Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] в селі Рижавка Уманського району Черкаської області та після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, площею 3,6840га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Посухівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Ще при житті, 13.03.2018 [PERSON] склав заповіт, яким заповів вище вказану земельну ділянку позивачу [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), оскільки кровних родичів у нього не було. Вчасно позивач не могла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту. Після того, як вона дізналася про наявність заповіту,то звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса про прийняття спадщини, проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском встановленого шестимісячного строку, тому з даним позовом вона звернулася до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подавши заяву, у якій вона просить задовольнити її позовні вимоги та справу розглядати у її відсутність. Від представника Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області надійшла письмова заява про розгляд справи без представника відповідача, з якої також вбачається, що представник не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від третьої особи - державного нотаріуса Діброва Л.М. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , маючи дошлюбне прізвище « [PERSON] », 02.06.2019 зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] , після чого отримала прізвище « [PERSON] ». [INFO] помер громадянин [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.03.2018. На час смерті він кровних родичів не мав, постійно проживав в селі Посухівка Уманського району Черкаської області, а коли не зміг сам себе доглядати, то почав проживати в Рижавському стаціонарному відділенні територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Уманського району, який територіально знаходився в с. Рижавка, де він і помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, площею 3,6840га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Посухівської сільської ради Уманського району Черкаської області, яка належить йому на праві власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 003452. Ще при житті, 13.03.2018 [PERSON] склав заповіт, яким заповів вище вказану земельну ділянку позивачу [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), оскільки кровних родичів у нього не було. Вказаний заповіт був посвідчений секретарем виконкому Паланської сільської ради Андрійчук Л.В. Позивачу [PERSON] не було відомо про існування вказаного заповіту, тому вона звернулася до Другої уманської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом лише тоді, коли дізналася про його існування. Вчасно позивач не могла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту. Тому, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Діброва Л.М. від 28.10.2022 позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про праву на спадщину за заповітом. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Зазначену правову позицію висловив і Верховний Суд у своїх постановах від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 та від 08.08.2019 року у справі № 235/2032/15-ц. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.11.2021 у справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави вважати поважною причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за необхідно встановити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved