Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

[PERSON] 25 травня 2023 року засобами поштового зв`язку направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, яка надійшла до суду 31 травня 2023 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2023 року заяву було прийнято до розгляду суду і відкрито провадження в порядку окремого провадження. Заявник у своїй заяві посилався на те, що 17 квітня 2023 року він звернувся до ГУ УПФУ у Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком, проте йому було відмовлено внаслідок різності написання його прізвища в трудовій книжці і паспортних даних, тому виникла невідповідність між документом, що посвідчує особу заявника, та правовстановлюючим документом, який було видано на його ім`я. У зв`язку з різністю написання прізвища, заявникові ГУ УПФ у Дніпропетровській області було відмовлено у призначенні пенсії. Заявник у своїй заяві просив суд встановити факт належності йому трудової книжки, виданої 25 серпня 1974 року на ім`я « [PERSON] » (рос.), 1957 року народження. У своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання заінтересована особа повідомлялася належним чином, про причини не направлення свого представника судові не повідомила, будь-яких заяв, чи пояснень до суду не подала. \~ \~ \~ \~Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 19 серпня 1974 року заявник, мовою оригіналу [PERSON] /рос./, був прийнятий на посаду слюсаря Курського вантажного автотранспортного підприємства Західно-Уральського територіально-транспортного управління, де 25 серпня 1974 року на його ім`я було оформлено трудову книжку (а.с. 6). У 1995 році [PERSON] приїхав з РФ в Україну, де йому 29 жовтня 2010 року було видано посвідку на постійне проживання безстроково (а.с. 15). 19 січня 1997 року [PERSON] було присвоєно РНОКПП [NUMBER] (а.с. 16). Прізвище [PERSON] у зазначеній трудовій книжці було зазначено російською як « [PERSON] » (а.с. 6). Рішенням ГУ ПФУ в Сумській області від 24 квітня 2023 року [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії за віком через неврахування до страхового стажу періоду роботи, зазначеного у трудовй книжці, виданій 25 серпня 1974 року (а.с. 13). Разом з тим, в посвідці на проживання заявника та картці платників податків його прізвище вказано як « [PERSON] » (а.с. 15, 16). Різність написання прізвища заявника в трудовій книжці, і документах, що встановлюють особу, на теперішній час перешкоджає йому в призначенні пенсії за віком. \~ \~ \~ \~З зазначеного\~вбачається,\~що у\~трудовій книжці\~від 25\~серпня 1974\~року прізвище\~заявника зазначено\~російською « [PERSON] »\~без зазначення\~українською « [PERSON] »,\~тому на теперішній час заявник не має змоги належним чином довести факт належності зазначено документа саме йому. \~ \~ \~ \~На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З ксерокопії посвідки на постійне проживання заявника вбачається, що його прізвище є « [PERSON] », у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера теж зазначено « [PERSON] », у довідці про реєстрацію особи від 28 вересня 2010 року його прізвище, прізвище дружини і сина зазначені як « [PERSON] » (а.с 17). За таких обставин суд вважає, що оскільки всі інші паспортні дані в трудовій книжці та інших документах, які було видано заявникові, повністю співпадають, то заява підлягає задоволенню, а факт належності [PERSON] трудової книжки, виданої 25 серпня 1974 року на ім`я [PERSON] (рос.), встановленню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Заявником при поданні заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп., який відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved