Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про поділ майна, набутого подружжям за час шлюбу, припинення права на частку у спільному майні. Позиція позивача. За час шлюбу сторін було набуто та за рахунок спільних коштів подружжя придбано: - двокімнатну квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] ; загальна площа 69 кв. м., житлова площа 29.4 кв. м ; зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі права власності на нерухоме майно за Позивачкою [PERSON] та [PERSON] по частині на кожного на підставі: Договору, серія та номер 356, виданий 02.02.2016 року; Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до 1-Ш категорії складності, серія та номер КВ 142153570101, виданий 23.12.2015, видавник Департамент Державної архітектурно- будівельної інспекції у м. Києві; Свідоцтва про право власності на житло, серія та номер; б/н, виданий 02.03.2012, видавник Відділ (орган) приватизації державного житлового фонду управління житлово- комунального господарства Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, [NUMBER] ; Технічний план квартири; Договір від 02.02.2016 року ; Свідоцтва про право власності на житло від 02.03.2012 року, вартістю 2 594 381,00 грн.; (а.с. 12, 13-16, 17-19, 20-21 Том 1); - автомобіль марки Nissan модель Qashqai, тип - легковий універсал, номер кузова [NUMBER] , сірого кольору, державний номер автомобіля [NUMBER] ; зареєстрований за [PERSON] на підставі Договору купівлі - продажу транспортного засобу від 12 січня 2008 року вартістю 245 547.00 грн ( а.с.43-45 Том 1) - автомобіль марки Hyndai, модель SantaFe, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний номер автомобіля [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] на підставі Договору купівлі- продажу від 02.12.2009 року вартістю 332 395.00 грн (а.с. 40-42 Том 1); - земельну ділянку кадастровий номер 3221487001:01:007:0033, площею 0,1431 га, цільове призначення - будівництво, обслуговування жилого будинку; господарських будівель і споруд, зареєстровану в Державному реєстрі правочинів 17.12.2005 року за № 1048484 , розташовану на території [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] на підставі Договору купівлі- продажу земельної ділянки від 17.12.2005 року , зареєстровано в реєстрі за № 2- 7298 вартістю 335 809.00 грн. (а.с. 25,26 Том 1); - житловий будинок в [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 5700 кв. м., зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 21.11.2008 року за № 3241495 та в Комунальному підприємстві «Якимівське бюро технічної інвентаризації» 06.03.2008 реєстраційним № 676 в книзі 3а, зареєстрований за [PERSON] на підставі Договору купівлі- продажу житлового будинку від 21.11.2008 року, вартістю 487 912,97 грн. (а.с. 28-30 Том 1); - грошові кошти в сумі 100 000,00 (сто тисяч) гривень, які перебували на банківському рахунку [NUMBER] відповідача [PERSON] і знаходяться у відповідача ( а.с 235-236 Том 2 та СД диск). Вартість всього майна та грошових коштів, що підлягають розділу між сторонами, складає 4 096 044,97 грн. Вартість частини майна та грошових коштів, які належить виділити кожній стороні, складає 2 048 022,48 грн. Посилаючись на недосягнення згоди щодо поділу спільного майна, положення ст.ст. 60- 73 Сімейного кодексу країни, ст.ст. 15, 16, 316-417 ЦК України, та роз`яснення Верховного Суду України, дані у постанові Пленуму №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», Постанову Пленуму Верховного Суду України від 2.06.2009 р.№2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позивачка просила у порядку поділу спільного сумісного майна виділити їй у власність: -двокімнатну квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] вартістю 2 594 381.00 грн.; -автомобіль марки Nissan модель Qashqai, тип - легковий універсал, номер кузова [NUMBER] , сірого кольору, державний номер автомобіля [NUMBER] вартістю 245 547.00 грн, - всього майна на суму 2 839 928.00 грн; а Відповідачу виділити у власність: - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 5700 кв. м - вартістю 487 912 ,97 грн.; - земельну ділянку кадастровий : номер 3221487001:01:007:0033; площею 0,1431 га; цільове призначення - будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на території [ADDRESS] вартістю 335 809,00 грн; - автомобіль марки Hyndai, модель Santa Fe, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний номер автомобіля [NUMBER] вартістю 332 395,00грн; - грошові кошти в сумі 100 000,00 (сто тисяч) гривень - всього майна на суму 1 256 116,97 грн. Припинити право власності [PERSON] на частку у спільному майні на квартиру [ADDRESS] . Стягнути з позивачки на користь відповідача внесені на депозит суду грошові кошти в сумі 791 905,52 грн - різницю у вартості частини спільного майна подружжя. Позиція відповідача. Відповідач відзив на позов не подавав. Позов визнав частково. Відповідач не погодився із заявленим позивачкою обсягом спільного майна подружжя; просив виключити із поділу 100 000,00 гривень, стверджуючи, що вказані грошові кошти були зняті ним з банківського рахунку з відома Позивачки і витрачені на облаштування їх спільного житлового будинку та будівництво господарських будівель в с. Петрушки Київської