Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 19.04.2023 з указаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований\~08.07.2014\~виконавчим комітетом\~Лозуватської сільської\~ради Криворізького\~району Дніпропетровської\~області,\~актовий запис\~№ 20, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що подружні стосунки між сторонами припинено більше 7 років тому, сторони єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, загальних питань сім`ї не вирішують, проживають окремо. Як на причину розпаду сім`ї позивач вказує на втрату порозуміння та поваги один до одного, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивачка впевнена, що сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки з відповідачем вони стосунків не підтримують, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Спір про визначення місця проживання дітей та майновий спір між сторонами відсутній. Ухвалою від 20.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористались. Позивачем надано заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Зазначила, що після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву та заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 08.07.2014 укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом\~Лозуватської сільської\~ради Криворізького\~району Дніпропетровської\~області,\~актовий запис\~№ 20 (а.с.5). Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6), який проживає за місцем реєстрації позивача, навчається у Криворізькому навчально-виховному комплексі № 128, має захворювання, за яким йому встановлено інвалідність (а.с.7, 10, 13). З батька, [PERSON] на утримання дитини стягуються аліменти (а.с.11, 12). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено більше 7 років. Відсутність порозуміння та поваги один до одного, призвело до припинення шлюбних відносин. Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, проживають окремо. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Стаття 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, збереження їх сім`ї на майбутнє неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач до суду не з`явився, доказів на спростування позовних вимог не надав, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 08.07.2014\~виконавчим комітетом\~Лозуватської сільської\~ради Криворізького\~району Дніпропетровської\~області,\~актовий запис\~№ 20, - розірвати. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажала і надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 1073,60 грн у рахунок відшкодування судового збору (а.с.14).

Outcome: approved