Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 30 971,29 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/25961/21 від 02.05.2022 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.12.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №870. У [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 06.02.2013 року серії [NUMBER] . 13 грудня 2021 року Солом`янським районним судом м. Києва провадження №2-н/760/772/21 у справі №760/32906/21 видано судовий наказ про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання на дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.11.2021 року та до досягнення ним повноліття. На підставі вказаного рішення - 26.01.2022 року державним виконавцем Бориспільського відділі Державної виконавчої служби у Бориспільському району Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції відкрито виконавче провадження №ВП68374934 про примусове виконання судового наказу. Відповідач рішення суду не виконує. Відповідно до розрахунку державного виконавця станом на 11.08.2022 заборгованість відповідача по аліментам становить 35 184,78 грн. На підставі ст. 196 СК України відповідач повинен сплатити на користь позивача за кожен день затримки сплати аліментів пеню в розмірі одного відсотка від суми заборгованості. Згідно з розрахунком позивача, загальний розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 30 листопада по 31 липня 2022 року становить 30 971,29 грн. На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову. 05.09.2022 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 09.09.2022 року та 20.09.2022 року до суду надійшли довідки про реєстрацію місця проживання позивачки та відповідача. Ухвалою суду від 07.10.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Сторонам було направлено копію ухвали від 07.10.2022 року, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками, яку останній отримав 14.11.2022 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. У встановлений законом строк відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дитини: [PERSON] , [INFO] . 13 грудня 2021 року Солом`янським районним судом м. Києва провадження №2-н/760/772/21 у справі №760/32906/21 видано судовий наказ про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання на дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.11.2021 року та до досягнення ним повноліття. На підставі вказаного рішення - 26.01.2022 року державним виконавцем Бориспільського відділі Державної виконавчої служби у Бориспільському району Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції відкрито виконавче провадження №ВП68374934 про примусове виконання судового наказу. Відповідач рішення суду не виконує. Відповідно до розрахунку державного виконавця станом на 11.08.2022 заборгованість відповідача по аліментам становить 35 184,78 грн. За змістом ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. У зв`язку з несплатою аліментів на [PERSON] , [INFO] у період з 30 листопада 2021 року по 31 липня 2022 року у відповідача утворилася пеня на загальну суму у розмірі 30 971,29 грн., яка не є більшою за 100 % розміру заборгованості за кожен місяць. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відзив від відповідача не надходив, а тому суд вважає, що ним не спростовано того факту, що заборгованість по аліментам сталася саме з вини відповідача. При цьому, із наявних у справі доказів вбачається, що розмір заборгованості із сплати аліментів був обчислений державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», боржнику було роз`яснено право оскаржити його до суду у порядку, встановленому законом. Крім того, розрахунок державного виконавця містить відомості про суму заборгованості по аліментам, період за який вона виникла. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на оскарження зазначеного розрахунку. У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до роз`яснень, наведених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, беручи до уваги той факт, що відповідач, будучи достовірно обізнаний про існування судового рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними 18 років, аліменти не сплачував, доказів того, що існуюча заборгованість виникла з незалежних від нього причин не здобуто, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що заборгованість з аліментів виникла з його вини, у зв`язку з чим позивачка набула права й на стягнення неустойки (пені). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічний правовий висновок міститься також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі Справа № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи те, що з вини відповідача в останнього утворилась заборгованість зі сплати аліментів, позивачка звернулася до суду із даним позовом й про стягнення (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як вбачається із наведеного державним виконавцем розрахунку, заборгованість зі сплати аліментів у період з 30.11.2021 року по 31.07.2022 року становить 30 971,29 грн. за дитину. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги те, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по сплаті аліментів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, починаючи з 30.11.2021 року по 31.07.2022 року, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 30 971,29 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позивачка згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved