Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Позивач \~ [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди,\~завданої у\~результаті ДТП,\~у якому\~зазначив,\~що \~27.01.2021року, о 17 годині 30 хвилин, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touareg», державний реєстраційний номер [NUMBER] , на перехресті вул.. Перемоги та пр. Маяковського у м.Запоріжжі, виїхав на заборонений сигнал світлофору, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota Avtnsis», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався на дозволений (зелений) сигнал світлофору. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано збитків. Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2022 року, провадження у справі відносно [PERSON] за ст.. 124 КУпАП було закрито на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, [PERSON] , постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2022 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 130 КУпАП до штрафу 17\~000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Постановою Запорізького апеляційного суду від 11.11.2022 року, постанову Орджонікідзевського райсуду м.Запоріжжя від 14.06.2022 року про закриття провадження у справі за ст. 124 КУпАП, скасовано та постановлено нову постанову, якою [PERSON] визнано винуватим у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та провадження по справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП. Висновком експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику КТЗ № 81 від 10.02.2022 року визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля, яким керував [PERSON] становить 221\~170 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Volkswagen Touareg», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в СК`КРЕДО», на підставі його заяви, страховою компанією було виплачено страхове відшкодування у розмірі 130\~000 грн., залишалася не відшкодованою сума збитків у розмірі 91170 грн., тому просив стягнути зазначену суму з відповідача. Також просив стягнути моральну шкоду у розмірі 20\~000 грн., оскільки у результаті ДТП він зазнав моральних страждань, пов`язаних із шкодою для здоров`я, вимушений тимчасово не отримувати доходи, бо не мав можливості користуватися автомобілем. Також просив стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою від 15.02.2023 року по справі відкрито провадження, визначено про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження. Ухвалою суду від 11.04.2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач та його представник-адвокат, не з`явилися. Адвокат Лупінос Є.А. направила суду письмову заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності, просила стягнути з відповідача суму завданих збитків, моральної шкоди та судові витрати. Відповідач [PERSON] неодноразово у судові засіданні не з`являвся. Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , саме за цією адресою відповідач повідомлявся судом про день, час та місце розгляду справи, повістку з викликом до суду на 11.04.2023 року отримав особисто ( а.с.92, 93), про розгляд справи судом 14.06.2023 року, повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України https://court.gov.ua/unknown/. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та\~ всебічно\~з`ясувавши\~обставини справи, розглянувши\~подані сторонами\~докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з наступним. Частиною 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"роз`яснено, що відповідно до статей\~55,124 Конституції України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 27.01.2021року, о 17 годині 30 хвилин, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touareg», державний реєстраційний номер [NUMBER] , на перехресті вул.. Перемоги та пр. Маяковського у м.Запоріжжі, виїхав на заборонений сигнал світлофору, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota Avtnsis», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався на дозволений (зелений) сигнал світлофору. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано збитків. Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2022 року, провадження у справі відносно [PERSON] за ст.. 124 КУпАП було закрито на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, [PERSON] , постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2022 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 130 КУпАП до штрафу 17\~000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Постановою Запорізького апеляційного суду від 11.11.2022 року постанову Орджонікідзевського райсуду м.Запоріжжя від 14.06.2022 року про закриття провадження у справі за ст. 124 КУпАП, скасовано та постановлено нову постанову, якою [PERSON] визнано винуватим у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та провадження закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з цим, факт завдання матеріальної шкоди позивачу [PERSON] , як потерпілому в ДТП з вини водія [PERSON] , який визнаний винуватим під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, є преюдиціальним та доказуванню не підлягає. Висновком експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику КТЗ № 81 від 10.02.2022 року визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] 221\~170 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Volkswagen Touareg», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в СК`КРЕДО», на підставі заяви [PERSON] , страховою компанією було виплачено страхове відшкодування у розмірі 130\~000 грн., залишалася не відшкодованою сума збитків у розмірі 91170 грн. Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій заподіяні збитки в результаті порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 2 статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підставі ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що діяльність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу, є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до п.2 ст.1187 ЦК України відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи зазначене вище, з урахуванням усіх обставин, встановлених судом, суд вважає, що не відшкодовану частину суми завданої матеріальної шкоди у розмірі 91170 грн. необхідно стягнути з відповідача [PERSON] . Також стягненню з відповідача підлягає сума вартості автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля у розмірі 3500 грн. Щодо позовних вимог позивача у частині відшкодування суми сплаченого судового збору, варто зазначити наступне. Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову- на відповідача, відповідно до задоволеної частини позовних вимог, тому позовні вимоги позивача у частині стягнення з відповідача сплаченої суми судового збору, підлягають задоволенню на суму 1073 грн. 60 коп.- сума судового збору з позовних вимог про стягнення суми завданої шкоди, та сума судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі- 536,80 грн. Оцінюючи позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а відповідно та п.1,2 ч.2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до Постанови Верховного Суду по справі № 815/7401/16, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні до стягнення суми моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивачла [PERSON] , стану здоров`я потерпілого, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо),\~тривалого \~фізичного болю,\~душевних та\~психічних страждань,\~у результаті\~ДТП отримав\~ тілесні\~ушкодження, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10\~000 грн. В іншій частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Outcome: partial