Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією родиною з [PERSON] та визнання права власності на спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У позовній заяві позивач посилається на, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, надали заяви про підтримання та визнання позовних вимог, в яких просили розглядати справу без їх участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] у м. Чугуїв, Харківської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а. с. 14). Як зазначено в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно наданої довідки вуличного комітету від 06.03.2023, [PERSON] на момент смерті свекра [PERSON] фактично проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] , та разом з ними проживав [PERSON] - син (а.с. 9). Згідно наданого свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , позивач [PERSON] та [PERSON] син спадкодавця перебували у шлюбі з 27.04.1985 (а.с. 11). На підтвердження факту проживання однією родиною позивачем надані письмові пояснення свідків сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 29, 30). Вивчивши наявні в справі докази та, враховуючи, що позивач на день смерті свекра перебувала у шлюбі з його сином, а також письмові пояснення сусідів та довідку вуличного комітету, суд приходить до висновку, що [PERSON] проживала разом з померлим [PERSON] , який доводиться їй свекром, на день його смерті [INFO] однією сім`єю. Таким чином, заявлені вимоги [PERSON] в частині встановлення факту проживання однією родиною з [PERSON] є обґрунтованими, оскільки надані заявником докази достовірно свідчать про цей факт, тому вони підлягають задоволенню. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 13/25 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі Свідоцтва на право приватної власності від 24.01.1984 (а.с. 12). Також належність вказаної частини будинку померлому підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.04.2012 (а.с. 13). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або законом, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] відсутні, оскільки його дружина [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) померла раніше за нього [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 25), а син [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Позивач звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 15). За інформацією Чугуївської державної нотаріальної контори від 17.05.2023, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців), з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору спадкоємці не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично тим, що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадкові справи не заводились, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Отже єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є його невістка [PERSON] , яка проживала зі свекром на день його смерті, вступила у володіння спадковим майном, оскільки відповідач [PERSON] - онука спадкодавця на день смерті спадкодавця була неповнолітньою. Факт родинних відносин між [PERSON] та сином спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 18). Пленум Верховного суду України у своїй Постанові за №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно Наказу Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» - рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна. Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті свекра шляхом звернення до нотаріальної контори через те, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинок, що підтверджує право власності померлого на будинок, суд вважає, що вимоги позивача в частини визнання права власності на спадок знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. З урахуванням викладеного та враховуючи визнання позову відповідачем, беручи до уваги відсутність позасудових способів реалізації права позивача на спадкове майно, оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved