Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

15.07.2022 року до Вишгородського районного суду Київської області звернувся представник [PERSON] адвокат Шумов О.В. із вищезазначеним позовом, в якому просив: зменшити розмір аліментів, що отримуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] з частини до 1/8 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття; стягнення аліментів по рішенню Вишгородського районного суду Київської області від 06.02.2012 року припинити з часу набрання рішенням по даній справі законної сили. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.11.2007 року сторонами зареєстровано шлюб, під час якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06.02.2012 року ухваленого по справі № 2-432/12 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачи позовної заяви до суду (12 січня 2012 року) та до досягнення [PERSON] повноліття. На основі вище зазначеного рішення державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві відкрите виконавче провадження № 52395906. З моменту відкриття виконавчого провадження та по сьогоднішній час позивач сплачує аліменти відповідно до рішення суду. Заборгованості по сплаті аліментів не має, в реєстрі боржників не обліковується. Однак, з моменту ухвалення рішення Вишгородським районним судом Київської області від 06.02.2012 року у позивача погіршилося його матеріальне становище, що зумовлено бойовими діями та запровадженням в Україні військового стану, перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітного та відсутність доходу, що підтверджується довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 13.06.2022 року № F1401803. Крім того, у позивача змінився сімейний стан, 11.05.2019 р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Також у позивача [INFO] народилася донька [PERSON] . Дружина позивача- [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягненням трирічного віку, не працює, перебуває на повному утриманні у позивача разом з донькою. На підставі викладеного, позивач змушений звернутися до суду із вищезазначеним позовом. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.07.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.09.2022 року витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України дані про перетин державного кордону [PERSON] в період з 01 січня 2016 року по день складання відповіді. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представника позивача адвокат Ракицька І.М в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, зазначила, що у позивача змінився сімейний стан він одружився та має на утриманні ще дитину. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Усманова Є.І. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили відмовити у його задоволенні. Відповідач зазначила, що не зверталася до суду із позовом щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину. Представник відповідача вказала, що позов необґрунтований, оскільки докази щодо зміни матеріального становища позивача відсутні. 15.08.2022 року через канцелярію суду подали відзив, в якому зазначили, що позов [PERSON] не доводиться доданими до позовної заяви доказами, також повідомили, що сімейний стан позивачки також змінився, фізичний стан сина, його побутові, освітні, дозвільні потреби змінилися. Третя особа Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народженням серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 132 (а.с.12). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06.02.2012 року ухваленого по справі № 2-432/12 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачи позовної заяви до суду (12 січня 2012 року) та до досягнення [PERSON] повноліття (а.с. 25-26). В матеріалах справи міститься копія виконавчого листа по вказаній справі (а.с. 56). До матеріалів справи долучені Індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] за звітні періоди з 2003 по 2019 роки (а.с.13-16), його Відомості з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків в період з 1 кварталу по 4 квартал 2022 року (а.с. 24). 11.05.2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11.05.2019 р. Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 525 (а.с.29) 27.07.2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.07.2019 р. Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 252 (а.с.54). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 23.08.2019 р. Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 274 (а.с.55). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується Витягом з актового запису про народження USC/OZ/1 AE 8597723 від 01.04.2021 р. (а.с. 21-23). З Довідки про реєстрацію особи громадянином України, виданої 07.05.2021 р. № 6137/КВ/19-631/Н Посольства України в республіці Польщі вбачається, [PERSON] , яка народилася [INFO] зареєстрована громадянкою України (а.с.30). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18.01.2022 року по справі № 363/2733/21 у задоволенні позовної вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів відмовлено (а.с. 70-71). Також матеріали справи містять Відомості з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 01.08.2022 р. [PERSON] (а.с. 52-53). До матеріалів справи долучені Інформація про виконавче провадження від 06.08.2022 року №52395906 (а.с.57-61) та Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 05.08.2022 р. АСВП № 52395906, згідно якого станом на 31.07.2022 заборгованість по аліментам [PERSON] становить 55\~639,00 грн.(а.с. 62), розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 10.04.2023 АСВП № 52395906, згідно якого станом на 31.03.2023 р. заборгованість по аліментам [PERSON] становить 98\~333,00 грн. На виконання ухвали Вишгородського районного суду Київської області 20.09.2022 року Державною прикордонною службою України надано Інформацію щодо перетину кордону [PERSON] в період з 27.10.2017 року по 27.10.2022 року, а саме: перетин кордону Україна-Польща, Польща-Україна, Україна Єгипет, Єгипет-Україна (а.с. 128). Згідно Довідки про заробітну плату [PERSON] від 26.10.2022 року вбачається, що він працює з 01.02.2021 р. за безстроковим трудовим договором на посаді оператор вилкового навантажувача на умовах повного робочого часу. Заробітна плата за період з 01.04.2022 до 30.09.2022 становить брутто (перед відрахуванням податків і зборів) всього 41602,39 пол.зл., нетто (після відрахуванням податків і зборів) 29994,85 пол.зл. Трудовий договір буде розірвано за згодою сторін 31.10.2022 року. Також матеріали справи містять виписки, довідки з різних лікувальних закладів про наявність у [PERSON] , [PERSON] різних хвороб. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей ... першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. У пункті 54 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Ослон проти Швеції» №2 від 27.11.1992) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою статті 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь- якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення. Виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З урахуванням фактичних обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що матеріальний стан платника аліментів [PERSON] змінився у зв`язку з наявністю не працюючої дружини та народженням доньки [PERSON] , що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, однак, суд зазначає, що оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, то вважає за необхідним зменшити розмір аліментів з частини на 1/6 частину усіх видів його заробітку (доходу), а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial