Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Синюк С.Л. з позовом до ПАТ «Страхова компанія Еталон» про відшкодування шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 серпня 2020 року приблизно о 05 годині 10 хвилин, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] та рухаючись на 204 км+67 м автодороги сполученням «Київ-Одеса» поблизу м Умань Черкаської області скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який рухався по проїжджій частині автодороги в попутному автомобілю напрямку. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , загинув на місці. Внаслідок вказаної події позивачам було завдано непоправної моральної шкоди та тяжких глибоких душевних страждань. Відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до ЄДРДР за № 12020250000000226. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] була забезпечена полісом № АО/2162182 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон». Страхова сума за вказаним полісом на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 260 000,00 грн. 15.06.2022 року позивачі, у встановленому законом порядку звернулися до відповідача з усіма необхідними документами для виплати страхового відшкодування, в тому числі із заявами про страхову подію, заявами про виплату страхового відшкодування: моральної шкоди у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, встановлених на дату ДТП, 12х4723,00 грн., що дорівнює 56 676,00 грн., на утримання у розмірі 36 заробітних плат, встановлених на дату ДТП, 36х4723,00 грн., що дорівнює 170028,00 грн., оскільки позивачі перебували на утриманні загиблого сина [PERSON] , та витрати на поховання у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, встановлених на дату ДТП, 12х4723,00 грн., що дорівнює 56 676,00 грн. Відповідач частково провів виплату страхового відшкодування, а саме [PERSON] виплачено 14169,00 грн. моральної шкоди, [PERSON] виплачено 14169,00 грн. та 28 338,00 грн. витрат на поховання. Відповідно до пояснень представника відповідача в телефонному режимі, сума страхового відшкодування становить 50 % відповідальності водія, враховуючи хто є винною особою у ДТП, а тому, на їх думку, розмір страхового відшкодування становить 50 % від максимального ліміту й виключно за відшкодування моральної шкоди. У виплаті страхового відшкодування в частині витрат на утримання було відмовлено, оскільки відповідач вважає, що позивачами не надані докази перебування останніх на утриманні загиблого сина. З такими висновками позивачі не погоджуються. Представник позивачів зазначає, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» у відповідності до вимог якого обов`язкове страхування здійснюється саме з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування, а страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності усіх необхідних документів, не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. У відповідності до вимог ст. ст. 1187, 1193, 1195 ЦК України зменшення розміру відшкодування, в тому числі і моральної шкоди, в разі, коли іншим спеціальним нормативно-правовим актом не передбачено певного порядку відшкодування такої шкоди. Якщо ж Законом, яким врегульовано особливу сферу суспільних відносин, встановлений інший порядок, то визначена підстава зменшення розміру відшкодування, чи відмова не застосовується, адже можливість їх вжиття виключається самою правовою нормою, а підлягають до застосування правила спеціального закону. Оскільки позивачам заподіяно шкоду внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, а не взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, то відповідальним за заподіяну шкоду є лише особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереробної сили або умислу потерпілого. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом з цим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки має свої межі, за якими відповідальність виключається і до таких відноситься непереборна сила та умисел потерпілого. Разом з тим, станом на момент розгляду цієї справи, компетентними органами, а ні умисел, а ні грубу необережність потерпілого пішохода [PERSON] , не встановлено. На законодавчому рівні визначено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є її прямим наслідком. Тобто спеціальним Законом визначено розмір регламентної виплати, а позиція страховика, в тому числі норми ЦК України, які регламентують порядок відшкодування шкоди, є безпідставною, оскільки ЦК України є загальною правовою нормою та у разі існування, відсилає до застосування норми спеціального Закону, яким не передбачено відмову у виплаті страхового відшкодування у цьому випадку. Отже, законодавцем не передбачено права страховика на власний розсуд зменшувати, а тим більше відмовляти у виплаті страхового відшкодування. Також Законом передбачено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, в тому числі батькам потерпілого. