Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Полтавська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , сестра позивача, про що Виконавчим комітетом Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області видане свідоцтво про смерть та зроблено відповідний актовий запис № 75. Невдовзі після смерті сестри, [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.03.2012 року. До складу спадкового майна спадкодавців входило дві земельну ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, що належали на праві власності, зокрема, згідно державного акту на право приватної власності на землю від 17.03.2000 р. [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,84 га, а згідно державного акту на право приватної власності на землю від 21.07.1999 р. [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,84 га. З метою оформлення спадщини після своєї матері та сестри позивач звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори. Після розгляду поданих документів нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.06.2022 р. Підставою для відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину стало відсутність оригіналів державних актів на земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] . Позивач має лише копії державних актів на землю, які отримав у орендаря земельних ділянок. Оригінали правоустановчих документів відсутні. Родинні зв`язки позивача зі своєю матір`ю доводяться рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 18 травня 2022 року. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказано, що згідно матеріалів спадкової справи [PERSON] є донькою [PERSON] , а отже, позивачу вона була сестрою, так як у позивача і у [PERSON] спільна матір [PERSON] . Згідно кадастрових планів обидві земельні ділянки мають уточнену площу по 2,8401 га. Крім позивача інших спадкоємців, що мають право на спадщину за законом та заповітом не має. Перешкодою у оформленні спадщини після [PERSON] також є помилка в державному акті на право приватної власності на землю, зокрема двічі було неправильно записано її по-батькові. У свідоцтві про смерть її прізвище ім`я та по-батькові зазначено вірно [PERSON] , а в державному акті спочатку зазначено [PERSON] , а потім виправлено на Константинівна і обидва випадки з помилкою. Для подальшого визнання права власності на спадкове майно необхідно встановити юридичний факт, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю виданий 17 березня 2000 року на підставі рішення виконавчого комітету Мачухівської сільської ради № 4 від 14.01.1999 р. та зареєстрований за № 506 дійсно належить [PERSON] . Така помилка в державному акті є технічною яку не можна співставити з іншим іменем, оскільки такого імені як « [PERSON] » або по-батькові « [PERSON] » не існує. Отже, про належність даного державного акту спадкодавцю не може бути сумнівів, але даний факт має бути встановлений судом. У судове засідання позивач та його представник адвокат Савчук О.В. не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримав та прохав задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь яких клопотань та відзиву не надав. Від представника третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при вирішенні спору поклалась на розсуд суду. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , сестра позивача, про що Виконавчим комітетом Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області видане свідоцтво про смерть та зроблено відповідний актовий запис № 75. Невдовзі після смерті сестри, [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.03.2012 року. До складу спадкового майна спадкодавців входило дві земельну ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, що належали на праві власності, зокрема, згідно державного акту на право приватної власності на землю від 17.03.2000 р. [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,84 га, а згідно державного акту на право приватної власності на землю від 21.07.1999 р. [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,84 га. З метою оформлення спадщини після своєї матері та сестри позивач звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори. Після розгляду поданих документів нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.06.2022 р. Підставою для відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину стало відсутність оригіналів державних актів на земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] . Позивач має лише копії державних актів на землю, які отримав у орендаря земельних ділянок. Оригінали правоустановчих документів відсутні. Родинні зв`язки позивача зі своєю матір`ю доводяться рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 18 травня 2022 року. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказано, що згідно матеріалів спадкової справи [PERSON] є донькою [PERSON] , а отже, позивачу вона була сестрою, так як у позивача і у [PERSON] спільна матір - [PERSON] . Згідно кадастрових планів обидві земельні ділянки мають уточнену площу по 2,8401 га. Крім позивача інших спадкоємців, що мають право на спадщину за законом та заповітом не має. Перешкодою у оформленні спадщини після [PERSON] також є помилка в державному акті на право приватної власності на землю, зокрема двічі було неправильно записано її по-батькові. У свідоцтві про смерть її прізвище ім`я та по-батькові зазначено вірно [PERSON] , а в державному акті спочатку зазначено [PERSON] , а потім виправлено на [PERSON] і обидва випадки з помилкою. Для подальшого визнання права власності на спадкове майно необхідно встановити юридичний факт, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю виданий 17 березня 2000 року на підставі рішення виконавчого комітету Мачухівської сільської ради № 4 від 14.01.1999 р. та зареєстрований за № 506 дійсно належить [PERSON] . Така помилка в державному акті є технічною яку не можна співставити з іншим іменем, оскільки такого імені як « [PERSON] » або по-батькові « [PERSON] » не існує. Внаслідок такої помилки у позивача на даний час виникла невідповідність між документом, що посвідчує особу спадкодавця та правовстановлюючими документами, які були видані на її ім`я за життя. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для позивача юридичне значення, так як підтвердить право власності спадкодавця на спадкове майно. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог про визнання права власності на земельні ділянки. Відповідно до ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснено в п 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (саме оригіналом, а не копією). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved