Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов уточнений позов [PERSON] до державного реєстратора виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області Голубенко Аліни Вікторівни, [PERSON] про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора, про визнання права власності, в якому представник просила: - визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Голубенко Аліни Вікторівни Виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області було про державну реєстрацію права власності ( з відкриттям розділу), індексний номер: 50626428 від 13.01.2020 про реєстрацію права власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на житловий будинок загальною площею 112,1кв.м, житловою площею 73,6 кв.м. по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2005995751101. -визнати право власності на будівельні матеріали та обладнання, які використані в будівництві будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за час перебування позивачки у шлюбі з [PERSON] (який помер [INFO] ) було побудовано два житлових будинки: -по [ADDRESS] ; -по [ADDRESS] . Будинок по [ADDRESS] згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м.Одеси від 14.09.1989 року за №237/14, був прийнятий в експлуатацію. 29.09.1989 року на ім`я чоловіка було видане Свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок, яке зареєстроване в Одеському МБТІ 05.10.1989 року за №21634, стор.16 кн.210. Ці обставини підтверджуються відповідними документами. Будинок по [ADDRESS] будували, починаючи з 1985 року своїми ресурсами і трудовими і фінансовими. Будинок побудований на місці пересохлої водойми, яка стала перетворюватися на звалище навпроти будинку позивачки по [ADDRESS] г через дорогу, було завезено на цю ділянку багато грунту та тривалий час здійснювали будівництво. Здати в експлуатацію цей будинок, до смерті чоловіка, не встигли. Від шлюбу народилася донька - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . Після одруження сина першого разу, в жовтні 2003 року, позивачка дозволила йому проживати та користуватися будинком по [ADDRESS] . До цього будинку було підключено: -водопостачання та водовідведення (на моє ім`я оформлений особовий рахунок); -електропостачання, вивіз твердих побутових відходів, газопостачання (особові рахунки оформлені на сина [PERSON] ). В травні 2017 року син [PERSON] вдруге одружився. Зареєстрував шлюб з [PERSON] , відповідачка [PERSON] - матір невістки. Позивачка вказує про те, 02.05.2021 року, їй випадково, з відкритого для загального користування Державного реєстру прав власності на нерухоме майно стало відомо, що право власності на побудований її сім`єю житловий будинок по [ADDRESS] було зареєстровано за відповідачкою [PERSON] , яка жодного відношення до будівництва не мала, реєстрація відбулася за іншим номером будинку - [ADDRESS] до цього часу на огорожі висить табличка з адресою [ADDRESS] і на металічних воротах є напис 24 В. Фактично, в результаті будівництва був створений новий об`єкт нерухомого майна, визначення правового статусу якого врегульовано статтею 331 ЦК України. Частиною другою статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено «рийняття нерухомого майна до експлуатації, то право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стало відомо, що 09.01.2020 р. державним реєстратором Голубенко Аліною Вікторівною Виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу), індексний номер: 50626428 від 13.01.2020 року. Підставами для державної реєстрації вказано: -технічний паспорт, б/н , виданий 28.12. 2019 року, видавник: ТОВ «АБТІ»; -довідка , серія та номер : 13510119, виданий 28.12.2019, видавник ТОВ «АБТІ»; -виписка із рішення Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих, серія та номер:071, виданий 09.04.1987, видавник: Виконком Одеської міської ради депутатів трудящих. Позивачка вказує про те, що побудований об`єкт нерухомого майна незаконно привласнила відповідачка [PERSON] , чим порушує право власності позивачки, гарантоване Конституцією України та Циівльним кодексом України. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.07.2021 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.10.2021 року клопотання позивачки [PERSON] про витребування доказів по цивільній справі за позовом [PERSON] \~до державного реєстратора виконавчого\~комітету Южненської міської ради\~Одеської області\~Голубенко Аліни Вікторівни,\~ [PERSON] про визнання протиправними\~та скасування рішення державного реєстратора задоволено. Витребувано від [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] : - належно завірену копію Виписки із рішення Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих за №071 від 09.04.1987 р.; - належно завірену копію технічного паспорту, б/н, виданий 28.12.2019 року, видавник: ТОВ «АБТІ»; - належно завірену копію довідки, серія та номер: 13510119, виданий 28.12.2019, видавник ТОВ «АБТІ». Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «АБТІ`ЄДРПОУ 42663509: - належно завірену копію заяви [PERSON] на видачу довідки серія та номер: 13510119, виданий 28.12.2019, видавник ТОВ «АБТІ»; - належно завірені копії документів, які слугували підставою для видачі довідки серія та номер: 13510119, виданий 28.12.2019, видавник ТОВ «АБТІ»; - належно завірену копію заяви [PERSON] на виготовлення технічного паспорту на будинок [ADDRESS] ; - належно завірену копію договору з [PERSON] на виготовлення технічного паспорту на будинок [ADDRESS] ; - відомості про осіб (працівників), які здійснювали особисте обстеження та обміри приміщень будинку [ADDRESS] . Витребувано від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради: належним чином завірену копію реєстраційної справи в паперовій та електронній формі на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2005995751101, об`єкт нерухомого майна: житловий будинок загальною площею 112,1 кв.м, житловою площею 73,6 кв.м. по [ADDRESS] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. У судове засідання з`явилися позивачка [PERSON] та її представник адвокат Вдовіченко Г.М., позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. У судове засідання з`явилася представник відповідачки [PERSON] адвокат Якубовська А.І., позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову. Також в матеріалах справи міститься письмовий відзив, в якому відповідачка позовні вимоги не визнала, вважає їх не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (арк.сп. 57-63) У судове засідання відповідач державний реєстратор Голубенко А.В. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, надала до суду письмове клопотання, яке міститься в матеріалах справи, в якому просила розгляд справи проводити за її відсутності (арк.сп.215). Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та свідків [PERSON] , [PERSON] ,суд вважає про те, що позов є обгрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що відповідно до Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 29.09.1989 року, яке видано на підставі рішення Ленінської районної ради народних депутатів, вбачається, що житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] (арк.сп.13). Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 237/14 від 14.09.1989 року, закріплено земельну ділянку, загальною площею 402 кв.м., за домоволодінням [ADDRESS] (арк.сп.14). Відповідно до Довідки №65 від 21.07.1989 року відповідно до запису в земельно-шнурової книги за №196 совхозу ім. Кірова за гр. [PERSON] закріплена земельна ділянка, 0,04 га в [ADDRESS] (арк.сп.15). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яке видано Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис №7390 (арк.сп.16). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2005 року спадкоємцем на 1/3 (одну третю) частку майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , що зареєстрована та мешкає в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з грошових вкладів з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються у філії відділення ощадного банку №7860/015 міста Одеси на рахунку № [NUMBER] (21.11.96) - залишок 2772,15 грн., на рахунку № [NUMBER] ( 01.09.91) - залишок 0,17 грн.; у філії відділення ощадного банку №7860/0338 міста Одеси на рахунку № [NUMBER] (04.06.97)- залишок 95,55грн., на рахунку № [NUMBER] ( 11.11.81) - залишок 0,01 грн.; у філії відділення ощадного банку № 7860/0208 міста Одеси на рахунку № [NUMBER] ( 07.07.79)- 0,02 грн., на рахунку № [NUMBER] (21.11.97)- залишок 218,40 грн.; у філії відділення ощадного банку № 7860/0330 міста Одеси на рахунку № [NUMBER] (29.07.88) -залишок 0,17грн., на рахунку № [NUMBER] (21.11.96)- залишок 2457,00 грн., на рахунку № [NUMBER] ( 01.03.91) - залишок 0,13 грн., на рахунку № [NUMBER] ( 30.11.94) - залишок 0,04 грн., які належать померлому на підставі ДОВІДКИ № 7067, виданої 14 жовтня 2005 року ВАТ Державний ощадний банк України", Одеське міське відділення №7860. Оцінка спадкового майна - 1 847 (одна тисяча вісімсот сорок сім) грн.88 коп. (арк.сп.17). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.05.2021 року №255225028 на підставі технічного паспорту, серія та номер: б/н, виданий 28.12.2019 року, видавник ТОВ «АБТІ»; Довідка: серія та номер: 13510119, виданий 28.12.2019,видавник: ТОВ «АБТІ»; виписка із рішення виконкому Одеської міської ради народних депутатів трудящих, серія та номер: 071, виданий 09.04.1987, видавник: Виконком Одеської міської ради депутатів трудящих, та право зареєстровано право власності за [PERSON] (арк.сп.28-29). Також, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.05.2021 року № 255225028 встановлено, що рішенням державного реєстратора Голубенко А.В. від 13.01.2020 року індексний номер: 50626428 зареєстровано право власності на житловий будинок, загальною площею 112,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за відповідачкою [PERSON] . Судом встановлено про те, що державним реєстратором Голубенко А.В. внесено запис про право власності від 13.01.2020 року №255225028 на підставі наступних документів: - технічного паспорту, серія та номер: б/н, виданий 28.12.2019 року, видавник ТОВ «АБТІ»; -довідки серія та номер: 13510119, виданий 28.12.2019, видавник: ТОВ «АБТІ»; -виписки із рішення виконкому Одеської міської ради народних депутатів трудящих, серія та номер: 071. Із матеріалів справи вбачається Виписка з рішення Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 09.04.1987 року №071, «Об отводе земельных участков под индивидуальное жилое строительство», відповідно до якої, згідно рішення Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих про надання земельних ділянок гр. [PERSON] , вирішено \~ \~ \~ \~відвести наступні земельні ділянки під індивідуальне будівництво, а сам по [ADDRESS] (арк.