Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Уманський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту родинних стосунків. Позивач вказує, що її батьки: [PERSON] і [PERSON] із 1964 року та до дня смерті [PERSON] . -15.11.2003 проживали разом однією сім`єю, при цьому до 06.04.1985 вони проживали разом без реєстрації шлюбу. Позивач зазначає, що на момент її народження батьки проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому у її свідоцтві про народження матір`ю зазначено: [PERSON] , у графі батько - прочерк. Батьки позивача спільної заяви при реєстрації її народження не подавали, а шлюб зареєстрували тільки 06.04.1985. Від дня свого народження позивач постійно проживала разом з батьками до їхньої смерті. [PERSON] при житті визнавав позивача як свою дочку. Позивач посилається на те, що у 2018 році вона зверталась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою в порядку окремого провадження та просила суд встановити факт того, що [PERSON] являється її батьком. Ухвалою суду від 18.12.2018 її заяву залишено без розгляду, оскільки існує спір про право. В даний час між позивачем та [PERSON] виник спір щодо нерухомого майна, в ході якого останній подав до Уманського міськрайонного суду Черкаської області позовну заяву до неї про скасування права власності за неналежним власником та визнання права власності на спадкове майно. У свою чергу позивач звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Виходячи із викладеного, позивач вважає, що для захисту її законних прав необхідно встановити факт родинних стосунків. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Трепак О.І. , посилаючись на обставини, що викладені у позові, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Представник відповідача Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду було надано заяву в якій вказано, що сільська рада просить справу слухати у відсутність їх представника та щодо задоволення позову покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Уманського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду було надано заяву в якій вказано, що третя особа не заперечує проти встановлення факту родинних відносин, судові засідання просить слухати у її відсутність. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знає з дитинства, жили по одній вулиці в с. Ладижинка. Батьком позивача був [PERSON] , якого позивач все життя називала батьком, а він її дочкою. Їхня сім`я складалася з трьох осіб: батько [PERSON] , мати [PERSON] та їхня єдина дочка [PERSON] . Свідок підтвердила, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивача та її батьків знає давно. З позивачем ходили разом в школу. Батьком позивача був [PERSON] , він називав її дочкою, вона його батьком. Жили весь час в одній хаті: мати [PERSON] , батько [PERSON] і дочка [PERSON] . [PERSON] є далеким родичем [PERSON] . Свідок підтвердила, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 СК України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Слід зазначити, що позивач [PERSON] у 2018 році зверталася до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту родинних стосунків. Однак, 18.12.2018 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області \~заяву [PERSON] ,\~заінтересована особа:\~Уманський міськрайонний\~відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного \~стану \~Головного \~територіального \~управління \~юстиції у\~Черкаській області,\~ про\~встановлення \~факту родинних\~стосунків залишено без розгляду, оскільки вбачався спір про право. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 17.11.2003 Ладижинською сільською радою Уманського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане Ладижинською сільською радою Уманського району Черкаської області, актовий запис № 13. Позивач зазначає, що її батьки [PERSON] та [PERSON] із 1964 до 06.04.1985 проживали однією без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. 06.04.1985 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що Ладижинською сільською радою Уманського району видано свідоцтво про укладення шлюбу № [NUMBER] , актовий запис № 1. Дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.04.1967 Ладижинською сільською радою Уманського району Черкаської області, вбачається, що, [PERSON] , народилася [INFO] в с.Ладижинка Уманського району Черкаської області. В графі мати зазначено [PERSON] , у графі батька стоїть прочерк. \~ \~ \~ \~У погосподарській книзі № 5 Ладижинської сільської ради на 1964, 1965, 1966 роки зроблено запис, що [PERSON] - голова двору, [PERSON] дружина. В погосподарській книзі № 5 Ладижинської сільської ради за 1967, 1968, 1969 роки зроблено запис, що [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина; [PERSON] - дочка. При цьому, позивачем до позову долучено копії особистих документів [PERSON] : свідоцтва про народження від 14.03.1953 серії [NUMBER] ; трудової книжки від 15.01.1958; військового квитка від 16.03.1964 серії [NUMBER] ; свідоцтва про нагородження [PERSON] від 16.11.1978; пенсійного посвідчення [PERSON] від 27.03.1985; посвідчення ветерана війни від 16.12.1997 серії [NUMBER] ; свідоцтва про нагородження медаллю від 14.10.1999 серії [NUMBER] ; довідки про присвоєння [PERSON] ідентифікаційного номера віл 11.12.2000. Звертаючись до суду із даною заявою, позивач вказала, що при житті [PERSON] визнавав її своєю донькою, опікувався та допомагав, не ухилявся від виконання батьківських обов`язків.\~Позивачем було долучено фотокартку, \~яка на думку позивача, підтверджує наявність родинних відносин між померлим [PERSON] та нею. У зв`язку з укладенням шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У частині 1 статті 315 ЦПК України визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами. В частині 2 цієї норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 зазначено, що визначений в ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад,\~факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року;\~батьківства;\~реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. В пункті 15 вказаної постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України ).\~Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.\~Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Як зазначено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 «положення про встановлення батьківства, викладені у ч.3 ст.53 КпШС України, дають підстави для визнання ознаками сім`ї фактичних шлюбних відносин». Відповідно до п.п. 6,7 Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 29 грудня 1969 року «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» правила частини другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала у шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 1 жовтня 1968 року. Відповідно до ст.53 КпШС України (яка діяла на момент виникнення правовідносин), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. За змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Можливість встановлення факту визнання батьківства передбачена ст. 3 Закону СРСР «Про затвердження Основ СРСР та союзних республік про шлюб і сім`ю від 27 червня 1968р., який є чинним та підлягає застосуванню згідно з Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991р. «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів СРСР». Згідно з положеннями вказаної норми, якщо дитина народилась до [INFO] , та її припустимий батько помер, і батьківство не було оформлено в добровільному порядку, то можливо встановлювати в окремому провадженні факт визнання батьківства, якщо померлий визнавав себе батьком дитини. При цьому, не має значення, помер припустимий батько дитини до чи після 01 жовтня 1968 року. Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Краска проти Швейцарії» від 19 квітня 1993 року визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих стороною доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість вимог [PERSON] у зв`язку з чим її позов про встановлення факту родинних стосунків підлягає задоволенню.

Outcome: approved