Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] , яка діє в інтересах дитини [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в особі Служби у справах дітей Кам`янської міської ради, Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про позбавлення батьківських прав. У своєму позові позивачі [PERSON] , [PERSON] посилались на те, що 02.04.2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Під час перебування у шлюбі народилася донька - [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження, в графі батько, батьком записаний [PERSON] . Сімейне життя у [PERSON] з відповідачем не склалося і 08.06.2015 року шлюб між ними було розірвано за заочним рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області. За рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.06.2015 р. по справі №207/1115/15-ц вирішено стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, до повноліття доньки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2015 р.. Рішення суду про стягнення аліментів відповідач у добровільному порядку не виконує, дитину не утримує і не виховує. Внаслідок цього, позивач [PERSON] вимушена була звернутися до Заводського відділу державної виконавчої служби м.Кам?янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків - стягнення аліментів у примусовому порядку. Позивачі зазначають, що всі намагання [PERSON] закликати відповідача щодо спілкування та виховання дитини - залишилися без позитивного результату. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських прав та обов`язків. Про ці обставини свідчать не тільки постанови державного виконавця про накладення арешту на майно та його кошти, заборону виїзду за кордон, тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами та роз`ясненнями про право на звернення до органів досудового розслідування, а також характеристиками з місця навчання дитини та проведення профілактично-лікувальних заходів, показаннями свідків. Відповідач, який зареєстрований батьком [PERSON] взагалі не виконує своїх батьківських обов`язків. Взагалі не приймає участі в утриманні своєї доньки, не піклується про її фізичний стан та стан здоров`я, не спілкується з дитиною. Починаючи з грудня 2020 року, позивачі разом з дитиною [PERSON] проживали разом однією сім?єю за адресою: [ADDRESS] . Позивачі зазначають, що [PERSON] позивача [PERSON] називає та вважає своїм батьком. Відносини між донькою та [PERSON] доброзичливі, родинні, вони разом проводять вільний час, [PERSON] піклувався про розвиток та стан здоров`я дитини, піклується про дитину, і відноситься до неї як до своєї рідної дитини. 17.06.2022 року позивачі між собою уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Дитині виключно позивачами забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Нагляд за станом здоров`я дитини здійснюють тільки позивачі. Відповідач не цікавиться розвитком та успіхами в навчанні доньки [PERSON] , що підтверджується Довідкою КЗ СЗШ N5 ім. Галини Романової від 23.06.2022 р.. Позивачі зазначають, що все вищезазначене свідчить про одне: відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідач покинув свою доньку в той час коли їй дуже потрібна була турбота саме батька. Неодноразові звернення до відповідача змінити свою поведінку відносно своєї доньки, яка дуже потребувала батьківського піклування, до позитивних результатів не призвели. Навпаки, відносини погіршилися, відповідач взагалі змінив номер телефону і спілкування з ним взагалі припинилося. Місце його проживання не відомо. Відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний її розвиток, взагалі не спілкується з донькою, а повинен спілкуватися в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки, не піклується про стан її здоров`я, хоча б мав це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тому позивачі з урахуванням уточнених позовних вимог просять суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивачі та їх представник не з`явились, представник позивачів надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з урахуванням заяви про залишення без розгляду частини позовних вимог, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, не заперечували проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причини неявки до суду не повідомив. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в особі Служби у справах дітей Кам`янської міської ради не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у міста Кам`янське, Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 05 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, що видане 02 квітня 2011 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02 квітня 2011 року, актовий запис №103. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується виданим свідоцтвом про народження, актовий запис № 697, матір`ю зазначена [PERSON] (а.с.12). Згідно заочного рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу донька буде проживати з матір`ю (а.с.13). Згідно свідоцтва про шлюб, що видане 17 червня 2022 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 червня 2022 року, актовий запис №411. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.30). Згідно виконавчого листа від 08.06.2015 року по справі 207/1115/15-ц, виданого Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, до повноліття дочки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 березня 2015 року (а.с.14). В матеріалах справи також містяться постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №60563026 від 12.11.2019 року за виконавчим листом по справі 207/1115/15-ц, постанова про арешт майна боржника ВП №60563026 від 19.03.2020 року за виконавчим листом по справі 207/1115/15-ц, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України ВП№60563026 від 19.03.2020 року по справі 207/1115/15-ц, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання ВП№60563026 від 19.03.2020 року по справі 207/1115/15-ц, постанова про арешт коштів боржника ВП№60563026 від 20.03.2020 року по справі 207/1115/15-ц (а.с.15-19). Також в матеріалах справи містяться роз`яснення від 18.03.2021 року, наданні Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), відповідно до якого вбачається, що станом на 18.03.2021 у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 18.03.2021 за період з 19.03.2015 по 01.03.2021 становить 119 847 грн. (а.с.20); інформація про виконавче провадження 60563026 від 22.06.2022 року (а.с.21-23), розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.03.2021 року (а.с.24-25), відповідно до яких вбачається, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по сплаті аліментів. Відповідно до характеристики учениці 6 класу Середньої загальноосвітньої школи №5 ім.Галини Романової Кам`янської міської ради [PERSON] , виданої класним керівником [PERSON] 23.06.2022 року, вбачається, що сім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , стараються усіляко брати участь у шкільному та особистому житті дитини. Спілкується з вчителями та класним керівником. Хвилюються за її навчання та виховання. Приймають участь у загальношкільних та класних батьківських зборах. Біологічний батько не приймає участь у вихованні дитини (а.с.29). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 12.10.2018 року вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.28), відповідно до копії паспорта позивача [PERSON] вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.31). Відповідно до висновку виконавчого комітету Кам?янської міської ради від 15.12.2022 року № 8 вих.-20/600 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , є доцільним. При цьому суд бере до уваги, що вказані обставини існують тривалий час, за який у відповідача була можливість змінити своє ставлення до виховання дитини. Однак вона цього не зробила, що свідчить про стійкий та усвідомлений характер ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився, та на виконання вимог ст.81 ЦПК України доказів відсутності підстав для позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] суду не надав. Таким чином, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] .. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що батько ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною, проживає окремо від дитини, а тому вимоги позивачів про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. з відповідача на користь позивача. Позивачі просять стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн.. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд зазначає, що представник позивача, надав копію договору №22/12-1 про надання правничої (правової) допомоги від 22.12.2021 р., додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №22/12-1 від 22.12.2021 р., акт приймання-передачі наданих послуг від 27.06.2022 року, в якому зазначено, що клієнт гарантує оплату у сумі 4 000,00 грн., вартості наданих за цим Актом послуг в повному обсязі не пізніше двох календарних днів з дати набрання законної сили рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська за даною позовною заявою. Також в матеріалах справи не міститься квитанції про оплату витрат на правову допомогу. У зв`язку з вищезазначеним, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні документально підтвердженні витрати позивачів на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. на час ухвалення рішення, тому вимоги позивачів про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню.

Outcome: approved