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку і виплачується рівними частинами. Законодавством не передбачено право страховика на власний розсуд зменшувати, а тим більше відмовляти у виплаті страхового відшкодування у цьому випадку. Тобто, з врахуванням виплачених позивачам коштів, розмір недоплаченого страхового відшкодування за моральну шкоду становить також 14169,00 грн. кожному з позивачів. Відшкодування витрат, понесених у зв`язку із похованням, також відшкодовується страховиком, і загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до наданих документів позивач [PERSON] поніс витрати на поховання в розмірі 135000,00 грн. У вказаному випадку страховик мав би сплатити батьку померлого 56712,00 грн., а сплатив 28338,00 грн., тобто розмір недоплаченого страхового відшкодування становить 28338,00 грн. Крім того, позивачі, які є пенсіонерами по інвалідності отримують пенсію у розмірі 1600 та 2000 гривень. Їх син за життя працював будівельником, але не офіційно, постійно шукав собі роботу і його середньомісячний дохід становив приблизно 10000,00 грн. Він доглядав за батьками, матеріально їх підтримував, вони вели спільне господарство, а тому вони, у відповідності до вимог ст. 1200 ЦК України, мають право на страхове відшкодування, як утриманці померлого. Визнаючи подію страховою, розмір відшкодування утриманцям померлого, яку страховик повинен сплати позивачам становить 170028,00 грн., а враховуючи загальний ліміт 260000,00 грн. та вже проведене часткове відшкодування на загальну суму 56676,00 грн. залишок становить 146648,00 грн. по 73324,00 грн. кожному. Враховуючи поважний вік позивачів, той факт, що вони залишилися без значної частки фінансової підтримки загиблого сина, мають слабке здоров`я, є пенсіонерами, інвалідами та постійно потребують лікарської та сторонньої допомоги, а тому вимушені звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх інтересів. Просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , моральну шкоду, розмір якої передбачено ст. 27.3. Закону № 1961 - 14 169,00 грн., витрати на утримання, які передбачені ст. 27.2. Закону № 1961 - 73 324,00 грн. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , моральну шкоду, розмір якої передбачено ст. 27.3. Закону№ 1961 - 14 169,00 грн., витрати на утримання, які передбачені ст. 27.2. Закону № 1961 - 73 324,00 грн., витрати на поховання, які передбачені ст. 27.4. Закону № 1961 - 28 338,00 грн., 8 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та судові витрати. Ухвалою судді від 29.08.2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» Панченка Ю.Ю. на адресу суду надійшов відзив на позову заяву, у якому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на наступне. За наявності правової колізії щодо порядку відшкодування шкоди страховиком по договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застосовуються норми спеціального Закону. При зверненні до страховика позивачами не було надано жодних доказів на підтвердження перебування на утриманні [PERSON] , його доходи за попередній календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника. Окрім цього, не подано доказів, які вказують, що допомога померлого була основним та постійним джерелом їх існування. Сам факт проживання за однією адресою із загиблим не може свідчити про перебування на його утриманні. Крім цього, непрацездатні члени сім`ї загиблого, які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути визнані утриманцями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх існування. Факт перебування особи на утриманні померлого має місце, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Відтак, на їх думку, вимога позивачів у стягненні страхового відшкодування за спричинену шкоду смертю сина (втрата годувальника) в розмірі 73324,00 грн. кожному, є необґрунтованою та незаконною. По друге, звертає увагу суду, що ПрАТ «СК «Еталон» здійснило виплату страхового відшкодування про що позивачі зазначають у позові. Сума страхового відшкодування була зменшена, оскільки причиною ДТП та загибелі внаслідок неї стали дії пішохода [PERSON] . Зазначає, що ПрАТ «СК «Еталон» категорично не погоджується з позицією представника позивача про те, що визначення винної особи в цьому ДТП є неважливим та ні на що не впливає. Так, вимоги ЗУ «Про дорожній рух» та інші нормативно-правові акти чітко передбачають обов`язок пішохода і у разі, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеню вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено. У вказаному випадку органом досудового розслідування було винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Слідчим було встановлено, що в дорожній обстановці, яка склалася на момент дорожньо-транспортної пригоди, у причинному зв`язку з виникненням цієї пригоди, з технічної точки зору, знаходиться вихід (випад) пішохода [PERSON] на смугу руху автомобіля «Skoda octavia» реєстраційний номер [NUMBER] . Тобто причиною ДТП та загибелі, внаслідок неї, стали дії [PERSON] , який вийшов (випав) раптово на суму руху автомобіля, тим самим порушив вимоги ПДР України та своїми діями спровокував ДТП. Наголошує, що зі сторони ПрАТ «Еталон» не було порушено прав потерпілої сторони, оскільки страхова сума була виплачена відповідно до норм чинного законодавства. По-третє, представник відповідача, звертає увагу суду, що Договір № 12 від 25.07.2022 та Договір № 11 від 25.07.2022 про надання правової допомоги не містить істотних умов, а саме не зазначено вартість години роботи адвоката або фіксований розмір оплати, а відповідно до позиції Верховного Суду, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі і на підтвердження цих обставин, до суду повинні бути надані ряд підтверджуючих документів. У цьому випадку, до позову не надано акт виконаних послуг або акт виконаних робіт, на підставі чого була здійснена оплата також не було надано рахунок на оплату послуг та підтвердження самої оплати та інше, а відтак, вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. не обґрунтовані та документально не підтверджені. У зв`язку з цим, просить суд відмовити у задоволенні позову. В подальшому, 17.11.2022, на адресу суду від представника позивачів надійшла відповідь на відзив, у якій адвокат Синюк С.