Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася із заявою [PERSON] , в якій просила встановити факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м. Сімферополь, Україна. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] в місті Сімферополь, Україна, помер її брат [PERSON] , [INFO] . Після його смерті видано свідоцтво про смерть, яке не має юридичної сили. Встановлення даного факту йому необхідно для реєстрації смерті брата та в подальшому прийняття спадщини. Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи до судового розгляду за правилами окремого провадження в судовому засіданні. Заявник в судове засідання не з`явилася, при цьому подала до суду заяву в якій просила заяву розглянути у її відсутність та задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити заяву, з наступних підстав. Глава 6 Цивільного процесуального кодексу України, а також\~постанова Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5\~(із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року № 15) «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті відповідно до пункту 8 частини першої\~статті 315 Цивільного процесуального кодексу України\~встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що заявник є сестрою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується матеріалами справи, а саме : свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданим Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області 28 січня 1998 року. [INFO] в м. Сімферополь, Україна помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] виданим 22 квітня 2023 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, довідкою про кремацію від 30 квітня 2023 року. Також,\~судом встановлено,\~що реєстрація смерті [PERSON] , який помер в м. Сімферополь та прах якого, переданий для захоронення на кладовищі м. Херсон, Україна, не була проведена у відповідності до законодавства України. На території України даний факт неможливо засвідчити, оскільки заявником для підтвердження факту смерті подано документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022\~в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який послідуючими Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час. 15 квітня 2014 року Верховна Рада прийняла закон, який визначає Автономну Республіку Крим і місто Севастополь як «території, що знаходяться під тимчасовою окупацією». Згідно частини другої та третьої\~статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною третьою\~статті 49 Цивільного кодексу України\~визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до частини першої\~статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За частиною другою\~статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Частина третя\~статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~визначає, що державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. В пункті 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року\~роз`яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому, слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті, що полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою. Частиною першою\~статті 317 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Суд, аналізуючи заяву та її підстави, матеріали справи, вважає встановленим факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна. Як зазначав заявник, встановлення даного факту їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть та в подальшому прийняття спадщини. За даних обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника. Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] . У відповідності до статей\~317,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у справі.

Outcome: approved