Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 44612,86 грн. Свої вимоги представник позивачки обґрунтовує тим, що 04.12.2010 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Від спільного життя та під час шлюбу у них народилися дві доньки: [PERSON] та [PERSON] . 26.11.2015 шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2015 з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти. На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2018 зменшено розмір аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник позивачки зазначив в позові, що існує заборгованість по аліментах за виконавчим документом в розмірі 59156 грн. 05 коп., а тому існує необхідність стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.06.2021 по 30.11.2021 включно. Так, за розрахунком адвоката Журавльової Ю. від 13.12.2021 заборгованість по стягненню аліментів по виконавчому провадженню № 55382514 (60951750) становить 44612 грн.86 коп. З огляду на викладене, посилаючись на норми чинного законодавства, адвокат Журавльова Ю. від імені [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] у розмірі 44612,87 грн. Заочним рішенням суду від 05.09.2022 позовні вимоги [PERSON] було задоволено. 03.10.2022 до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення Запорізького районного суду від 05.09.2022 за заявою [PERSON] . Ухвалою від 08.12.2022 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05.09.2022 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів задоволено, рішення скасоване. Визначено склад суду. До суду звернулась адвокат Погосян М.А. з заявою про вступ до справи для представництва інтересів позивачки [PERSON] , згідно ордеру від 21.12.2022. Згідно ордеру від 08.12.2022 інтереси відповідача по справі представляє адвокат Воропаєв В.В., який 09.01.2023 надав відзив на позовну заяву. Відповідно до відзиву відповідач в період з червня по грудень 2021 року включно працював у ТОВ «ТРЕВЕЛ-Авто» на посаді водія. Щомісяця бухгалтерією підприємства здійснювалися відрахування аліментів від 50 % до 70% заробітку, що підтверджено звітами про здійснення відрахувань та виплат за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 та з 01.01.2021 по 31.05.2021, які надсилає бухгалтерія підприємства до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідач зазначає, що він не ухиляється від сплати аліментів, щомісяця здійснював відповідні відрахування, що підтверджено довідкою від 20.01.2022. Вина відповідача в наявності заборгованості відсутня, а тому він просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог позивачки. 10.01.2023 Запорізьким районним судом Запорізької області винесено ухвалу про залучення у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шевченківський відділ державної виконавчої служби в м.\~Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні. 06.02.2023 представником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного регіонального управління Міністерства юстиції надано пояснення та розрахунки заборгованості, в яких зазначено, що станом на 10.11.2021 існує заборгованість у розмірі 6741 грн.06 коп. У зв`язку з необґрунтованими розбіжностями та в наданих розрахунках, суд вважав за необхідно викликати в судове засідання представника виконавчої служби для надання пояснень. Представник позивачки адвокат Погосян М.А. надала відповідь на відзив та пояснення третьої особи, зазначивши, що на її думку загальна сума заборгованості складає 49762 грн. 55 коп., що є сумою набагато більшої заявленої, а тому у випадку, якщо відповідач не буде визнавати суму пені, вимушена буде стягнути більшу суму. Суд зобов`язав явкою в судове засідання представника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який в судовому засіданні надав суду пояснення та документи, щодо виконавчого провадження. Згідно наданим розрахункам від 31.03.2023, на примусовому виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби в м. Запоріжжі перебуває виконавчий лист № 336/6042/17 від 12.12.2017, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2017 до повноліття дитини. По вказаному провадженню заборгованість з 01.06.2021 по 31.11.2021 по аліментах відсутня. Згідно наданим розрахункам від 31.03.2023, на примусовому виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби в м. Запоріжжі перебуває виконавчий лист № 336/6042/17 від 12.12.2017, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2017 до повноліття дитини. По вказаному провадженню заборгованість з 01.06.2021 по 31.11.2021 по аліментах становить 10608 грн. 16 коп. На вимогу суду адвокатом позивачки були надані рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2015 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, починаючи з 10.11.2015 до досягнення кожним з дітей повноліття. Згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2017 було збільшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/4 частини від заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 25.10.2017 до досягнення дитиною повноліття для [PERSON] та з 29.08.2014 до досягнення дитиною повноліття для [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2018 зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частині від заробітку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 30.11.2018. У судовому засіданні представник позивачки надала пояснення та частково відмовилась від частини позовних вимог, зазначивши, що за період з червня 2021 року по листопад 2021 року вважає, що є пеня за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 17881 грн. 84 коп. В іншій частині від позову відмовилась. Представником відповідача надано звіти про здійснення відрахувань та виплат ТОВ «Тревел-АВТО» за період з 01.11.2021 по 21.12.2021 з заробітної плати [PERSON] . У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у поясненнях, в яких частково відмовилась від позовних вимог та просила суд задовольнити вимоги частково. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та заперечував проти стягнення з нього на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. При цьому зазначив, що вини відповідача в наявності заборгованості по аліментах не було, всі відрахування здійснювало підприємство. Один із виконавчих листві взагалі було подано на виконання позивачкою не одразу, а лише тоді, коли вже було накопичено заборгованість. На цей час у відповідача також є на утриманні двоє дітей, він перебуває з ними за кордоном у зв`язку з військовою агресією рф. Представник Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса) Ляшенко Д.Д. у судовому засіданні пояснив, що заборгованість у відповідача виникла не з його провини, при вирішенні позову покладався на розсуд суду, надав суду документальне підтвердження про своєчасну сплату підприємством аліментів від імені [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 04.12.2010 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Під час шлюбу у них народилися доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 26.11.2015 шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2015 з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2017 збільшено розмір аліментів по 1/4 частки від доходу відповідача на кожну дитину. На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2018 зменшено розмір аліментів у розмірі 1/6 частки від доходу відповідача на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник позивачки зазначив в позові, що існує заборгованість по аліментах за виконавчим документом в розмірі 59156 грн.05 коп., а тому існує необхідність стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.06.2021 по 30.11.2021 включно. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Неповнолітня дитина [PERSON] фактично проживає з матір`ю [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що 30.10.2018 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя прийнято рішення про зменшення розміру аліментів. Зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини від заробітку [PERSON] на кожну дитину, але не менше ніж 50\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожним з дітей повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до відмітки на рішенні суду воно набуло законної сили 30.11.2018. 31.03.2023 державний виконавець Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маркіна\~А. прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя №\~336/6042/17. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] зазначив, що рішення його довіритель виконує і не з його провини могла за останнім утворитися заборгованість по несплаті аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачем наведено розрахунок заборгованості пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2021 по 31.11.2021, сума заборгованості за зазначений період, на думку позивача, складає 17881,84 грн. Також до матеріалів справи додано розрахунок заборгованості зі сплати [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , складений 31.03.2023 державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маркіною А. за період з 01.06.2021 по 31.11.2023, згідно з якого заборгованість відсутня. Також додано розрахунок заборгованості зі сплати [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , складений 31.03.2023 державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.\~Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса) Маркіною А. за період з 01.06.2021 по 31.11.2023, згідно якого заборгованість по аліментах складає 10608,16 грн. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Перевіривши розрахунок заборгованості пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів, наданий позивачем, суд дійшов до такого. Згідно з роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Наведена вище правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц та враховується судом в силу вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Головною умовою нарахування пені на несплачені аліменти вимоги ч. 1 ст.\~196 СК України передбачають вину особи, яка зобов`язана оплачувати аліменти за рішенням суду. Досліджені матеріали справи не містять інформації про те, що відповідач має якісь вади або проблеми зі здоров`ям, що унеможливлюють останнього працювати. Відсутні також будь-які підтвердження вини з боку [PERSON] у виникненні заборгованості по аліментах. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Під час розгляду справи по суті позивач жодних доказів, які б свідчили про наявність заборгованості за вини відповідача до суду не надав. Представником позивача всі рішення судів надавалися лише за вимогою, а не як обов`язковий доказ. Аліменти з відповідача стягуються через органи державної виконавчої служби. [PERSON] звернулась до органів виконавчої служби для примусового стягнення аліментів в грудні 2017 року. Частиною 9 статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем не надано до суду належні та допустимі докази на обґрунтування позовних вимог, які підтверджують наявність заборгованості зі сплати аліментів, на підставі чого виникла пеня (неустойка). На спростування доводів позивача представником відповідача підтверджено належними та допустимими доказами, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася з незалежних від нього причин. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з не задоволенням позовних вимог [PERSON] , судовий збір судом не стягується.

Outcome: dismissed