Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

ТОВ "Енера\~Вінниця" (далі позивач), через представника, звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просив: - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію за період з 01.08.2022 по 01.03.2023 в сумі 7627,92 грн. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. АТ «Вінницяобленерго» здійснювало щомісячне нарахування показників відповідачу за адресою об`єкта постачання: [ADDRESS] . ТОВ «Енера Вінниця» постачало йому електричну енергію. 01.01.2019 між відповідачем та Товариством укладено (типовий) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №250450896 за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Так, протягом 01.08.2022 - 01.03.2023 відповідач спожив 4891кВт*год на суму 7627,92 грн., за вказаний період не сплачено жодної суми (суми 437,76 грн. і 882,00 грн. сплачено за попередні періоди), що підтверджується сальдовими оборотами споживача і детальною довідкою про споживання. Оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу (п. 4.21. ПРРЕЕ). Позивач повідомляє суд, що звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію, справа №136/428/23 та оплачував судовий збір в сумі 268,40 грн. Ухвалою №136/428/23 виданою 21.03.2023 Липовецьким районним судом по вказаній справі було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію із відповідача, а тому позивач просить суд зарахувати до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви оплату судового збору в сумі 268,40 грн. Ухвалою суду від 14.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи 01.01.2019 між відповідачем та Товариством укладено (типовий) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №250450896 за адресою: с. Нова Прилука, Липовецький р-н, 1 тупик 1-го Травня буд. 8. Згідно п. 2.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Таким чином з 01.01.2019 АТ «Вінницяобленерго» надавало відповідачу послуги з розподілу електроенергії, а позивач - ТОВ «Енера Вінниця» постачало її електричну енергію. Відповідач здійснює фактичне споживання електричної енергії за адресою: с. Нова Прилука, Вінницький р-н, Вінницька обл., 1 тупик 1-го Травня буд. 8. Однак протягом 01.08.2022 - 01.03.2023 відповідач спожила 4891кВт*год на суму 7627,92 грн., за вказаний період не сплачено жодної суми (суми 437,76 грн. і 882,00 грн. сплачено за попередні періоди), що підтверджується сальдовими оборотами споживача і детальною довідкою про споживання за вказаний період. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. ТОВ "Енера Вінниця" відповідно до ліцензії, наданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) N 429 від 14.06.2018, здійснює діяльність із постачання електричної енергії споживачам, починаючи з 01.01.2019. Як визначено в абз. 4 п. 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, упродовж трьох років з 01.01.2019 виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території. Згідно ч. 4 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. У відповідності до абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 7 ПРРЕЕ, фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь - яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплату рахунку постачальника універсальних послуг та або факт споживання електричної енергії. У відповідності до п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Станом на 31.12.2018 побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом, які продовжили споживання електричної енергії після 01.01.2019 приєднались до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Судом було встановлено, що 01.01.2019 між відповідачем та Товариством укладено (типовий) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №250450896 за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання електричними та іншими ресурсами через мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Здійснивши факт споживання електричної енергії та оплату виставлених рахунків, відповідач у належній формі приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Судом було встановлено, що з 01.01.2019 АТ «Вінницяобленерго» надавало відповідачу послуги з розподілу електроенергії, а позивач - ТОВ «Енера Вінниця» постачало її електричну енергію. Відповідач здійснює фактичне споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Факт споживання електричної енергії відповідачем та часткової оплати виставлених рахунків позивачем доведено та підтверджено доказами, що наведено вище. Згідно з ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", встановлено обов`язок Споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату активної електричної енергії згідно з умовами Договорів. Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово зазначалось у правових позиціях сформованих у постановах ВСУ від 26.04.2016 року у справі № 6-2951цс15 та у постанові ВС від 06.11.2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204св18). \~ \~ \~ \~Судом було встановлено, що протягом 01.08.2022 - 01.03.2023 відповідач спожила 4891кВт*год на суму 7627,92 грн., за вказаний період не сплачено жодної суми (суми 437,76 грн. і 882,00 грн. сплачено за попередні періоди), що підтверджується сальдовими оборотами споживача і детальною довідкою про споживання за вказаний період. Суд погоджується із наведеним розрахунком позивача про споживання відповідачем електричної енергії та враховує, що відповідач не надала жодних заперечень проти розміру заборгованості та не спростувала обставин наведених позивачем у позові. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію за період з 01.08.2022 по 01.03.2023 в сумі 7627,92 грн, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору, враховуючи раніше сплачений судовий збір при поданні заяви про видачу судового наказу.

Outcome: approved