Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

У серпні 2022 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3805416 від 27.07.2021 у розмірі 48\~154,70 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 24.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3805416, відповідно до умов якого [PERSON] надано грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 11 000 грн., а остання зобов`язувалась повернути кредит, сплатити комісію за надання послуг та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] станом на 15.07.2022 має непогашену заборгованість за кредитним договором у розмірі 48\~154,70 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10\~670,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 36\~384,70 грн. та заборгованості за комісією у розмірі 1100 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 09.08.2022 зазначену цивільну справу було передано в провадження судді Ірпінського міського суду Третяк Я.М. Ухвалою суду від 29.08.2022 відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому\~ст. 178 ЦПК України, - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому\~ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 30.09.2022 через канцелярію суду подав клопотання, відповідно до якого представник позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляла, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Правом на подання відзиву відповідач не скористалася. Відповідно до ч.ч. 3,5, 8\~ст.128 ЦПК України\~судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч. 1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно вимог\~ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних\~\~доказів. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.07.2021 між ТОВ «Мілоан», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, укладено Договір про споживчий кредит № 3805416, за умовами якого відповідач отримала 11000 грн (п. 1.2 договору) на строк 20 днів до 13.08.2021 (п.п. 1.3, 1.4 договору) зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 4400,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору). Такі ж відомості щодо розрахунку заборгованості містить додаток №1 до кредитного договору № 3805416 від 24.07.2021. Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , ідентифікована. Акцепт договору позичальником здійснено шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора. За умовами договору укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з відповідачем у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом відповідача, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Укладений ТОВ «Міолан» з відповідачем договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). При цьому з урахуванням п. 7.1, 2.1 та Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Міолан» (в редакції від 13.05.2021, далі - Правила) кредитний договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту шляхом переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2 договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на пролонгацію строку користування/повернення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Строк продовження кредиту може становити 3, 7 та 15 днів з максимальним розміром комісії та з максимальним розміром комісії у відсотковому значенні від поточного залишку кредиту за його продовження 3.00, 5.00 та 10.00 відповідно. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 11000,00 грн., що стверджується платіжним дорученням №52032030 від 24.07.2021, де у графі призначення платежу зазначено "Кошти згідно договору 3805416». Відповідач доказів виконання умов кредитного договору суду не надала. Згідно із Додатком № 1 до кредитного договору кошти в сумі 16500,00 грн., з яких 11000 грн - сума кредиту за договором, 4400,00 грн. проценти за користування кредитом та 1100,00 грн комісія за надання кредиту, мали бути повернуті 13.08.2021. За умовами п. 3.2.6 кредитного договору передбачено право ТОВ «Міолан» як позичкодавця відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. 27.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 78-МЛ, за яким ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3805416 від 24.07.2021. Згідно із поданим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» розрахунком, який визначено в позовній заяві, станом на 15.07.2022 розмір заборгованості відповідача становить 48154,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10670,00 грн, заборгованість за відсотками 36384,70 грн, заборгованість за комісією 1100, 00 грн. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] договір укладено сторонами в електронній формі. Як вбачається з умов пунктів 1.3, 1.4. договору кредит надано строком на 20 днів з 24.07.2021, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 13.08.2021. Дійсно, відповідно до п.2.3.1.2 Кредитного договору №3805416 від 24.07.2021 позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Проте, наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як пунктами 1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом до 13.08.2021. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Тобто, право ТОВ «Мілоан» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору після 13.08.2021, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом. При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018, відповідно до якої передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Також Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. З цих підстав та з урахуванням наданої позивачем відомістю про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 3805416 від 24.07.2021 суд дійшов висновку про те, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за простроченими відсотками складає 4400,00 грн., як зазначено у п. 1.5.2 Договору, тобто за період користування кредитом. Таким чином суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 3805416 від 24.07.2021 станом на 15.07.2022 в розмірі 16170,00 грн., з яких: 10670,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4400,00 грн. заборгованість за відсотками; 1100,00 грн. заборгованість за комісією. З урахуванням часткового задоволення позову, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак з відповідача в корить позивача слід стягнути 833,12 грн. судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: partial