Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якої зазначає, що 11.09.2015 між позивачем та [PERSON] укладений шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із відповідачкою. Останнім часом між подружжям склалися відносини, які привели до неможливості збереження сім`ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спільного господарства сторони не ведуть вже рік. У березні 2022 відповідач разом із сином, у зв`язку із повномасштабною агресією рф проти України виїхала за межі України, аде ще до цього моменту, стало відомо, що стосунки не можуть продовжуватись, а військова агресія та виїзд за межі України, стали лише тригером для припинення відносин і підставою для проживання подружжя окремо. Позивач вважає, що їх шлюб з відповідачем припинив існування, примирення та збереження шлюбу між сторонами не можливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого останній наполягає на його розірванні. Ухвалою судді від 02.05.2023 визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. В судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, вимоги позову підтримують у повному обсязі. 06.06.2023 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позову та відсутності заперечень щодо його задоволення, а також про розгляд справи без участі відповідача. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи позицію відповідача, дійшов до такого. Так, судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 11.09.2015 сторони зареєстрували шлюб у відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2045, що вбачається із копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.04.2023 (а.с.13). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд розриває шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення та фактично встановлено у судовому засіданні. Відповідно до правил ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як зазначено текстом вище, відповідач визнав позовні вимоги. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Отже, аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки сім`я позивача розпалась, підстав для примирення або поновлення сім`ї не встановлено, тому вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позов про розірвання шлюбу задоволено, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1073,640 грн, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved