Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 20 лютого 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 20 лютого 2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] та дочку [PERSON] . Спільне життя між ними не склалося, вони не зійшлись характерами, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. З початку 2023 року поведінка дружини кардинально змінилася і між ним подружні стосунки припинилися. З відповідачем спілкування зводилося лише щодо життя їх дітей. 17 березня 2023 року дізнався про подружню зраду, яку вибачити не може. Відтак, їх життя як подружжя є неможливим, оскільки відповідач знехтувала сімейними цінностями. На його глибоке переконання немає сенсу і можливості підтримувати сімейні відносини. Подальше спільне життя та примирення з відповідачем неможливе та суперечитиме його інтересам та інтересам спільних дітей, які повинні зростати в атмосфері любові та поваги батьків один до одного. Ухвалою від 8 червня 2023 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У заяві від 21 червня 2023 року відповідач просить розгляд справи здійснити без її участі, шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просить позов задовольнити. Представник відповідача пояснила, що відповідач наполягає на розірванні шлюбу, однак заперечує підстави розірвання шлюбу. Факт подружньої зради відповідач заперечує. Реальними причинами, через які не склалися шлюбні відносини між сторонами, є неналежне виконання позивачем своїх обов`язків як чоловіком та батьком. Відповідач була порядною жінкою, як дружина належним чином виконувала всі свої подружні обов`язки і ніколи не зраджувала чоловіку. Несла основний тягар матеріального утримання сім`ї в ті періоди, коли чоловік не мав змоги належним чином себе реалізувати. Внаслідок такої нереалізації позиач протягом подружнього життя вчиняв щодо відповідача фізичне, психологічне та економічне насилля. Щодо позивача двічі правоохоронними органами застосовувалися приписи та складено адміністративні протоколи, на підставі одного з яких позивач притягнений до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. Відповідач не бажає надалі терпіти психологічного та фізичного насилля з боку позивача і не заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки зберегти шлюб за таких обставин неможливо. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 лютого 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Сторони мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. За положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач та відповідач бажають розірвати шлюб, покликаючись на зазначені кожним з них причини, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним, а тому позов належить задовольнити. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягає. На підставі наведеного та

Outcome: approved