Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

12 травня 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про \~\~ розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем\~ перебуває у шлюбі з 27 жовтня 1984 року, який зареєстровано Калузькою сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 8.\~Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені із-за зловживання відповідачем спиртними напоями. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". Позивачка в судове засідання не з`явилася, направила заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність та підтримання заявлених позовних вимог. Згодна на заочний порядок розгляду справи. (а.с.12) Відповідач в судове засідання не з`явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Про причини своєї\~ неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не направив. (а.с.15). Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка та відповідач уклали шлюб 27 жовтня 1984 року, який зареєстровано Калузькою сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 8, що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27 жовтня 1984 року. (а.с.2). Подружнє життя в сторін не склалося, вони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо, оскільки це суперечить її інтересам. Розірвати шлюб органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя, яке не має дітей, у відповідності до ч.1 ст.106 СК України, вони не можуть, оскільки відповідач відмовляється подати таку заяву. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп

Outcome: approved