Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1.\~ [PERSON] звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] , який є його батьком, скоїв щодо нього неправомірні дії, а саме необґрунтовано звинуватив його в тому, що 21.06.2020 він нібито скоїв крадіжку, у зв`язку з чим подзвонив на спецлінію «102» та викликав поліцію. Постановою поліцейського СРПП №3 Черкаського РВП від 22.06.2020 відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб за ст. 183 КУпАП та на відповідача було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. Також,\~постановами Черкаського\~районного суду\~Черкаської області\~від 05.10.2020\~по справі\~№ 707/1390/20\~та по\~справі №\~707/1678/20\~позивач був\~визнаний винним\~в тому,\~що 27.05.2020\~та 12.07.2020\~він вчинив\~сімейне психологічне\~насильство щодо\~свого батька\~ [PERSON] ,\~що виражалося\~у вчиненні\~сварки,\~яка супроводжувалась\~нецензурною лайкою\~та погрозою\~фізичного насильства,\~внаслідок чого\~позивача було\~притягнуто до\~адміністративної відповідальності\~за ч.\~1\~ст.\~173-2\~КУпАП.\~Постановами Черкаського\~апеляційного суду\~від 11.12.2020\~ дані\~постанови були\~скасовані,\~а провадження\~у справах\~закрито на\~підставі п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~247\~КУпАП за\~відсутністю в\~діях позивача\~складу адміністративного\~правопорушення. Також, відповідач принижуючи честь та гідність позивача постійно оголяється перед ним до поясу, накланяється та спеціально показує задню частину свого тіла. Позивач вказує на те, що у зв`язку з систематичними неправомірними діями відповідача, позивач зазнав моральної шкоди у формі душевних страждань через приниження його честі та гідності, що позбавляє його можливості нормально жити та виховувати сина.\~На підставі\~викладеного,\~позивач вимушений\~звернутися до\~суду з\~даним позовом,\~в якому\~просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у сумі 50000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1700 грн. 1.2. Відповідач надав письмовий відзив, в якому вказав, що позивач дійсно є його сином, проте між ним та позивачем є неприязні відносини. Можливо, у червні 2020 року він і викликав поліцію, проте точно не пам`ятає. Аргументи позивача про завдання йому моральної шкоди внаслідок судової тяганини по справам № 707/1396/20 та 707/1678/20 є надуманими, оскільки позивач системно бере участь у десятках інших справ. Проходження позивачем лікування не перебуває у причинному зв`язку із заданням йому моральної шкоди з боку відповідача. Сусіди неодноразово були свідками побиття відповідача позивачем та навіть звернулися з цього приводу із колективним зверненням до правоохоронних органів. Відеозапис, який надано позивачем, зроблено невідомою особою у невідомому місці та у невідомий час за участю невстановленої особи. Витрати позивача на правову допомогу також не підтвердженні належним чином та не підлягають відшкодуванню. 1.3. Позивач надав відповідь на відзив, у якій вказав, що відповідач неодноразово надавав неправдиві свідчення, які не відповідають обставинам справи. Для нього, [PERSON] , вчинення злочинів є неможливим, оскільки він захищав громадян ціною власного здоров`я, коли був поліцейським. 1.4. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги з тих підстав, які викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що його батько немає інвалідності. Він оцінює моральну шкоду наступним чином 5000 грн. за демонстрацію відповідачем задньої нижньої частини тіла, 20000 грн. за неправдиві звинувачення у вчиненні домашнього насильства та 25000 грн. за неправдиве звинувачення у вчиненні крадіжки. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно з Витягом із електронної карти «102» ID № 56686682, зареєстрованої в інформаційно-комунікаційній системі інформаційного порталу Національної поліції до єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення правопорушення та інші події відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 4369 від 22.06.2020, [PERSON] , [INFO] , 22.06.2020 близько 09.40 год. здійснив повідомлення, що його син [PERSON] проник до сарайного приміщення за адресою: [ADDRESS] , та шляхом пошкодження замка викрав болгарку вартістю1250 грн., електрообігрівач вартістю 850 грн. та праску марки Філіпс. Відповідно до постанови ГАА № 110725 від 22.06.2020 [PERSON] притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, що передбачено ст. 183 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн, у зв`язку із тим, що [PERSON] 22.06.2020 близько 9.40 год. здійснив неправдивий виклик працівників поліції. Згідно з постановою Черкаського апеляційного суду у справі № 707/1396/20 від 11.12.2020, провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за ти обставин, що 12.07.2020 року о 17 годині\~ [PERSON] вчинив сімейне психологічне\~насильство щодо свого батька [PERSON] , що виражалося у вчиненні сварки, яка супроводжувалась нецензурною лайкою та погрозою фізичного насильства, було закрито