Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, в якому просить: встановити факт належності за життя померлому [PERSON] , нерухомого майна, а саме гаражу [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 16.03.1992 року районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Саксаганської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу, згідно з рішенням №142 від 25 квітня 1980 року; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на гараж № [NUMBER] , який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Саксаганський район, Гаражно-будівельний кооператив «Ізотоп», в порядку спадкування за законом. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначив наступне. Його батько, [PERSON] , помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на гараж № [NUMBER] , який знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, Саксаганський район, Гаражно-будівельний кооператив «Ізотоп», який належав йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 16.03.1992 року районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Саксаганської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу, згідно з рішенням №142 від 25 квітня 1980 року. 26.10.2021 р. він звернувся до Сьомої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] 30.11.2022 р. йому державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори Грабевник О.В. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з: відсутністю печатки установи, яка видала свідоцтво про право власності від 16.03.1992 року виданого районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Саксаганської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу, згідно з рішенням №142 від 25 квітня 1980 року. При вирішенні спору застосуванню підлягають норми матеріального права, що діяли на момент відкриття спадщини, оскільки відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі. Згідно із ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за право прийняти спадщину або не прийняти її. законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Факт того, що [PERSON] є його батьком підтверджується свідоцтвом про моє народження, копію якого додаю до позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до витягу з рішення від 12 квітня 1996 року №148 Про затвердження витягів із протоколу засідання правління гаражно-будівельного кооперативу «Ізотоп» - затверджено узаконення раніше побудованого гаражу № [NUMBER] за [PERSON] , який проживає [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.11.2022 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на гараж, відмовлено через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів. Відповідно до довідки КП «Криворізьке РБТІ ДОР» № 197419 від 29.08.2022 року нерухоме майно, а саме гараж, розташований в м. Кривий Ріг, Саксаганський район, ГСК «Ізотоп» зареєстрований на праві приватної власності в КП «Криворізьке РБТІ ДОР» в реєстраційній книзі З`Г»-14-504 на ім`я: « [PERSON] » (російською мовою). На підставі свідоцтва про право власності виданого 16.03.1992 року. Однак у зв`язку із відсутністю на свідоцтві про право власності на гараж печатки та підпису органу що видав правовстановлюючий документ, фактично свідоцтво про право власності є неоформленим. Щоб виправити ситуацію і привести свідоцтва про право власності виданого 16.03.1992 року у відповідність до норм законодавства, він звертався до Виконкому Саксаганської районної у місті ради з метою проставлення печатки та підпису виконавчого комітету Саксаганської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу. Однак листом від 04.10.2022 року №Ш-178-П/100- йому було повідомлено, що: «на теперішній час не існує того органу, яким видавалося свідоцтво на право власності, будь-які зміни до оригіналу правовстановлюючих документів на гараж № [NUMBER] у гаражно-будівельному кооперативі «Ізотоп» немає можливості, оскільки документ буде сфальсифіковано..... Питання необхідно вирішувати в судовому порядку». П. 4.15 Порядку нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу 1 цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно вчинення до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 3,4 ст. 3 зазначеного Закону, передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно; затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". до часу набрання Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. з розгляду справ про Зазначене викладене у Листі Вищого спеціалізованого суду України цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13. Крім цього, порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. за № 12/5-126, в якому надано роз`яснення по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до набрання чинності Постанови КМУ від 05.08.1992 р. № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», якою вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. В копії технічного паспорту (який був складений 20.02.1992 р. Криворізьким БТІ) на гараж міститься зведений Акт вартості будівель та споруд, розмічена територія і місце розташування гаражу, а також вказані відповідні заміри гаражу та підвалу під ним. Також мається Державний Акт на право колективної власності на землю ГБК «ІЗОТОП» щодо передачі землі в колективну власність для обслуговування індивідуальних гаражів підписаний головою виконкому Криворізької міської ради народних депутатів [PERSON] в квітні 1996 року. Таким чином, [PERSON] за життя фактично набув право власності на вище вказаний гараж, однак з невідомих йому підстав на самому свідоцтві про право власності відсутні підпис та печатка органом, що видавав свідоцтво про право власності, таку відсутність підтверджує як сама Саксаганська районна у місті рада, так і зазначає Державний нотаріус при видачі відмови про надання свідоцтва на спадщину. Крім того, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Так, п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, , творчої користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача подала заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності, позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, та прийняти рішення на розсуд суду, що судом розцінено як визнання позову. Третя особа Державний нотаріус Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена нележаним чином. Подала заяву в якій не заперечує проти розгляду справи за її відсутності. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України.

Outcome: approved