Л. просить позовні вимоги задовольнити, та зазначає, що мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинув пішохід, син позивачів по справі, та у зв`язку з цим було відкрито кримінальне провадження. Позивачам внаслідок смерті сина завдано непоправну моральну шкоду та тяжкі глибокі душевні страждання. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон». Страхова сума за полісом № АО/2162182 на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 260 000,00 грн. На підставі вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачами на адресу відповідача надіслано заяву про виплату страхового відшкодування, що включала в себе вимогу відшкодування моральної шкоди, витрат на поховання та витрати щодо утримання. Однак відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування не в повному обсязі, посилаючись на поділ відповідальності учасників дорожньо-транспортної пригоди, але враховуючи позицію Верховного Суду, коли шкода, пов`язана зі смертю потерпілого, була заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, то відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє страховика від обов`язку відшкодувати шкоду, тому просить суд позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що 17 серпня 2020 року приблизно о 05 год. 10 хв. водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] та рухаючись на 204 км+67 м. автодороги сполученням «Київ-Одеса» поблизу м. Умань Черкаської області скоїв наїзд на пішохода [PERSON] [INFO] , який рухався по проїжджій частині автодороги в попутному автомобілю напрямку. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , загинув на місці події. Постановою слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспортного слідчого управління ГУНП в Черкаській області від 29 грудня 2020 року кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №12020250000000226 від 20 грудня 2020 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. За змістом частин першої, другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам (які не є власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, від взаємодії яких завдана шкода, наприклад пасажир транспортного засобу) застосовується положення частини другої статті 1188 ЦК України, згідно з яким, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. За змістом цієї норми обов`язок з відшкодування шкоди покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного з них, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки та третіми особами, яким такий володілець завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця незалежно від його вини. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.09.2020 у справі №199/1100/19. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 липня 1984 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] , [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про смерть від 19 серпня 2020 року виданого Уманським міським ВДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , помер [INFO] . Згідно із довідкою про причину смерті до форми № 106/о № 317 від 17 серпня 2020 року, [PERSON] , помер [INFO] . Причиною смерті стала: поєднана травма. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 15 червня 2022 року, в ПрАТ «СК «Еталон» позивачами була надано інформацію про коло осіб першого ступеня споріднення загиблого, а саме: батько [PERSON] та мати [PERSON] , таким чином, на момент смерті, на утриманні померлого [PERSON] знаходились непрацездатні батьки, які є пенсіонерам та інвалідами. З довідки про доходи [PERSON] , наданої Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, вбачається, що остання отримує пенсію по інвалідності, пенсія за період з 01 серпня 2019 року по 31 серпня 2020 року складає в середньому 2050 грн. на місяць З довідки про доходи [PERSON] , наданої Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, вбачається, що останній отримує пенсію по інвалідності, пенсія за період з 01 серпня 2019 року по 31 серпня 2020 року складає 1632 грн., на місяць Законом України «Про Державний бюджет 2019» передбачено розмір мінімальної заробітної плати Україні, в 2019 року: 4173 грн. на місяць, в 2020 року 4723 грн. за місяць. Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу марки «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Еталон», що підтверджується відповідним страховим полісом № АО2162182 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв на момент дорожньо-транспортної пригоди 17 серпня 2020 року. Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них передбачена статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до страховика за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страховика про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону),

Outcome: approved