на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 247 КУпАП\~за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 173-2 КУпАП. Постанова набрала законної сили 11.12.2020. Згідно з постановою Черкаського апеляційного суду у справі № 707/1678/20 від 11.12.2020, провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за обставин, що 12.07.2020 об 11 годині за адресою: [ADDRESS] ,\~ [PERSON] погрожував фізичною розправою та чинив психологічний тиск на свого батька [PERSON] , було закрито на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 247 КУпАП\~за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 173-2 КУпАП. Постанова набрала законної сили 11.12.2020. Відповідно до листа Черкаського районного ВП ГУНП в Черкаській області № 5755/47/01-2020 від 08.07.2020, працівниками Черкаського РВП ЧВП ГУНП в Черкаській області щодо [PERSON] , були складені наступні адміністративні матеріали: 28.04.2020, 27.05.2020, 02.06.2020 складені протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які направлені на розгляд до Черкаського районного суду Черкаської області, 22.06.2020 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП та накладено штраф в розмірі 51 грн. 2.2. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.11.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському районі м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1305. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з рішенням Черкаського апеляційного суду у справі № 22ц-793/611/15 від 16.10.2015, визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] . Відповідно до гарантійного листа ДП «Південь-курорт-сервіс», висновку психологічної реабілітації та білету на залізничний транспорт за маршрутом Черкаси-Одеса на ім`я [PERSON] на 16.09.2020, [PERSON] з 20.09.2020 по 07.10.2020 проходив психологічну реабілітацію в ДП «Південь-курорт-сервіс» на базі санаторію «Орізонт». 2.3. З наданого позивачем на диску відеозапису вбачається, що чоловік наближається до пристрою, з якого ведеться відеозапис, розгортається спиною та знімає шорти, демонструючи задню частину свого тіла нижче спини. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до п. 9 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно зі ст. 23 ЦК України,\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна шкода\~полягає: 1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; 2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї\~чи близьких\~родичів; 3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше\~не встановлено\~законом,\~моральна шкода\~відшкодовується грошовими\~коштами,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч. 1, 2 ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. 3.2. У постанові Верховного Суду від 04 травня 2022року по справі № 757/58351/19-ц вказано, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі № 216/3521/16-ц вказано, що тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка повинна поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це зокрема підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено тією чи іншою нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року по справі № 752/17832/14-ц вказано, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Суд зазначає, що позивач пов`язує завдання йому моральної шкоди з наступними діями відповідача: 1) необґрунтоване звинувачення у скоєнні крадіжки та виклик у зв`язку з цим поліції; 2) необґрунтоване звинувачення у скоєнні домашнього насильства; 3) оголення та демонстрація йому відповідачем задньої частини тіла. Стосовно твердження позивача про оголення та демонстрацію йому відповідачем задньої частини тіла суд зазначає, що наданий позивачем відеозапис дійсно містить факт демонстрації фізичною особою (чоловіком) задньої частини свого тіла. Проте, зі змісту відеозапису неможливо встановити часу та місця його здійснення, а також неможливо встановити чи був присутній позивач під час демонстрації чоловіком задньої частини свого тіла. Крім того, відповідач у відзиві не визнав того, що це він відображений на відеозаписі, в той час як позивач не надав достатніх доказів відображення на відеозаписі саме відповідача. Отже, позивач не довів, що відповідач здійснив оголення та демонстрацію йому задньої частини тіла, а тому вимоги про відшкодування позивачу моральної шкоди на цій підставі є необґрунтованими. Стосовно вимог про відшкодування позивачу моральної шкоди на підставі необґрунтованого звинувачення з боку відповідача у скоєнні домашнього насильства суд зазначає наступне. Зі змісту постанов Черкаського апеляційного суду у справі № 707/1396/20 та у справі № 707/1678/20 вбачається, що суд закрив провадження у цих справах стосовно позивача за ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю достатніх доказів вчинення правопорушення. Разом з тим, апеляційний суд в обох справах констатував наявність неприязних стосунків між позивачем та відповідачем. На думку суду, наявність тривалого конфлікту, сварки між двома особами, які проживають разом або перебувають у родинних стосунках, наступне звернення однієї зі сторін такого конфлікту до поліції із заявою про вчинення домашнього насильства та подальше закриття судом провадження у справі про адміністративне правопорушення не свідчать про завдання моральної шкоди іншій стороні конфлікту. В такому випадку відсутній факт завідомо неправдивого повідомлення про вчинення правопорушення та, відповідно, відсутня ознака протиправної поведінки з боку особи, яка повідомила про можливе правопорушення. Повідомляючи про домашнє насильство в умовах сварки, лайки, конфлікту особа оцінює вказані обставини за своїм внутрішнім переконанням та не може нести відповідальність за неправильну юридичну оцінку дій потенційного кривдника. Таким чином, є необґрунтованими вимоги про відшкодування позивачу моральної шкоди на підставі звинувачення з боку відповідача у скоєнні домашнього насильства. Суд також вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що внаслідок поведінки відповідача, позивач був змушений проходити психологічну реабілітацію у ДП «Південь-курорт-сервіс». Зі змісту документів щодо проходження вказаної реабілітації вбачається, що проходження даної реабілітації пов`язано з участю в АТО, Революції Гідності, заходів із забезпечення національної безпеки, оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, а не з діями відповідача. 4.2. Разом з тим, копією постанови ГАА № 110725 від 22.06.2020 та Витягом із електронної карти «102» ID № 56686682 підтверджується, що відповідач [PERSON] був притягнутий до відповідальності за здійснення неправдивого виклику працівників поліції 22.06.2020 близько 09.40 год. з приводу того, що його син [PERSON] нібито проник до сарайного приміщення та шляхом пошкодження замка викрав болгарку вартістю1250 грн., електрообігрівач вартістю 850 грн. та праску марки Філіпс. На думку суду, неправдиве повідомлення до органу поліції про вчинення конкретною фізичною особою кримінального правопорушення (крадіжки) спричиняє такій фізичній особі моральні страждання у зв`язку з приниженням її честі, оскільки крадії отримують негативну соціальну оцінку в очах суспільства. Будь-яка нормально реагуюча особа зазнає негативних емоцій, погіршення психологічного стану в разі неправдивого звинувачення її у вчиненні кримінального правопорушення. Отже, існують законні та достатні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу з боку відповідача у зв`язку з необґрунтованим звинуваченням позивача у скоєнні крадіжки та викликом у зв`язку з цим поліції. При цьому суд враховує, що позивач не надав доказів широкого розголосу факту звинувачення його у вчиненні крадіжки та обізнаності про цей факт будь-яких інших осіб, окрім відповідача. На підставі цього суд вважає, що розумним та справедливим відшкодуванням моральної шкоди позивачу з боку відповідача у зв`язку з необґрунтованим звинуваченням у скоєнні крадіжки буде сума в розмірі 2000 грн. Саме в такому розмірі слід задовольнити позовні вимоги. 5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань 5.1. Відповідно до п. 9 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 19.01.2018, [PERSON] встановлена 2 група інвалідності довічно. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція\~ЦПК України\~не містить. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги\~ст. 141 ЦПК України, положення\~Закону України «Про судовий збір», а також часткове задоволення позову (задоволено 4 % позовних вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 42 грн. 94 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (4 % від судового збору за подання подібного позову в сумі 1073 грн. 60 коп.). 5.2. Відповідно до пункту 1 частини 2\~ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з\~умовами договору\~про надання\~правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 1700 грн. На підтвердження вказаних витрат позивач надав попередній розрахунок витрат, копію ордера на надання правової допомоги та копію квитанції про сплату [PERSON] суми в розмірі 1700 грн. Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема, договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) В п. 5.11, 5.12 постанови Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19 вказано, що відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат. З урахуванням вищевказаних правових висновків Верховного Суду та змісту прямої норми п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України суд зазначає, що ненадання стороною справи копії чи оригіналу договору про надання правової допомоги позбавляє суд та інших учасників справи встановити дійсний розмір та/або порядок обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру). В даному випадку позивач не надав копії чи оригіналу договору про надання правової допомоги, а тому суд вважає необґрунтованими ті витрати на правову допомогу, які просить стягнути позивач. Такі витрати стягненню не підлягають.

Outcome: partial