Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 05 червня 2015 року виконавчим комітетом Круглицької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 05. Від шлюбних відносин у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Посилається на те, що подружні відносини між сторонами припинені. Основною причиною розпаду сім`ї є те, що вони різні по характеру люди, між ними відсутні взаєморозуміння та довіра. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, однак ні вона ні відповідач не мають наміру зберегти шлюб. Фактично вони з відповідачем не проживають як одна сім`я, їхнє життя ніяким чином не пов`язане з сімейними відносинами. Їхній шлюб набув формального характеру, а тому вважає, що за таких обставин їхнє спільне подружнє проживання є неможливим, оскільки сім`ї фактично немає. Збереження даного шлюбу буде суперечити її інтересам та розумінню про правильне створення сім`ї. Підтримуючи вищевикладене, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 05 червня 2015 року виконавчим комітетом Круглицької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 05. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. Також просила дітей залишити проживати із своїм батьком, оскільки вона планує виїхати за межі України. Від відповідача [PERSON] , від імені якого діє адвокат Ватаманюк В.В., на адресу суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. Справу просить слухати у його відсутності та відсутності його представника. Не заперечує, щодо залишення з ним проживати їх дітей. Суд,\~вивчивши та\~дослідивши письмові\~докази,\~наявні у\~матеріалах справи,\~заяви сторін,\~всебічно перевіривши\~обставини,\~на яких\~вони ґрунтуються\~у відповідності\~з нормами\~матеріального права,\~що підлягають\~застосуванню до\~даних правовідносин,\~встановив наступні\~обставини та\~дійшов до\~наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстрований 05 червня 2015 року виконавчим комітетом Круглицької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 22 січня 2020 року (а.с.7). Від шлюбних відносин у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.12.2015 року, та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04.01.2019 року (а.с.8,9). Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Як встановлено судом, від шлюбу у сторін є діти [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.12.2015 року, та [PERSON] [INFO] , які наразі проживають з батьком в с. Долиняни Дністровського району Спору про місце проживання дітей немає, після розірвання шлюбу діти будуть на утриманні та проживанні з батьком, оскільки матір виїжджає на працевлаштування за кордон. Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Більш того, позивач не заперечує, щоб її діти залишився на самостійному утримані та проживанні з батьком. Крім того відповідач подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі. За таких обставин, враховуючи спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, а дітей [PERSON] та [PERSON] , залишити на самостійному утриманні та проживанні біля батька. За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved