Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

ТОВ «Рівнегаз збут» (надалі - позивач), діючи через свого представника Середу О.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за поставлений природний газ. Просить суд стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за поставлений природний газ за період з 01.07.2020р. по 30.11.2021р. в розмірі 2\~109,74 грн., інфляційні нарахування в розмірі 186,10 грн., три відсотка річних в розмірі 57,03 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~684 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що постачання природного газу споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , здійснюється ТОВ "Рівнегаз збут" на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. №2500 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1386/27831. та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за №1382/27827. Умови Типового договору постачання є однаковими для всіх побутових споживачів України. Фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви - приєднання до умов договору постачання природного побутовим споживачам та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. Споживачем у даному випадку було повернуто підписану заяву-приєднання до умов Договору, а Оператором ГРМ - АТ «Рівнегаз» не припинено газопостачання за адресою: [ADDRESS] , згода [PERSON] про приєднання до умов договору підтверджується підписаною 02.02.2016 року заявою приєднання. До 01.05.2022р. постачання природного газу [PERSON] здійснювалося ТОВ «Рівнегаз збут» на умовах укладеного з нею Типового договору постачання природного газу, а розподіл газу здійснюється оператором ГРМ на умовах Типового договору розподілу природного газу, укладеного з АТ «ОГС «Рівнегаз». Боржник оплату в повному обсязі за спожитий природний газ не проводить, чим порушуються вимоги Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Заборгованість за надані послуги з газопостачання за період з 01.07.2020р. по 30.11.2021р. в сумі 2\~109,74 грн. боржником не сплачена. Ухвалою суду від 20 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. 17.05.2023р. на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на наступне. Так, позивачем надано суду недостовірну інформацію щодо поставленого об`єму газу, зокрема за жовтень 2021р., а саме відповідачем спожито 38,8 м. куб. газу на загальну суму 316,03 грн., а у долученому позивачем фінансовому стані зазначено, що нараховано 57 м. куб. на суму 455,43 грн. Також, позивачем на враховано при розрахунку суму пільги на оплату житлово-комунальних послуг, яка надавалася відповідачу протягом 2020-2021р.р. у розмірі 2\~515,62 грн., а також здійснена нею оплата у розмірі 552,52 грн. в грудні 2021р. за розрахунковий місяць листопад 2021р. З урахуванням зазначеного, у відповідача відсутня заборгованість за поставлений газ. Також, зазначено, що нарахування інфляції та трьох відсотків річних суперечить Постанові КМУ від 05.03.2022р. №206 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», а тому є незаконними та протиправними. 26.05.2023р. на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Згідно відповіді вбачається, що фінансовий стан по особовому рахунку відповідача, доданий до позовної заяви містить інформацію про проведені нарахування та розрахунки лише за фактично поставлений природний газ за період з 01.07.2020р. по 30.11.2021р., без врахування заборгованості за період виникнення до 01.07.2020р. та не відображає нарахувань та оплат за період з 01.12.2021р. по 31.05.2022р. Щодо нарахувань за поставлений об`єм газу за вересень та жовтень 2021р. зазначено, що такі проводилися на підставі відомостей, наданих оператором ГРМ, жодних спорів з приводу невірних нарахувань між споживачем та оператором ГРМ на теперішній час немає, а тому вважаються вірними. Щодо неврахування товариством оплати в сумі 552,52 грн., яка була здійснена [PERSON] 28.12.2021р. за розрахунковий місяць листопад 2021р., позивач посилається на постанову Рівненського апеляційного суду від 23.02.2023р. у справі №568/803/22, відповідно до якої зазначена сума була враховано в оплату за період з 01.12.2021р. по 30.04.2021р. Щодо зарахування на особовий рахунок відповідача пільг у грошовій формі, позивачем зазначено, що всі пільги, перераховані АТ «Ощадбанк» були враховані позивачем при оплаті. Пільги від АТ «Ощадбанк» по особовому рахунку відповідача почали надходити з листопада 2021р. і в подальшому були враховані при оплаті. До листопада 2021р. пільги від АТ «Ощабданк» на рахунок ТОВ «Рівнегаз збут» по особовому рахунку відповідача не надходили. Щодо розрахунку трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань на підставі ст. 625 ЦК України зазначено, що останні були нараховані станом на 23.02.2022р., а тому не протирічать Постанові КМУ від 05.03.2022р. №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», яка почала свою дію з 24.02.2022р. 14.06.2023р. від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого просить суд не приймати до уваги рішення Рівненського апеляційного суду від 23.02.2023р. та врахувати при визначенні суми боргу оплату, здійснену відповідачем у грудні 2021р. за листопад 2021р. у розмірі 552,52 грн., а також пільги за жовтень 2021р. у розмірі 187,42 грн. та за листопад 2021р. у розмірі 318,39 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві та відповіді на відзив, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та запереченні на відповідь на відзив. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, постачання природного газу споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , здійснюється ТОВ «Рівнегаз збут» на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831, та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 (далі - Правила). Умови Типового договору постачання є однаковими для всіх побутових споживачів України. На виконання вимог Закону України "Про ринок природного газу" ТОВ "РІВНЕГАЗ ЗБУТ" набуло статусу гарантованого постачальника природного газу на території Рівненської області( включаючи постачання природного газу населенню) та з 01.07.2015р. на підставі ліцензій, виданих НКРЕКП №1647 від 28.05.2015р. та №653 від 16.05.2017р. здійснює господарську діяльність з надання населенню, бюджетним установам та організаціям, промисловим підприємствам, а також іншим юридичним особам, послуги з постачання природного газу. Розподіл природного газу за адресою відповідача здійснюється Оператором ГРМ - АТ "РІВНЕГАЗ" на підставі укладеного з [PERSON] . Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2498 та Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2494. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором (НКРЕКП) та оприлюднюється в установленому порядку. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України не невизначений строк шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному сайті постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. До 01.07.2020р. порядок укладення договору постачання природного газу здійснювався відповідно до п.1.3 Типового договору постачання природного газу (в редакції зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП №1418 від 11.08.2016) та п.п. 2,4 розділу ІІІ Правил (в редакції зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП №2081 від 07.10.2019). На виконання вимог п.4 розділу ІІІ Правил, ТОВ "РІВНЕГАЗ ЗБУТ", як постачальником із спеціальними обов`язками, у січні 2016р усім побутовим споживачам Рівненської області одночасно з рахунками-фактурами були направлені заяви-приєднання до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам Згода споживача про приєднання до умов Типового договору підтверджується фактом підписання [PERSON] заяви приєднання від 02.02.2016 р.. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу», пункту 22 розділу ІІІ Правил, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно із умовами договору. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, які регулюються, зокрема, Законом України № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги». Згідно п.5 ч.2 ст. 7 ЗУ № 2189-VIII, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч.1 ст. 9 ЗУ 2189-VII). Згідно із ст.ст. 67, 68, ч.1 ст. 162 Житлового кодексу УРСР, власник житла зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплоенергію. електроенергію та інші послуги) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 322 ЦК України врегульовано, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 12 ЗУ № 2189-VIII, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За таких обставин, що відповідачем було підписано 02.02.2016 року заяву-приєднання, суд дійшов висновку про те, що у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг. До 01.05.2022р. постачання природного газу [PERSON] здійснювалося ТОВ «Рівнегаз збут» на умовах укладеного з нею Типового договору постачання природного газу, а розподіл природного газу здійснюється оператором ГРМ на умовах Типового договору розподілу природного газу, укладеного з АТ «ОГС «Рівнегаз». Розрахунки за послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , проводилися у спосіб, встановлений п.п.1) п.4.4 розділу ІV Типового договору постачання, а саме на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ АТ «ОГС «Рівнегаз», оскільки споживачем даний спосіб розрахунку визначено в розділі 2 заяви-приєднання, підписаної 02.02.2016р. Визначені за умовами глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем та договору розподілу природного газу, об`єми та обсяги розподілу природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності в частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу, встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (абзац 5 п.5 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем). Після отримання інформації від оператора ГРМ про обсяги розподіленого оператором ГРМ природного газу споживачу, ТОВ "Рівнегаз Збут» проводить лише нарахування за поставлений газ помноживши об`єм (обсяг) на ціну (вартість) газу за кожний розрахунковий місяць. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зважаючи на викладене, оскільки позивачем надавались послуги з газопостачання, а відповідач оплату у повному обсязі не проводив, суд вважає підставною вимогу позивача про стягнення з нього заборгованості за вказані послуги з газопостачання за період з 01.07.2020р. по 30.11.2021р. в сумі 2\~109,74 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимоги про сплату пені та передбачених частиною другою\~ст. 625 ЦК України\~інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з\~ Законом України «Про індексацію грошових доходів населення»\~індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями\~17, 18 ЗУ «Про інформацію»\~є офіційними і можуть використовуватися судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. В порушення умов Договору оплату послуг з постачання природного газу Відповідачем проведено не своєчасно та не в повному обсязі. За період з січня 2021 року по 23.02.2022 року на заборгованість відповідачки нараховано індекс інфляції в сумі 186,10 грн та три відсотки річних в сумі 57,03 грн, що стверджується відповідними розрахунками, які відповідачем не спростовані. Постановою КМУ №206 від 05.03.2022р. про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Як вбачається з розрахунку позивача, інфляційні нарахування та 3 % річних розраховані станом на 23.02.2022р. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідачки нарахованого індексу інфляції в сумі 186,10 грн та 3 % річних в сумі 57,03 грн. Заперечення представника відповідача щодо кількості спожитого відповідачем газу суд до уваги не приймає, оскільки об`єм (обсяг) газу визначається споживачем і оператором ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу. Доказів наявності спору між [PERSON] та АТ «Рівнегаз» щодо визначеного обсягу газу за спірний період відповідачем не надано. Відтак, позивач зобов`язаний здійснити нарахування за поставлений газ на підставі отриманої від АТ «Рівнегаз» інформації про обсяги розподіленого газу згідно з п.4.4 розділу ІV Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Заперечення представника відповідача з приводу неврахування позивачем в суму заборгованості оплати, проведеної відповідачем у грудні 2021р. за листопад 2021р. у розмірі 552,52 грн., а також пільги за жовтень у розмірі 187,42 грн. та листопад у розмірі 318,39 грн. не приймаються судом до уваги, виходячи зі слідуючого. Так, судом встановлено, що на розгляді в Радивилівському районному суді Рівненської області знаходилася цивільна справа за позовом ТОВ «Рівнегаз збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ (справа №568/803/22). Постановою Рівненського апеляційного суду від 23.02.2023р. рішення Радивилівського районного суду Рівненської області по даній справі від 31.10.2022р. було скасовано та позовні вимоги ТОВ «Рівнегаз збут» були задоволені частково, а саме стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Рівнегаз збут» заборгованість за поставлений природний газ у розмірі 366,99 грн. за період з 01.12.2021р. по 30.04.2022р. Постановою суду було встановлено, що за зазначений період позивачем було нараховано за послуги з газопостачання суму у розмірі 5\~608,98 грн., а відповідачем сплачено 5\~241,99 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку за зазначений період, вбачається, що апеляційним судом в рахунок оплати відповідачем була зарахована сума у розмірі 552,52 грн., сплачена у грудні 2021р., а також нараховані пільги. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, оплата у розмірі 552,52 грн. та нараховані пільги, були враховані апеляційним судом при розгляді іншої цивільної справи, в якій брали участь ті самі особи, а тому повторному врахуванню не підлягають. В силу вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час пред`явлення позову позивач згідно платіжного доручення сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Представник відповідача натомість надав суду копію посвідчення, згідно якого відповідачці встановлено інвалідність 2-ої групи з дитинства. Отже, відповідач відповідно до п.9 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору. В такому випадку у відповідності до вимог ч.6\~ст.141 ЦПК України\~сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved