Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 05.08.2006 між нею та відповідачем [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис № 34. Від цього шлюбу мають дітей: дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років подружні відносини між ними належним чином не склалися, так як вони не зуміли зберегти нормальні сімейні відносини, будучи людьми з різними характерами, поглядами на життя та виховання дітей. Саме дані обставини унеможливлюють їхнє спільне проживання та створюють дискомфортні умови під час життєвих побутових ситуацій, тому вона дійшла висновку, що подальше їхнє спільне проживання однією сімєю є неможливим. Протягом останнього часу у них нема спільного сімейного бюджету, разом не ведуть домашнього господарства, спільного майна не мають, а шлюбно-сімейні відносини між ними є фактично припиненими. Просить суд розірвати їх шлюб, судові витрати по справі залишити за нею та розгляд справи проводити без її участі через перебування за межами України. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 10.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено на 15 год 00 хв 31.05.2023, однак розгляд справи відкладено на 10 год 30 хв 22.06.2023 (а.с.12). На призначену дату судового розгляду позивач [PERSON] не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи. Подала 17.05.2023 на електронну адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи за її позовом проводити без її участі, через перебування за межами України. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.14) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.18,19). Подав до суду заяву, відповідно до якої повідомив, що не може прибути в судове засідання (а.с.21). Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. Як убачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 03.07.2019 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 34. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.5). Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 14.02.2018 та серії [NUMBER] від 14.02.2018 стверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] тв. [PERSON] , [INFO] (а.с.3,4). Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як убачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя, примирення між ними неможливе, про що наголошує позивач. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання [PERSON] судовий збір необхідно залишити за позивачем. На підставі ст. 24, 55, 56, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved