Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою та просить встановити факт спільного її проживання однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , за останньою фактичною адресою: [ADDRESS] , з 2014 року по день смерті [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з 2014 року і по день смерті [PERSON] вона постійно проживала з [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , у квартирі яка на праві власності належала [PERSON] та яка була ним набута у порядку спадкування після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] та в порядку приватизації державного житлового фонду. Зазначає, що [PERSON] був особою з інвалідністю першої групи загального захворювання та потребував стороннього догляду, який здійснювала його матір [PERSON] , 1932 року народження. З огляду на вік та стан здоров`я з кожним роком матері [PERSON] було важче здійснювати догляд за сином, у зв`язку з чим вона у 2014 році запропонувала свою допомогу у здійсненні постійного догляду за [PERSON] , на що сім`я [PERSON] погодилась. З 2014 року вона здійснювала постійний догляд за [PERSON] , організовувала надання необхідної медичної допомоги, госпіталізації, купувала продукти харчування, прибирала в квартирі, готувала їжу, оплачувала комунальні послуги, проведення ремонту у квартирі та придбавала необхідну побутову техніку. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] вона займалась організацією її похорон та забезпечила допомогу [PERSON] у оформленні його спадкових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] вона організовувала та здійснювала поховання, а також замовила та оплатила виготовлення та встановлення спільного надмогильного пам`ятника на могилі [PERSON] та [PERSON] . У межах шестимісячного строку вона подала приватному нотаріусу Щебивовк О.О. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на підставі якої було заведено спадкову справу №13/2020. Двоюрідний брат [PERSON] - [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини на її користь. Згодом вона звернулась приватного нотаріуса Щебивовк О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, приватним нотаріусом Щебивовк О.О. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснено, що вона має право звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначає, що встановлення даного факту у судовому порядку необхідно їй для можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] . В зв`язку з вказаним, просить задовольнити заяву. Заявник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять заяву задовольнити. Окрім цього, заявник додатково пояснила, що у 2013 році вона спочатку познайомилась із [PERSON] , а пізніше з її сином [PERSON] .[PERSON] спочатку їй телефонувала, а пізніше вона почала допомагати та купляти [PERSON] продукти харчування. [PERSON] психічно був повністю здоровий, проте у нього були фізичні вади з ногами і він не міг пересуватись. У зв`язку із віком та станом здоров`я [PERSON] з 2014 року не могла більше здійснювати догляд за своїм сином, а відтак заявник почала з 2014 року доглядати за [PERSON] , а згодом переїхала до них та вони почали спільно проживати за адресою: [ADDRESS] . Вона провела ремонтні роботи у квартирі, замінила всю електрику, поставила нові вікна, придбала холодильник. У 2019 році померла [PERSON] . В подальшому у 2020 році [PERSON] хотів оформити на неї заповіт, але почалась пандемія, він захворів та потрапив до лікарні. Вона зверталась із проханням до приватного нотаріуса, щоб вони поїхали в лікарню, проте нотаріус з об`єктивних причин відмовилась їхати в лікарню. Після того, як [PERSON] виписався з лікарні, через три дін він помер. Після смерті [PERSON] вона організувала та здійснила його поховання, а також встановила спільний надмогильний пам`ятник на могилі [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] проти встановлення факту того, що [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS] разом із його двоюрідним братом [PERSON] з 2014 року по день його смерті, тобто по [INFO] не заперечив та зазначив, що він подав заяву приватному нотаріусу, про те, що відмовився від спадщини на користь [PERSON] . Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає, оскільки його брат ніколи не був офіційно одруженим. Суд ухвалив розглядати справу без участі заінтересованої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О., яка будучи належним чином повідомлена про час і місце судового засідання, до суду не з`явилася, проте надала на вимогу суду копії матеріалів спадкової справи № 13/2020. 25 травня 2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі та витребувано з приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О. належним чином завірені матеріали спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] 05 червня 2023 ухвалою суду у справі залучено [PERSON] в якості заінтересованої особи. 08 червня 2023 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О. надано копію спадкової справи № 13/2020 до майна померлого [PERSON] /а.с.71/ Заслухавши заявника, її представника, заінтересовану особу, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини 1 статті 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з роз`ясненнями п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з вимогами частини 4 статті 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Судом встановлено, що [PERSON] була встановлена перша група інвалідності, загальне захворювання, безтерміново, що підтверджується довідкою до акту МСЕК серія ЛВА-1 № 073301 від 21 грудня 2020 року та він потребував стороннього догляду /а.с.19/. [INFO] померла [PERSON] - мати [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 27 червня 2019 року Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області /а.с.28/. Згідно із свідоцтвом про право власності на квартиру від 04 вересня 1996 року квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] /а.с.29/. 06 лютого 2020 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О. зареєстроване в реєстрі за № 170, з якого убачається, що [PERSON] успадкував після смерті своєї матері 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] , виданого Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів 04 вересня 1996 року /а.с.30/. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 20 березня 2020 року Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) /а.с.27/. Заходи по похованню [PERSON] та [PERSON] та встановленню пам`ятника були здійсненні заявником [PERSON] у справі, що підтверджується листом ГУ ПФУ у Львівській області №1300-5901-8/20935 від 23 лютого 2022 року, з якого вбачається, що [PERSON] виплачена допомога в розмірі 5103,28 грн. на поховання померлої [PERSON] та в розмірі 4000,00 грн. на поховання померлого [PERSON] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №00023249969 від 27 червня 2019 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №00026028401 від 20 березня 2020 року, товарним чеком від 27 червня 2019 року, товарним чеком від 20 березня 2020 року, кошторисом на встановлення пам`ятника /а.с.35,36,37,41,42,43,44/. У судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою покійної [PERSON] та проживає у сусідньому будинку, пояснила, що у 1996 році вона разом з [PERSON] отримали свідоцтва про право власності на квартири, разом з нею ходили до церкви. Вона часто приходила до [PERSON] , яка розповідала їй про [PERSON] . Їй відомо, що [PERSON] приходила до [PERSON] , допомагала доглядати за [PERSON] та надавала іншу необхідну допомогу. У 2014 році вона познайомилась з [PERSON] , яка потім почала проживати разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Суд довіряє покликанням свідка [PERSON] , яка в судовому засіданні дала показання під присягою та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Таким чином, з пояснень заявника, а також допитаних у судовому засіданні заінтересованої особи [PERSON] , свідка [PERSON] вбачається, що [PERSON] з 2014 року проживала однією сім`єю та вела спільне господарство з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Вони були пов`язані спільним побутом, заявник купувала продукти харчування, готувала їжу, купувала речі домашнього вжитку, ліки, проводила ремонтні роботи у вказаній квартирі, піклувалася про [PERSON] та [PERSON] . Суд приймає також до уваги письмові покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили, що заявник [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вона здійснювала догляд за ним, оскільки він не міг самостійно пересуватись та фактично була членом сім`ї [PERSON] , оскільки у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками /а.с.50-59/. Дані про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються та не суперечать іншим наданим доказам. Крім цього, факт ведення спільного господарства [PERSON] з [PERSON] підтверджується товарними чеками, квитанціями про купівлю холодильника, чайника, змішувача до ванни, тощо /а.с. 45-49/. Заявник у судовому засіданні пояснила, що встановлення даного факту їй необхідно для отримання спадщини після смерті [PERSON] . З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №199237685 від 06 лютого 2020 року, вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належала [PERSON] /а.с.33/. 31 березня 2020 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] /а.с.73/. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 13/2020, заведеної до майна померлого [PERSON] вбачається, що [INFO] [PERSON] , який є двоюрідним братом померлого [PERSON] , подано заяву про відмову від спадщини після смерті його брата на користь іншого спадкоємця, а саме [PERSON] /а.с.77, зворот/. У матеріалах справи міститься свідоцтво про розірвання шлюбу між заявником та [PERSON] , що свідчить про те, що під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , заявник у зареєстрованому шлюбі не була /а.с.11/. 12 січня 2021 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] /а.с. 81/. 12 січня 2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О. листом № 3/02-14 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропоновано звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини /а.с.83/. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зав`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» було роз`яснено, що при вирішенні спору про право па спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю, складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З огляду на наведене, враховуючи, що встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] необхідне для оформлення спадщини після смерті останнього, беручи до уваги відсутність можливості в інший спосіб довести даний факт, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , за останньою фактичною адресою: [ADDRESS] , з 2014 року по день смерті [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved