Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~13 квітня 2023р. [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за договором кредиту та страхування №Е08.00111.008805368 від 11 жовтня 2021 року з огляду на нікчемність пункту 1.9. даного договору, розділу 7 Додатку №1 до договору № Е08.00111.008805368 від 11.10.2021р. (Графік щомісячних платежів) щодо обов`язку позичальника сплачувати плату відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитом як «Обслуговування кредитної заборгованості». В обґрунтування своїх вимог вказав, що 11.10.2021р. між ним та АТ «Ідея Банк» був укладений Договір кредиту та страхування №Е08.00111.008805368, на підставі якого, того ж дня, він отримав кредитні кошти в сумі 49980,00 грн. 30.11.2021р. на погашення кредиту ним були сплачені кошти в сумі 4820,00 грн. Ще 44760,00 грн. він сплатив 30.12.2021р., а всього ним було повернуто 49580,00 грн. кредитних коштів, що підтверджує майже повне дострокове виконання ним своїх зобов`язань по договору. Проте, усвідомлюючи наявність в нього певної заборгованості, з метою дізнатися її кінцевий розмір, в січня та лютому 2023р. позивач звертався до відповідача з проханням надати йому детальну інформацію про те, яку суму коштів йому необхідно внести для повного виконання умов Договору кредиту та страхування №Е08.00111.008805368 з врахуванням вимог чинного законодавства. Згідно отриманої відповіді від 24.02.2023р. та документів, доданих до неї (розрахунок боргу станом на 26.01.2023р.) [PERSON] виявив, що загальна сума його заборгованості становить 34338,08 грн. та складається з: строкового основного боргу 5138,72 грн. простроченого основного боргу 5811,56 грн., строкових процентів 0,38 грн., прострочених процентів 0,55 грн., строкової плати за обслуговування кредиту 13400,86 грн. та простроченої сплати за обслуговування кредиту 9986,01 грн. Отримавши вказані відомості, позивач вважає, що його права та законні інтереси є порушеними, оскільки відповідно до п. 1.9. Кредитного договору під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (https://ideabank.ua/uk/about/publik-contracts) за надання яких встановлена плата, відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитом як «обслуговування кредитної заборгованості». При цьому, за змістом вказаного пункту Кредитного договору відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану плату (комісію) надаються споживачу. Разом з тим згідно з ч. 9.8 (п. 9.8.2.) Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за користування кредитом позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно до закінчення строку Договору кредиту, в терміни та в розмірах, визначених згідно з Графіком за Договором кредиту, що включає в себе: - ??надання інформації за рахунками Позичальника з використанням телефонних каналів зв?язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в Контакт-центрі Банку, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за Договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; ??надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв?язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника; ??опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв?язку тощо. При цьому, [PERSON] вказує, що з умовами даного Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб його ознайомлено не було, а лише спрямовано на самостійний пошук даного договору в мережі Інтернет. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Таким чином, ЗУ «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації, оскільки один раз на місяць споживач має отримати вказану інформацію безоплатно, а плата за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Відтак, позивач вважає, що положення кредитного договору в частині обов?язку позичальника здійснювати плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно один раз на місяць, с нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». В зв`язку з цим, нарахування йому щомісячної плати за обслуговування кредиту здійснено всупереч чинному законодавству, а тому відповідна умова Кредитного договору (п.1.9), а також розділ 7 в Додатку №1 до кредитного договору (графік щомісячних платежів) є нікчемними, що на думку позивача, є підставою для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17.04.2023р. в справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу його право протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження подати відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень. \~ \~ \~ \~Копія ухвали про відкриття провадження та примірник позовної заяви з додатками був отриманий уповноваженою особою АТ «Ідея Банк» 10.05.2023р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. \~ \~ \~ \~У визначений строк відзив на позовну заяву до суду не надходив. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав на підставах викладених в позовній заяві та наполягав на їхньому повному задоволенні. Пояснив, що в жовтні 2021 року взяв кредит та в наступні два місяці майже повністю його повернув. В зв`язку з початком війни в Україні допустив заборгованість, розмір якої, на його думку, повинен становити не більше трьох тисяч гривень, оскільки він вчасно сплачував і тіло кредиту і проценти. Суму, яку нарахував банк, позивач не визнає та вважає її невірною, оскільки відповідач не мав правомірних підстав для включення в розрахунок боргу нарахувань за обслуговування кредитної заборгованості. [PERSON] звертався до АТ «Ідея Банк» з вимогою провести перерахунок, однак цього виконано не було, що змусило позивача звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач в судовому засіданні не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені докази, суд прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що 11.10.2023р. між АТ «Ідея Банк», як кредитодавцем, ТОВ «Нью Файненс Сервіс», як страховим агентом та [PERSON] (надалі позичальник/страхувальник/ застрахована особа/ клієнт) був укладений Договір кредиту та страхування №Е08.00111.008805368. Згідно його умов банк відкриває клієнту банківський рахунок та надає клієнту кредит, а клієнт отримує його на наступних умовах: тип кредиту Єдиний, сума кредиту 53862,00 грн., процентна ставка фіксована 0,01%, строк кредиту 18 місяців. Пунктами 1.6-1.7 Договору передбачено, що строк дії договору та дата повернення Кредиту - до 11.04.2023. Повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок [NUMBER] , відкритий у Банку (надалі - Рахунок) відповідно до порядку повернення кредиту, згідно Додатку N°1 до Договору. На період прострочення платежу за Договором діє процентна ставка 0.01, яка нараховується на прострочену суму кредиту. Пунктом 1.10 договору сторони погодили, що банк надає кредит позичальнику для власних\~потреб шляхом переказу коштів в розмірі 51102.47 гривень на рахунок [NUMBER] позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 2759.53 гривні згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього Договору. Квитанцією від 11.10.2023р. підтверджується отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 49980,00 грн. Відповідно до даних, які вказані в Додатку №1 до Договору № Е08.00111.008805368 «Графік щомісячних платежів» вбачається, що повернення кредитних коштів повинно здійснюватися шляхом сплати протягом вісімнадцяти місяців позичальником однакових платежів в сумі 4819,00 грн. (останній місяць 4810,23 грн). Сума щомісячного платежу включає в себе погашення суми кредиту за договором, сплату процентів за користування кредитом, а також платіж за обслуговування кредитної заборгованості. Відповідно до положень ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Згідно ч.1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Квитанціями №0.0.2360453729.1 та №11020062 підтверджується, що [PERSON] 30.11.2023р. здійснив погашення кредиту на суму 4820,00 грн., а 30.12.2021р. на суму 44760,00 грн. Згідно п. 11 ч.1 ЗУ «Про споживче кредитування», споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Частинами 1-3 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено,\~що споживач\~має право\~в будь-який\~час повністю\~або частково\~достроково повернути\~споживчий кредит,\~у тому\~числі шляхом\~збільшення суми\~періодичних платежів.\~Споживач\~у разі\~дострокового повернення\~споживчого кредиту\~сплачує кредитодавцю\~проценти за\~користування кредитом\~та вартість\~усіх послуг,\~пов`язаних з\~обслуговуванням та\~погашенням кредиту,\~за період\~фактичного користування\~кредитом. \~Кредитодавцю\~забороняється відмовляти\~споживачу в\~прийнятті платежу\~у разі\~дострокового повернення\~споживчого кредиту. Кредитодавцю забороняється встановлювати споживачу будь-яку плату, пов`язану з достроковим поверненням споживчого кредиту. Умова договору про споживчий кредит, що передбачає сплату споживачем будь-якої плати у разі дострокового повернення споживчого кредиту, є нікчемною. Таким чином, вбачається, що позивачем достроково було повернуто банку 49580 грн., майже всю суму отриманих ним кредитних коштів. З листа начальника управління комунікації з клієнтами АТ «Ідея Банк» слідує, що 12.01.2023р. банком було отримано звернення [PERSON] від 05.01.2023р. У відповідь на звернення позивача, банк надав розрахунок заборгованості, виконаний станом на 26.01.2023р., згідно якого загальна сума заборгованості за договором становить 34338,08 грн. та складається з: строкового основного боргу 5138,72 грн. простроченого основного боргу 5811,56 грн., строкових процентів 0,38 грн., прострочених процентів 0,55 грн., строкової плати за обслуговування кредиту 13400,86 грн. та простроченої сплати за обслуговування кредиту 9986,01 грн. [PERSON] не визнає розмір заборгованості, визначений йому відповідачем та просить зобов`язати АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок, оскільки п.1.9 Договору та розділ 7 Додатку №1 до Договору № Е08.00111.008805368, які визначають плату за обслуговування кредиту, є нікчемними умовами правочину. За змістом статей\~626,\~627 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст.. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою\~статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частин першої та другої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Отже, правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Відповідно до п. 1.9 Договору, під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБОФО - https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts), за надання яких встановлена плата, відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитом (далі - Додаток N°1) як «Обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно з діючими Тарифами Банку. Тарифи є невід?ємною частиною ДКБФО, та розміщені на веб-сайті Банку: https://ideabank.ua. Конкретний розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості визначений у розділі 7 в Додатку №1 до Договору «Графік щомісячних платежів» та змінюється залежно від погашення кредиту: перший платіж за обслуговування кредиту становить 2283 грн. 75 коп.,\~останній 1368 грн. 09 коп. Згідно з ч. 9.8 (п. 9.8.2.) Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за користування кредитом позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно до закінчення строку Договору кредиту, в терміни та в розмірах, визначених згідно з Графіком за Договором кредиту, що включає в себе: ???надання інформації за рахунками Позичальника з використанням телефонних каналів зв?язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в Контакт-центрі Банку, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за Договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; ???надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв?язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника; ???опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв?язку тощо. Відповідно до частин першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит,\~безоплатно повідомляє йому інформацію\~про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Пунктом 1.9 Договору [PERSON] встановлено плату за надання інформації щодо кредиту без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем. Надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено. Відтак, фактично на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць послуги з надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, мають оплатний характер,\~що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, враховуючи те, що позивачу\~\~встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд прийшов до висновку про те, що положення пункту 1.9 Договору кредиту та страхування №Е08.00111.008805368 від 11 жовтня 2021 року та розділу 7 Додатку №1 до Договору № Е08.00111.008805368 від 11.10.2021р. (Графік щомісячних платежів), щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно,\~є нікчемними. Згідно ст.. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування . Стаття 217 ЦК України вказує, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. За правилами ст.. 216 ЦК України, реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. З урахуванням встановлених в даній справі обставин, суд вважає за необхідне в порядку застосування наслідків виконання нікчемного правочину зобов`язати АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] за Договором кредиту та страхування №Е08.00111.008805368 від 11 жовтня 2021р. з огляду на нікчемність\~пункту 1.9 Договору кредиту та страхування №Е08.00111.008805368 від 11 жовтня 2021 року та розділу 7 Додатку №1 до Договору № Е08.00111.008805368 від 11.10.2021р. (Графік щомісячних платежів). Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує висновки, викладені в постанові ВПВС від 13.07.2022р. по справі № 496/3134/19, провадження № 14-44цс21. Що стосується судових витрат. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Квитанцією від 11.04.2023р. підтверджено сплату позивачем судового збору в сумі 1073,60 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з АТ «Ідея Банк». Окрім понесених витрат на сплату судового збору, позивач також просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.2, 3 ст.\~2. ст..\~137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В даній справі позивачем було долучено укладену ним угоду з адвокатом Чеботар Вадимом Володимировичем від 07.04.2023р., квитанцію про сплату адвокату трьох тисяч гривень та акт приймання-передачі наданих адвокатом послуг, з якого слідує, що в перелік послуг ввійшло попереднє вивчення матеріалів, опрацювання законодавства у спірних відносинах, судової практики, що зайняло 2 год. та становить 1000 грн., а також складання тексту позовної заяви 4 год. (2000,00 гривень). Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто\~ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц (провадження N 14-382цс19). Враховуючи те, що відповідач не заявляв клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу і заявлена до стягнення сума є співмірною зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами і витраченим ним часом, суд стягує з АТ «Ідея Банк» на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved