Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення (припинення) від сплати аліментів, посилаючись на те, що 15 вересня 2020 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, який розірвано рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області 23.06.2021 року по справі №723/2191/21. Від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 заробітку (доходу) на двох дітей щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Діти в даний час проживають з позивачем, перебувають на його повному утриманні, тому вважає що відсутні підстави у подальшому стягненні з нього аліментів на користь відповідача, яка проживає окремо та не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Просить з цих підстав позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] 04.02.2018 року та [PERSON] 25.03.2020 року що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.6, 7). Діти зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою Сторожинецької міської ради від 14.03.2023 року №191 про склад сім`ї (а.с.8). Рішенням Сторожинецького районного суду від 23.06.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 заробітку (доходу) на двох дітей щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.5). Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , він проживає в [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON] 04.02.2018 року та [PERSON] 25.03.2020 року (а.с.9). Статтями 180, 181Сімейного кодексуУкраїни встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В даному випадку, позивач наводить обставини, які мають істотне значення для вирішення питання щодо припинення стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей, оскільки діти проживають разом з ним та повністю перебувають на його утриманні. Відповідно до п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу статей 267-271СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів батька дітей. При цьому обов`язок матері - платника аліментів утримувати дітей не припиняється. З наведеного слідує, що факт проживання дітей з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на їх утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета цього спору в частині припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Судом встановлено, що діти не проживають з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти, а проживають зі своїм батьком за адресою в [ADDRESS] та перебувають на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дітей. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, а тому

Outcome: approved