сп.101). \~ \~ \~ \~ Відповідно до Листа №1518-11.1-38 ЗПІ від 04.06.2021 року Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради, вбачається про те, що Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих щодо присвоєння назви [ADDRESS] приймалося до 1971 року та знаходиться на зберіганні у Державному архіві Одеської області за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, 18. Відповідно до копії витягу з протоколу засідання виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 02.04.1987р. № 2 щодо посадових осіб, які займали посади заступників голови виконкому, завідуючою протокольною частиною та секретаря виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів, встановлено про, що в перевірених документах виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів за 1987 рік рішень (розпоряджень) про призначення на посади у виконавчому комітеті Одеської міської ради російською мовою прізвища: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не значаться. Згідно журналу реєстрації рішень за 1987 рік рішення виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 09.04.1987 року за № 071 не існує (арк.сп.30-33). Відповідно до Довідки №2092 від 31.08.2021 року, яка видана Усатівською сільською радою Одеського району Одеської області, вбачається, що згідно земельно-шнурової книги радгоспу ім. Кірова, реєстровий №100 стор. 39, за гр. [PERSON] числиться земельна ділянка площею 0,06 га, з них під будівлями 0,01 га (арк.сп.94). 27.10.2021 року до суду, на виконання ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 13.10.2021 року по справі №523/11900/21, надійшли роздруковані та завірені скан - копії документів реєстраційної справи №2005995751101 щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , які містяться в електронному вигляді у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (арк.сп.98-118). Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №50626428 від 13.01.2020 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Голубенко Аліна Вікторівна, Виконавчий комітет Южненської міської ради Одеської області, Одеська обл. провела державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки , за суб`єктом: [PERSON] , податковий номер/серія, номер паспорта/УНЗР 2061821027/КЕ556936/ \~ \~ \~ \~. Відкрила розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна (арк.сп.112). Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №50626428 від 13.01.2020 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Голубенко Аліна Вікторівна, Виконавчий комітет Южненської міської ради Одеської області, Одеська обл. внесла зміни до запису про право власності за номером 35013087 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 2005995751101 /спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (арк.сп.114). Однією з підстав проведення спірної реєстрації права власності є технічний паспорт серія та номер: б/н, виданий 28.12.2019, який виданий ТОВ «АБТІ». Однак, технічний паспорт - це документ, який має довідкову інформацію про фактичний стан нерухомості, а саме: про площі, поверховості, дату побудови, капремонту, товщину стін, технічні характеристики покрівлі та фундаменту. Отже, технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна та не може бути єдиною підставою для реєстрації права власності на самочинно збудований об`єкт. Відповідно до п. 5.17 постанови Велика Палата Верховного Суду зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе постійним користувачем земельної ділянки, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права власності (користування) іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування). Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Згідно ч. 1. ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних іслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Судом встановлено про те, що [PERSON] не набула в установленому законом порядку права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна. Судом встановлено про те, що на підставі заяви позивачки [PERSON] відкрито кримінальне провадежння №12021163490000905 від 07.12.2021 року щодо заволодіння правом власності на нерухоме майно, що розташовано за адресою: [ADDRESS] (арк.сп. 174). Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Таким чином, передача нерухомого майна до статутного капіталу юридичної особи є оплатним правочином, оскільки в якості розрахунку за передання права власності на нерухоме майно, юридична особа, яка стає власником такого майна, передає засновникам корпоративні права, які в розумінні статті 177 ЦК України також є об`єктами цивільних прав. Згідно із ст. 376 ЦПК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно ствердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму В ССУ з розгляду цивільних і кримінальних г:рав від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті №6 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено, що самочинним вважається будівництво житлового клинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або істотним порушенням будівельних норм і правил. При цьому, згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі 6-130цс від 04.12.2013 року у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Власник земельної ділянки відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда або інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Враховуючи те, що за змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, а відтак виключає це майно з цивільного обороту (правова позиція Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі № 6-286 цс 15). Самочинне будівництво є порушенням встановлених державою правил та норм здійснення будівництва, що призводить до нераціональної забудови населених пунктів, невідповідності збудованих об`єктів нерухомості встановленим вимогам законодавства, що є порушенням прав територіальної громади, а також питань безпеки під час експлуатації вже збудованого об`єкта, екологічної та санітарно-епідеміологічної безпеки. Саме таку позицію викладено у постанові Верховного суду України від 25.05.2017 року у справі № 6-579 цс 17. Згідно з п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до приписів ст. 27 ЗУ «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться зокрема на підставі: державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; Відповідно до абз. 2 п. 2 Порядоку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі Порядок) реконструкція - реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єкта містобудування. Згідно з п. 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком». Згідно норм статті\~\~5 Закону України "Про основи містобудування" при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: - розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; - розміщення і будівництво об`єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів; - раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок; - урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; - урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва - участь громадян, об`єднань громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об`єктів і внесення відповідних пропозицій до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій. Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. Виконання будівельних робіт неможливе без одержання дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без одержання дозволу відповідних рад згідно вимогам статті\~29 Закону України „Про планування і забудову територій" або його перереєстрації, а також здійснення будівельних робіт не зазначених у дозволі є самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність відповідно до закону. Наказом Державного комітету будівництва, архітектури і житлової політики № 273 затверджене Положення "Про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт". Пунктом 1.1. встановлено, що дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального будівництва будинків, споруд та інших об`єктів, розширення і технічного переоснащення є документом, що посвідчує право забудовника та генерального підрядника на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт. Оскільки відповідачка здійснив самочинне будівництво на земельній ділянці, власником якої є територіальна громада м. Одеси, в особі Одеської міської ради, без належно затвердженого проекту та відповідного дозволу на виконання робіт, відповідно до чинного законодавства, зазначене будівництво вважається самовільним\~відповідно до\~ст. 376 ЦК України. Згідно з п. 1 ст. 10, п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ради представляють інтереси територіальної громади. Відповідно до ст. 60 цього Закону земля в межах міста Одеси є комунальною власністю, належить територіальній громаді міста. Норми статті 83 ЗК України передбачають, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст, є комунальною власністю, в комунальній власності знаходяться всі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. За положеннями ст. 116 ЗК України рішення про передачу земельної ділянки, що входить до складу державної (комунальної) власності в користування, є виключним правом органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною п. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України регламентує, що власник майна може вимагати усунення будь-якого обмеження його права власності. Земельна ділянка, на якій було проведено самочинне будівництво відповідачу у користування чи у власність Одеською міською радою не надавалась. Частиною 1 ст. 376 ЦК України визначені підстави, за якими будівництво (реконструкція) житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна визнається самочинним, а саме: якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до статті 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційна справа включає документи у паперовій та електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані за режимом доступу є інформацією з обмеженим доступом, яка не може бути поширена без згоди суб`єкта персональних даних, а лише за рішенням суду. Згідно з ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» витребування (вилучення) реєстраційних справ або документів із них здійснюється виключно за рішенням суду. За положеннями частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до частин першої та другої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] до державного реєстратора виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області Голубенко Аліни Вікторівни, [PERSON] про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора, про визнання права власності підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved