Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

22.09.2021 року позивачі звернулися до суду з позовними вимогами, які згодом уточнили заявою від 26.05.2023 року та якими просять визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності та виділити в натурі\~1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ;\~1/2 частину земельної ділянки площею 0,0620 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5110600000:01:047:0202; \~транспортний засіб марки «Volkswagen», модель «Golf», 1983 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ;\~транспортний засіб марки «Volkswagen», модель «Jetta», 1982 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності та виділити в натурі 3/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; мотоцикл марки «Jawa», модель «350 634», 1984 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; причеп марки «ПП», модель «2.8», 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/30 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивачі мотивують тим, що [INFO] помер [PERSON] , за життя заповіт він не залишив, після його смерті спадщину прийняв брат [PERSON] , шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, [INFO] помер [PERSON] , позивачі являються спадкоємцями, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, спадщину позивачі прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, однак письмовою відповіддю приватного нотаріусу Єфимової Т.І., позивачів було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що між спадкоємцями є спір про майно та частка майна належить спадкодавцю на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Одеською товарною біржею. Позивачі в судове засідання не з`явилися, представник позивачів надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали уточнені позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/30 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.03.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 08.08.2007 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Арнаут О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3684, [PERSON] заповіла усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право [PERSON] , 1968 року народження. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 52535530 від 09.07.2018 року, заповіт [PERSON] від 08.08.2007 року, зареєстрований за № 3684 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особою, яка має право на обов`язкову частку являється її син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.11.1961 року Тернопольським міськбюро РАЦС, який на момент відкриття спадщини був непрацездатним, що підтверджено пенсійним посвідченням інваліда 3 групи № [NUMBER] від 11.03.2015 року, термін дії - довічно. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, відповідно до ст. 1241 ЦК України від 09.07.2018 року, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину (спадкова справа № 40/2018). Згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 367, спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв у спадщину 3/120 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , спадщина на 1/120 частка залишилась відкритою, свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України на ім`я [PERSON] не видавалось. Судом встановлено, що [PERSON] належить: -3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1046, посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі від 15.03.1996 року, що також підтверджено відповіддю на запит № 1277 від 22.11.2021 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно ст.ст. 328, 334, 655, 657 ЦК України, діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі. Згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на товарній біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до пунктів 1.1, 1.4, 1.7, 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року № 121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1.д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис. Додатком 1 до вказаної Інструкції визначений перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 9 Переліку зазначено: «Договори купівлі-продажу, обміну, зареєстровані біржею». При укладенні договору всі вимоги, передбачені\~ст. 15 Закону України «Про товарні біржі», між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір. Отже, реєстрація за [PERSON] права власності на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними, розташованого за адресою: [ADDRESS] , здійснена відповідно до діючого на той час законодавства. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.12.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67620759 від 04.12.2021 року, наданого приватним нотаріусом Єфимовою Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємці першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України відсутні. Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - брат [PERSON] , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] № 00025652805 від 19.02.2020 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] № 00025654577 від 19.02.2020 року. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину (спадкова справа № 20/2020). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.12.2021 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору забудови 10.09.1986 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Пелих А.В., зареєстрованого в реєстрі за № І-2572, що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 51780675 від 19.01.2016 року; -\~1/2 частка земельної ділянки площею 0,0620 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5110600000:01:047:0202, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 702057, виданого 11.08.2009 року відділом Держкомзему в м. Ізмаїлі Одеської області; -\~3/4\~частки житлового\~будинку з\~господарськими будівлями\~та надвірними\~спорудами,\~розташований за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,які належали [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1046, посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі від 15.03.1996 року, які [PERSON] фактично прийняв у спадщину після смерті [PERSON] , але юридично не оформив; - 1/30 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , з яких: 3/120 частки житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 04.07.2020 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1347 та 1/120 частка, яку він фактично прийняв у спадщину після смерті [PERSON] , але юридично не оформив; -\~транспортний засіб марки «Volkswagen», модель «Golf», 1983 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджено відповіддю на запит № 31/15/5144-13аз від 18.01.2023 року, наданою ТСЦ МВС № 5144; -\~транспортний засіб марки «Volkswagen», модель «Jetta», 1982 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджено відповіддю на запит № 31/15/5144-13аз від 18.01.2023 року, наданою ТСЦ МВС № 5144; - мотоцикл марки «Jawa», модель «350 634», 1984 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджено відповіддю на запит № 31/15/5144-13аз від 18.01.2023 року, наданою ТСЦ МВС № 5144; - причеп марки «ПП», модель «2.8», 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджено відповіддю на запит № 31/15/5144-13аз від 18.01.2023 року, наданою ТСЦ МВС № 5144. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 70669908 від 18.11.2022 року, наданого приватним нотаріусом Єфимовою Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 07.09.1985 року відділом РАЦС Ізмаїльського міськвиконкому; - син - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.07.1986 року відділом РАЦС Ізмаїльського міськвиконкому; - син - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25.11.1987 року відділом РАЦС Ізмаїльського міськвиконкому. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено будинковою книгою на вищезгаданий будинок, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Єфимової Т.І. № 517/02-14 від 17.11.2022 року, позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , оскільки є спір з питання розподілу майна. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved