Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

11 листопада 2022 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. 21 листопада 2022 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Позивач посилається на те, що 24 грудня 2019 року [PERSON] згідно договору позики грошей взяв у нього в борг 15\~053 грн, які зобов`язався повернути 23 січня 2020 року. Однак у визначений термін відповідач суму позики не повернув. Позивач просить стягнути з відповідача борг за договором позики у загальній сумі 650\~289 грн 60 коп, яка складається з наступного: -сума позики 15\~053 грн, -відсотки за період з 24 січня 2020 року по 20 березня 2021 року 635\~236 грн 60 коп. Ціна позову визначена позивачем 650\~289 грн 60 коп. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 1007 від 22 листопада 2022 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 14 березня 2006 року по теперішній час. (а.с.15) Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками направлялися відповідачу за адресою реєстрації, поштове відправлення повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.24) Іншої адреси місця проживання відповідача суду не повідомлено. Згідно з пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно наведених положень процесуального закону відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов не надійшло. Позовна заява містить клопотання про розгляд справи без участі позивача, який не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Як передбачено статтями 1046-1048 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що 24 грудня 2019 року в простій письмовій формі був укладений договір позики грошей між позичальником [PERSON] та позикодавцем [PERSON] . (а.с.7) За умовами цього договору позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 15 053 грн, а позичальник зобов`язався повернути зазначену суму 23 січня 2020 року. За користування коштами понад зазначений термін позичальник сплачує проценти у розмірі десяти відсотків за кожен день користування позикою від суми простроченої заборгованості. Підписанням цього договору позичальник підтвердив факт отримання грошових коштів від позикодавця (пункт 7.5 договору). Крім того отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 15 053 грн підтверджується розпискою. (а.с.8) Як визначено частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), як визначено частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України. Згідно з умовами договору позики кінцевою датою повернення боргу є 23 січня 2020 року. Станом на день звернення позивача до суду борг не повернуто, як видно зі змісту позовної заяви, будь-яких доказів протилежного судом не отримано. \~ \~ Як\~передбачено статтею\~536\~Цивільного кодексу\~України,\~за користування\~чужими грошовими\~коштами боржник\~зобов`язаний\~сплачувати проценти,\~якщо інше\~не встановлено\~договором між\~фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. \~ \~ \~Згідно з\~частиною 1\~статті 1048\~Цивільного кодексу\~України,\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договором позики грошей, укладеним між сторонами, встановлено, що у разі неповернення суми позики у визначений термін позичальник сплачує проценти у розмірі 10 відсотків від суми простроченої заборгованості за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік). Таким чином договором встановлено розмір та порядок одержання процентів, згідно якого за кожен календарний день після 23 січня 2020 року позичальник повинен сплачувати за користування позикою 10 відсотків від неповерненої суми, тобто 1505 грн 30 коп. Договір між сторонами укладений в належній формі і є дійсним відповідно до презумпції правомірності правочину (статті 204 Цивільного кодексу України), оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним. Позивач просить стягнути з відповідача проценти, нараховані за період з 24 січня 2020 року по 20 березня 2021 року включно (422 календарні дні) у розмірі 422 х 1505,30 = 635\~236 грн 60 коп. Проценти нараховані позивачем у порядку та розмірі, які передбачені договором. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми позики у розмірі 15 053 грн та процентів за користування позикою у розмірі 635\~236 грн 60 коп є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру (один відсоток від ціни позову), що підтверджується квитанцією. (а.с.1) \~ \~ Пропорційно\~до розміру\~позовних вимог,\~які підлягають\~задоволенню,\~слід стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача \~судові витрати\~на сплату\~судового збору\~у розмірі\~6502\~грн 89\~коп.

Outcome: approved