області. Вважав, що двокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] поділу не підлягає, оскільки сторони мають вже по частині цієї квартири; відповідач зареєстрований в квартирі та іншого житла не має. Просив поділити інше майно наступним чином: виділити йому автомобіль марки Hyndai, модель Santa Fe, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний номер автомобіля [NUMBER] , а Позивачці - все інше майно: земельну ділянку в селі Путрівка Київської області, житловий будинок в селі Охрімівка Запорізької області та автомобіль марки Nissan модель Qashqai, тип - легковий універсал, номер кузова [NUMBER] , сірого кольору, державний номер автомобіля [NUMBER] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2020 матеріали позову передані на розгляд судді Притули Н.Г. 23 вересня 2020 року ухвалою суду заяву про самовідвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Притули Н.Г. - задоволено. Передано матеріали цивільної справи №761/28026/20, провадження №2/761/7782/2020 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, набутого подружжям за час шлюбу, припинення права на частку у спільному майні - для вирішення питання про визначення судді для розгляду справи, в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2020 справу передано до провадження судді Мальцева Д.О. 02 жовтня 2020 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін. 04.02.2021 ухвалою суду визнано заявлений відповідачем відвід головуючому по справі судді Мальцеву Д.О. необґрунтованим. 05.03.2021 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Рибака А.М. у задоволенні заяви відповідача про відвід головуючому судді Мальцеву Д.О. - відмовлено. 19.11.2021 через електронну пошту суду від позивача надійшла заява про забезпечення доказів. 19.11.2021 ухвалою суду клопотання представника позивача про забезпечення доказів - задоволено частково. 22.12.2021 на адресу суду на виконання вимог ухвали від 19.11.2021 надійшла відповідь. 17.01.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про приєднання доказів. 18.01.2022 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. 18.01.2022 ухвалою суду відмовлено у прийнятті та повернуто позивачу заяву про уточнення позовних вимог. 08.07.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 11.07.2022 ухвалою суду заяву представника позивача про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - задоволено. Здійснено переід до розгляду цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ майна набутого подружжям за час шлюбу, припинення права на частку у спільному майні - за правилами загального позовного провадження. Почато підготовче провадження. 03.10.2022 ухвалою суду клопотання представника позивача про забезпечення доказів - задоволено частково. 29.09.2022 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на заяву відповідача. 20.09.2022 на адресу суду від відповідача надійшла заява. 20.07.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. 13.01.2023 на адресу суду на виконання вимог ухвали від 03.10.2022 надійшла відповідь. 20.02.2023 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відвід всьому складу суддів Шевченківського районного суду м. Києва. 23.02.2023 ухвалою суду клопотання відповідача про відвід всьому складу суддів Шевченківського районного суду м. Києва залишено без розгляду. 23.02.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про проділ майна подружжя, набутого подружжям за час шлюбу, припинення права на частку у спільному майні. Призначено справу до судового розгляду по суті. 10.05.2023 протокольною ухвалою долучені пояснення відповідача. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в частині щодо квартири по [ADDRESS] . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, встановив такі обставини справи. 25 грудня 1998 року в Лівобережному відділенні реєстрації шлюбів міста Києва з філією Державного центру розвитку сім`ї, актовий запис №1405, позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду від 05.02.2020 р. шлюб сторін розірвано. Спільних дітей у сторін немає. Сторони за час шлюбу набули майно, а саме: 1.07.03.2001 р. Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація видала позивачу на підставі Розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації від 01.03.2001 р. №250, з сім`єю з чотирьох осіб, ордер № 024008 серія Б на право зайняття жилого приміщення жилою площею 70,4 кв.м, яке складається з 4 -х кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Свідоцтвом про право власності на житло від 02.03.2012 р. Відділ (орган ) приватизації державного житлового фонду управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної ( спільної сумісної, спільної часткової) власності мені та членам моєї сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожному. Квартира була приватизована, загальна площа квартири становить 123,70 кв.м. Відновна вартість на момент приватизації становила 22,27 гри. Свідоцтво на бланку - серія [NUMBER] , було видано нам згідно з розпорядженням органу приватизації від 02.03.2012 за №809. Зареєстровано Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 27.03.2012 р. за реєстраційним номером 36300573, номер запису: 42047 в книзі: 322-270, що підтверджується копією свідоцтва. Договором від 02.02.2016 р., посвідченим Соболевою В.