Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

22.05.2023 [PERSON] в особі представника адвоката Ремського Є.В. звернувся до суду із зазначеною заявою, мотивуючи тим, що він є власником земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та земельної ділянки для особистого допоміжного господарства площею 0,40 га, які розташовані по [ADDRESS] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 017499, виданого 25.04.1995 Ленінською сільською Радою народних депутатів та Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 017498, виданого 25.04.1995 року Ленінською сільською Радою народних депутатів. Однак у вказаних державних актах неправильно записане його прізвище як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », що у подальшому спричинило внесення неправильних його даних як власника земельної ділянки до Державного земельного кадастру. Зазначені розбіжності перешкоджають заявнику в повній мірі реалізувати своє право власності на земельні ділянки. За таких обставин заявник просить встановити факт належності йому вищевказаних державних актів. Ухвалою суду від 24.05.2023 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі окремого провадження та призначено справу до судового розгляду. Заявник у судове засідання не з`явився. Представник заявника адвокат Ремський Є.В. надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, у якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився; надав заяву про розгляд справи у відсутність представника; проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що у паспорті заявника серії [NUMBER] , виданому 02.10.1998 року Первомайським РВ УМВС України в Миколаївській області, копія якого знаходиться в матеріалах справи, його прізвище вказано « [PERSON] » (а.с.8). У свідоцтві про народження заявника його прізвище російською мовою зазначене « [PERSON] ». Прізвище « [PERSON] » також зазначене у виписці підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності від 24.02.2023 та у технічному паспорті на житловий будинок по [ADDRESS] . Однак, у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 017499, виданому 25.04.1995 Ленінською сільською Радою народних депутатів і зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12, та Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 017498, виданому 25.04.1995 року Ленінською сільською Радою народних депутатів і зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12, прізвище заявника зазначено « [PERSON] », що не відповідає даним паспорту заявника та іншим документам про його особу, складеним українською мовою. У зв`язку з вказаною помилкою були автоматично внесені неправильні дані про власника земельної ділянки до Державного земельного кадастру та Державного реєстру прав на нерухоме майно. З наявних матеріалів справи очевидно, що правовстановлюючі документи на земельні ділянки були видані саме заявнику; дані, які зазначені у таких документах про особу заявника, збігаються з даними його паспорту та свідоцтва про його народження, зокрема, ім`я та по батькові, адреса проживання, РНОКПП тощо. Факт належності заявнику правовстановлюючого документу на земельну ділянку має для нього юридичне значення, так як необхідний йому для можливості в повній мірі реалізувати своє право власності на земельні ділянки. Відповідно до п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає\~справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінивши їх з точки зору належності, достатності, достовірності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що факт належності заявнику Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 017499 та Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 017498 знайшов своє підтвердження під час розгляду справи судом. За таких обставин заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved