Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

3 квітня 2023 року представником заявника, адвокатом Миздкою Романом Володимировичем, в інтересах [PERSON] (далі - заявниця), заінтересована особа - Радехівська міська рада Львівської області подано на розгляд суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. У заяві зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 7 жовтня 2022 року, виданим Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів), житель [ADDRESS] . Заявниця з померлим [PERSON] проживали разом однією сім`єю, у неофіційному шлюбі з 2012 року, в його квартирі за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство. Заявниця проживала за цією адресою без реєстрації. [PERSON] був інвалідом другої групи з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим Пенсійним фондом України 17 січня 2018 року довічно. Станом на день смерті [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) серії [NUMBER] від 5 грудня 2000 року, виданого Органом приватизації Радехівського ДКП "Будинкоуправління", належала 1/2 частки у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Інша 1/2 частки належала його покійній матері [PERSON] , яка померла [INFO] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 січня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області. Відповідно до записів з будинкової книги з реєстраційним номером №1462 у цій квартирі проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] заявниця організувала та оплатила його похорон. 3 моменту його смерті вона продовжує проживати у його квартирі, зберігає оригінали документів: будинкову книгу з реєстраційним номером 1462; технічний паспорт з реєстраційним номером 1266 від 29 листопада 2000 року; Свідоцтво про право власності на квартиру (будинок) серії [NUMBER] від 5 грудня 2000 року; Свідоцтво про право на спадщину за законом серії [NUMBER] про прийняття спадщини [PERSON] після смерті його матері [PERSON] ; витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна серії [NUMBER]; Свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 22 січня 2008 року; Свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 7 жовтня 2022 року; пенсійне посвідчення [PERSON] № [NUMBER] . Факт понесених витрат на поховання [PERSON] підтверджується товарним чеком від 06 жовтня 2022 року на суму 12030,00 гривень, виданим ФОП [PERSON] . Крім цього, заявниця витратила кошти на облаштування могили [PERSON] на кладовищі, придбавши у ФОП [PERSON] 3 січня 2023 року надгробник вартістю 2300 гривень. Покійний [PERSON] заповіту не складав. Дружини, дітей у [PERSON] немає. Станом на сьогоднішній день заявниця бажає здійснити своє право на спадкування у зв`язку із тим, що не звернулася у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. Однак, заявниця не може вважатися повноправним спадкоємцем після смерті [PERSON] , оскільки вони не зафіксували своїх шлюбних відносин законним чином і тому не може оформити своїх спадкових прав. У відповідності до ст. 1264 ЦК України, заявниця відноситься до четвертої черги спадкоємців за ознакою спільного проживання однією сім`єю протягом більше, ніж п`яти років до часу відкриття спадщини. Отож, заявниці необхідно довести факт спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] протягом не менше, ніж п`яти років до моменту відкриття спадщини. Факт її постійного проживання з спадкодавцем [PERSON] можуть підтвердити свідки: [PERSON] , [ADDRESS] ; [PERSON] , [ADDRESS] ; [PERSON] , [ADDRESS] ; [PERSON] , [ADDRESS] . Просить суд встановити факт постійного спільного проживання [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю продовж 10 років за адресою: [ADDRESS] , станом на день відкриття спадщини. Викликати та допитати в судовому засіданні свідків: [PERSON] , [ADDRESS] ; [PERSON] , [ADDRESS] ; [PERSON] , [ADDRESS] ; [PERSON] , [ADDRESS] (а.с. 2-16). 3 квітня 2023 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с. 18). Ухвалою судді 7 квітня 2023 року відкрито провадження у справі прийнято заяву до розгляду в порядку окремого провадження (а.с. 1-2). 1 травня 2023 року Радехівською міською радою подано клопотання про розгляд справи без їх участі, вимоги заяви підтримують в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечують (а.с. 21). 23 травня 2023 року у судовому засіданні залучено до участі в якості заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] . Заявник та представник заявника заяву підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити. [PERSON] 23 травня 2023 року подала до суду заяву, у якій просить задовільнити вимоги [PERSON] , яку підтримала у судовому засіданні (а.с.52). У судовому засіданні 14.06.2023 року представник заінтересованої особи [PERSON] - [PERSON] заяву підтримав, не заперечував щодо її задоволення. Заслухавши пояснення заявника та її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до положень ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВС від 07.11.2018 у справі №336/709/18-ц, та у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 по цивільній справі №633/344/16-ц. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: «Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними». «Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася тощо». Суд встановив, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 15). Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] виданого 17.01.2018 [PERSON] був інвалідом другої групи (а.с. 7). [PERSON] померла [INFO] , матір [PERSON] (а.с. 15). Квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності гр. [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом на право власності на квартиру/будинок серії [NUMBER] від 5 грудня 2000 року, виданого органом приватизації Радехівського ДКП «Будинкоуправління» (а.с. 8). Відповідно до записів з будинкової книги для прописаних громадян, які проживають за адресою: [ADDRESS] №1462 у цій квартирі проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-10). З технічного паспорта на квартиру, що знаходиться у власності [PERSON] квартира [ADDRESS] приміщення у квартирі, одноквартирний будинок [ADDRESS] зареєстрована Червоноградським МБТУ на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у Реєстрову книгу за № 1266 від 05.12.2000. Квартира, посімейного, спільного заселення розташована на 1-му поверсі, складається з 1-ої кімнати, житловою площею 15 кв.м., в тому числі 1-а кімната 15 кв.м., кухня площею 12,1. кв.м. Загальна площа квартири 27,1 кв.м. Висота приміщення 2,90 м. (а.с. 11-12). Згідно із Свідоцтва про право на спадщину за законом від 6 серпня 2010 року [PERSON] є спадкоємцем 1/2 (однієї другої) частини квартири [ADDRESS] , як належала померлій матері - [PERSON] на підставі Свідоцтва на право власності на квартиру (будинок), виданого Органом приватизації Радехівського ДКП «Будинкоуправління» 5 грудня 2000 року, зареєстрованого у Червоноградському міжміському бюро технічної інвентаризації від 5 грудня 2000 року в реєстрову книгу за №1266. Відсутність заборон на вищезгадану частину квартири перевірено (а.с. 14). Зі спадкової справи №3/2023 видно, що спадкоємці не зверталися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с.32-44) З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Ці докази суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Згідно зі статтею 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Виходячи з наведеного та встановлених у справі фактичних обставин, суд вважає доведеним факт проживання заявниці [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю, продовж 10 років. Окрім цього, у справі встановлено про відсутність спору з приводу майнових прав на спадкове майно після смерті [PERSON] . За таких обставин, враховуючи, що заявниця має право на отримання спадщини після смерті [PERSON] , однак не може його реалізувати без встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю без шлюбу, суд вважає за необхідне вимоги заявниці задовольнити.

Outcome: approved