервісного центру МВС щодо придбання автомобіля відповідачем та витребування доказів щодо доходу відповідача (а.с.91). У судовому засіданні 05.05.2023 року було з`ясована позиція учасників провадження щодо заявлених клопотань, відповідно до якої сторони по справі заявлені ними клопотання підтримали, вирішення клопотань іншої сторони залишили на розсуд суду. Під час опитування сторін надати пояснення для чого обидві сторони намагалися отримати дані про доходи відповідача та третьої особи за 2021 рік не змогли. Через суперечливі пояснення позивача та відповідача з метою розуміння заявлених вимог щодо витребування доказів в контексті наданих пояснень сторонами у судовому засіданні була оголошена перерва до 08.05.2023 року. Ухвалою суду від 08.05.2023 року було частково задоволено заявлені позивачем та відповідачем клопотання про витребування доказів: витребувано докази про доходи відповідача та третьої особи за період з 01.01.2022 року до дати подачі позову 09.03.2023 року, витребувано докази про придбання відповідачем автомобіля у 2022 році, в іншій частині клопотання сторін по витребування доказів були відхилені, оскільки не стосуються доходів відповідно до часу заявлення позовних вимог, додатково наданий час відповідачу для подання заперечення на позовну заяву (а.с.116-117). 11.05.2023 року засобами Електронного суду від позивача надійшла заява про подальший розгляд справи за відсутності самого позивача з підтримкою заявлених позовних вимог (а.с.124). 17.05.2023 року на виконання ухвали суду від 08.05.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України засобами електронного документообігу надійшли довідки про доходи відповідача та третьої особи, з яких встановлено, що дохід відповідача значно перевищує середню заробітну плату у Лозівському районі станом на січень 2022 року (11109,00 грн. - відкриті дані з порталу Головного управління статистики у Харківській області - http://kh.ukrstat.gov.ua/upload/mista_ta_raiony/map/2022/6310_Sots_ec03_22.pdf) приблизно в 4 рази, а дохід третьої особи станом на січень 2022 року складає приблизно 1,5 середніх заробітних плат станом на січень 2022 року у Лозівському районі Харківської області (а.с.128-130). 30.05.2023 року на виконання ухвали суду від 08.05.2023 року з територіального сервісного центру МВС №6348 регіонального сервісного центру головного сервісного центру МВС у Харківській області надійшла відповідь від 17.05.2023 року, в якій було зазначено про придбання відповідачем 25.10.2022 року автомобіля марки «Honda», моделі «CR-V», 2008 року випуску на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ, відповідно до якого вартість придбаного відповідачем автомобіля склала 40000,00 грн. (а.с.132-134). Таким чином, усі докази, які сторони бажали отримати за допомогою суду, були отримані. У судовому засіданні 08.06.2023 року, проведеному без участі позивача, відповідач [PERSON] проти позову у визначеному розмірі заперечував, бажав задоволення його вимог щодо стягнення аліментів, викладених у відзиві на позовну заяву, нових доводів та мотивів своє позиції не заявляв. Третя особа по справі [PERSON] повністю підтримала вимоги нової редакції позовної заяви позивача та просила їх задовольнити саме у визначеному розмірі розмірі - 1/3 частини доходу відповідача, оскільки вважали такий розмір достатнім для підтримки позивача за час його навчання у республіці Польща, нових доводів та мотивів своєї позиції не заявляла. Вислухавши відповідача та третю особу, а раніше і позивача під час його участі у розгляді справи, суд приходить до думки, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Перш за все, суд відкидає мотиви відповідача, за яких він бажав відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, заявлених позивачем (1/3 частина доходу відповідача) та задоволення вимог відповідача, викладених у відзиві (1/10 частина доходу відповідача), оскільки саме позивач є ініціатором позову та відповідач не має процесуальної можливості встановлювати для суду свої вимоги (він може або повністю або частково або щодо способу стягнення заперечувати відповідні заявлені до нього вимоги), а 1/10 частина доходу є часткою 1/3 частини доходу, тому в даній справі юридично відповідач визнав позовні вимоги позивача частково. Позивач [PERSON] , [INFO] , є дитиною відповідача та третьої особи, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області України (актовий запис №49)(а.с.6). [INFO] позивач досяг повноліття, у зв`язку з чим припинилася відносно нього дія рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05.09.2017 року по справі № 632/281/17 про стягнення з відповідача [PERSON] на користь третьої особи по справі [PERSON] аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини доходу відповідача, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини (а.с.10-11). Позивач [PERSON] станом на 06.02.2023 року є учнем ІІ класу Технікуму у комплексі шкіл ім. Вінцента Вітоса у м. Зажече республіки Польща з плановим терміном закінчення навчання 30.04.2026 року, що підтверджується відповідним доказом такого навчання у формі довідки, переклад якої на українську мову здійснений відповідним перекладачем, особа якого та підпис якої заверені відповідним нотаріусом України (а.с.18). Навчання у вказаному навчальному закладі є платним та його повністю з дати повноліття позивача сплачує третя особа по справі. Вказані факти сторонами та третьою особою під час судового розгляду не оспорювалися. Вирішуючи вимоги позовної заяви позивача, суд зазначає, що він дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням через відсутність власного доходу та майна, яке можна було б використати для оплати навчання, відповідач відповідно до своїх доходів таку допомогу може надавати. Жодних обмежень при цьому навчання у вищому навчальному закладі в іншій державі особи, яка претендує на стягнення аліментів, діюче законодавство України не містить. Вирішуючи розмірі аліментів, які необхідно стягнути з відповідача, суд не погоджується із заявленими позивачем розміром 1/3 частини, оскільки в такому разі прямо будуть порушуватися права неповнолітніх дітей відповідача від іншого шлюбу з [PERSON] : [PERSON] , [INFO] (а.с.43), на користь якого аліменти стягуються за вищевказаним рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05.09.2017 року по справі № 632/281/17 про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини доходу відповідача, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини (а.с.10-11) та [PERSON] , [INFO] (а.с.44), оскільки такий розмір аліментів, які бажає отримувати позивач поставить його як повнолітню особу вище забезпечення малолітніх дітей відповідача від іншого шлюбу, чого не можна допускати, оскільки інтереси малолітніх дітей є завжди вищим пріорітетом, ніж забезпечення, хоч і нужденної, але повнолітньої особи. В даній справі так сталося, що народження другої дитини у відповідача у шлюбі з [PERSON] (а.с.42) співпало у часі із навчанням позивача у вищому навчальному закладі за кордоном, що не може слугувати підставою для зменшення утримання відповідачем малолітніх дітей у його теперішньому шлюбі. Окремо слід зазначити, що дружина відповідача [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною з 12.05.2022 року до 12.03.2025 року відповідно до вимог діючого законодавства України і що підтверджується витягом із наказу комунального некомерційного підприємства «Первомайський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 05.04.2022 року №28-ОС (а.с.45), і що також впливає на дохід відповідача, який зобов`язаний згідно вимог Сімейного кодексу України утримувати дружину під час її знаходження у відпустці по догляду за дитиною за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вказана обставина також прямо впливає на розмір аліментів, який визначає суд. При цьому суд повністю відкидає посилання відповідача на те, що він несе також витрати по утриманню своїх батьків пенсіонерів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який до того ж є інвалідом третьої групи (а.с.47-49), оскільки окрім слів відповідача факт такої допомоги жодним доказом по справі не підтверджується, даних про те, що батько позивача потребує сторонньої допомоги суду також надано не було, як і того, що дохід батьків відповідача у вигляді пенсійних виплат є нижчим, ніж встановлений прожитковий мінімум для вказаної категорії осіб. Розумна допомога з боку відповідача своїм батькам є його сімейним та родинним обов`язком, однак така допомога не може вважатися такою, що може вплинути на визначення розміру аліментів у даній справі у бік її зменшення через вказані обставини. Підсумовуючи викладене, враховуючи доводи сторін, дохід відповідача та третьої особи, суд приходить до думки, що позовні вимоги слід задовольнити частково у розмірі 1/8 частини доходу відповідача, що відповідає принципу розумності та пропорційності та відповідає як заявленим вимогам щодо утримання позивача під час його навчання, так і обов`язкам відповідача утримувати двох інших своїх неповнолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В іншій частині вимоги позовної заяви та відзиву на неї не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1ст.182 СК України). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Згідно з ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково (відповідно до заявлених вимог), то з відповідача на користь держави повинен бути стягнутий судовий збір у розмірі третини необхідного до сплати судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду, що становить 357,87 грн., а іншу частину судового збору у розмірі 715,73 грн. слід компенсувати за рахунок держави. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежі за один місяць. Окремо щодо даної справи з метою встановлення порядку виконання рішення в майбутньому, враховуючи відсутність можливості відповідача перевірити як факт навчання позивача, так і здійснити йому виплати в разі отримання ним карткового рахунку не міжнародних платіжних систем, що унеможливить виконання рішення суду в подальшому через обставини, за які відповідач не несе відповідальності, позивача слід зобов`язати відкрити банківський рахунок на території України та повідомити відповідача про його реквізити, а в разі примусового стягнення - орган державної виконавчої служби за місцем відкриття виконавчого провадження. Також з метою уникнення суперечностей в частині підтвердження факту навчання позивача, саме на нього слід покласти обов`язок щорічно надавати відповідачу докази свого навчання у визначений період з метою підтвердження вказаного факту та відсутності можливості безпідставного отримання коштів в разі припинення або переривання навчання, оскільки іншим шляхом перевірити вказану інформацію відповідач або орган державної виконавчої служби - в разі примусового виконання - не буде мати можливості. На підставі зазначеного та

Outcome: partial