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу зареєстрованим в реєстрі за №356, я, відповідач та двоє моїх повнолітніх дітей - [PERSON] і [PERSON] розподілили майно, яке було об`єктом нашої спільної часткової власності, що складалось з чотирикімнатної квартири [ADDRESS] . За договором від 02.02.2016 р. дану квартиру поділили на окремі самостійні об`єкти права власності. Так, у власність позивача та власність [PERSON] перейшли частина (кожному) квартири [ADDRESS] . На підставі даного договору право власності на квартиру 02.02.2016 р. (індексний номер 28048858 від 02.02.2016 р.; номер запису про право власності щодо позивача 13135684; щодо відповідача- 13136113) було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №841540180000. За технічним паспортом, виданим 28.01.2016 р. квартира [ADDRESS] , є ізольованою квартирою, розташованою на IV поверсі XII поверхового будинку та складається з 2-х кімнат, житловою площею 29,4 кв.м; в тому числі кімнати, площею 14,4 кв.м та кімнати, площею 15,0 кв.м; кухні, площею 17,8 кв.м, вбиральні, площею 5,1 кв.м, коридору, площею 6,9 кв.м, гардеробної, площею 5,9 кв.м, балконом, площею 3.9 кв.м. Загальна площа квартири становить 69,0 кв.м. Як вбачається із технічної документації на квартиру- кімнати квартири не є ізольованими щодо одна одної та коридору квартири. А. зокрема, з кімнати, площею 14,4 кв.м є єдиний вхід в кімнату, площею 15,0 кв.м. Відповідно звіту №23 «Про незалежну оцінку житлової двокімнатної квартири» від 28.01.2022 - вартість частини квартири складає 1 297 190,5 гривень (загальна вартість - 2 594 381,00 грн.) (а.с. 12, 13-16, 17-19, 20-21 Том 1) 2. На підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 21 листопада 2008 року посвідченого Онищук Н.С., приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області, зареєстрованим в реєстрі за №2117 за ініціативою відповідача на його ім`я було куплено за ціною 5 000 грн. у спільну сумісну власність житловий будинок, розташований у [ADDRESS] на земельній ділянці, площею 5700 кв.м, яка не являлась власністю продавця. Житловий будинок, визначений на плані літерою А-1, являв собою саманну будову житловою площею 27,4 кв.м, загальною площею - 49,8 кв.м з надвірними будівлями та спорудами: вбиральнею У, водогоном №1. Даний договір купівлі - продажу житлового будинку від 21 листопада 2008 року був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 21.11.2008 р. за №3241495. В Комунальному підприємстві «Якимівське бюро технічної інвентаризації» 06.03.2009 р. за реєстраційним № 676 в книзі За було зареєстровано право власності відповідача на даний будинок. Відповідно до Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 06.07.2022 - вартість складає: 487 912,97 гривень (а.с. 28-30 Том 1). 3. Згідно з договором купівлі - продажу земельної ділянки від 17 грудня 2005 року, посвідченого Бобковим О.В., державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори зареєстрованим в реєстрі за №2-7298, на ім`я відповідача було куплено за ціною 20 000 грн. у спільну сумісну власність земельну ділянку, площею 0,1496 га, розташовану на території [ADDRESS] . Кадастровий номер №3221487001:01:007:0033, за цільовим призначенням - будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Даний договір купівлі - продажу земельної ділянки від 17 грудня 2005 року був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 17.12.2005 р. за №1048484. Відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,1496 га, кадастровий номер: 3221487001:01:007:0033 - вартість майна складає 335 809,00 грн. (а.с. 25, 26 Том 1). 4. 01 грудня 2009 р. за договором купівлі-продажу №01 12 09-09 на ім`я відповідача за ціною 256 410 грн. у спільну сумісну власність був куплений новий автомобіль Hyndai Santa Fe, комплектацією Santa Fe 5m 2.2 VGT DSL GLS 4WD. 02.12.2009 p. відповідач за актом прийому - передачі отримав автомобіль Santa Fe, кузов [NUMBER] , двигун [NUMBER] . Державний номер автомобіля [NUMBER] . Відповідно до Звіту про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу від 28.01.2022 р. ( Суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «ЕТАЛОН ОЦІНКА») - вартість автомобіля складає 332 395 грн. ( а.с. 40-42 Том 1). 5. 16 січня 2008 р. за договором купівлі-продажу транспортного засобу ( договором - рахунком ЦБР 309225 ) на ім`я позивача за ціною 144 380 грн. у спільну сумісну власність був куплений новий автомобіль марки Nissan, модель Qashqai, тип - легковий універсал, номер кузова [NUMBER] , сірого кольору. Державний номер автомобіля [NUMBER] . Відповідно Звіту про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу від 28.01.2022 (Суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «ЕТАЛОН ОЦІНКА») - вартість автомобіля складає 245 547 грн. (а.с.43-45 Том 1). 6. Грошові кошти в сумі 100 000.00 (сто тисяч) гривень відповідно до інформації, наданої АТ «Державний ощадний банк України» про депозитний рахунок № [NUMBER] , які знаходились на банківському рахунку [PERSON] ( а.с 235-236 Том 2 та СД диск). Таким чином, сторони набули майна на загальну суму: 4 096 044,97 грн. Вартість частини майна та грошових коштів, які належить виділити кожній стороні, складає 2 048 022,48 грн. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (статі 60, 61 СК України). Згідно з частинами першою, другою статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність поширюється на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя (презумпція спільності майна подружжя). За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17. Згідно ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Так, відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. За змістом ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Поділ майна подружжя здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності - присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Отже, зважаючи на те, що зазначені вище: квартира, житловий будинок, земельна ділянка, два автомобілі, грошові кошти в сумі 100 000,00 гривень були придбані та набуті сторонами в період їх зареєстрованого шлюбу, суд визнає це майно об`єктами права спільної сумісної власності. Оскільки сторони не домовились про поділ майна за взаємною згодою, що передбачено частиною 2 цієї статті, та знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, даний спір повинен вирішуватись судом. Способи та порядок поділу майна подружжя визначені статтею 71 цього Кодексу, згідно приписів якої майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя, грошової компенсації замість його частки у праві спільної часткової власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (частина 4 статті 71 СК країни). Зі змісту наведених норм сімейного законодавства вбачається, що поділу в натурі підлягає лише майно, яке є в наявності на момент такого поділу. Судом встановлено, що все майно, яке заявлене позивачкою до поділу, є в наявності, окрім грошових коштів в сумі 100 000,00 гривень, які за повідомленням відповідача він дійсно зняв банківського рахунку та особисто витратив. Доказів витрати коштів на потреби сім`ї відповідач суду не надав. Однак, позивачка стверджує, що грошові кошти відповідач зняв з банківського рахунку без її відома, що підтверджується отриманою з банку інформацією, та витратив на свої особисті потреби. Суд приходить до висновку, що відповідач особисто розпорядився грошовими коштами без згоди позивачки. За таких обставин один лиш факт перебування сторін в зареєстрованому в шлюбі на час зняття грошових коштів відповідачем та витрачання їх без згоди іншого подружжя, не може слугувати доказом надання згоди позивачкою на витрачання їх відповідачем на власний розсуд. А, відтак , суд вважає доведеним, що відповідач розпорядився грошовими коштами на власний розсуд для своїх потреб без згоди і урахування інтересів позивачки. За загальними правилом встановленим частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України при поділі майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Відповідно до приписів ст. 365 ЦК України припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників відбувається з таких підстав : «1. Право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. 2. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.» Оскільки, квартира за адресою: [ADDRESS] відповідно до «Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна» за технічними показниками не може бути поділена (а.с.118 Том 1) суд приходить до висновку про можливість виділення квартири позивачці зі стягненням з позивачки грошової компенсації вартості квартири на користь відповідача. Спільне володіння та користування квартирою є неможливим також через незначну житлову площу квартири -29. 4 кв. м., та стосунки сторін, які не є родичами; не перебувають у шлюбі та мають недружні стосунки. Такий поділ квартири не порушує будь-які інтереси відповідача, оскільки останній забезпечений житлом і має на праві власності декілька варіантів, а саме: частину житлового будинку в [ADDRESS] загальною площею 209,8 кв. м.; житловою- 84.4 кв.м. (а.с. 38, 39 Том 1); 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] . Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ч. 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнав вимоги позивачки про поділ майна обґрунтованими і доведеними. Загальна вартість майна, яке підлягає поділу між сторонами складає 4 096 044,97 грн, а отже частка кожного з колишнього подружжя складає суму 2 048 022,48 грн. Відтак, за визначеним судом порядком поділу позивачці виділяється в натурі квартира та автомобіль загальною вартістю 2 839 928,00 гривень, що є більше на 791 905,52 гривень ніж припадає на її частку у праві спільної власності. Відповідачу виділяється в натурі автомобіль, земельна ділянка, житловий будинок та грошові кошти загальною вартістю 1 256 113,97 гривень, тобто на 791 905,52 гривень менше ніж припадає на його 1/2 частку у праві спільної власності. Отже, з метою дотримання принципу рівності часток майна подружжя суд стягує з позивачки на користь відповідача грошову компенсацію різниці вартості часток в сумі 791 905,52 гривні, які внесені позивачкою та знаходяться на депозитному рахунку Шевченківського районного суду міста Києва, а право власності відповідача на частину квартири повинно бути припинено. На підставі викладеного,

Outcome: approved