Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Позивач звернулася з позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві посилається на те, що [PERSON] , з якою вони проживали як родичі, вона доглядала за нею, та відносилась як до рідної бабусі, 03.08.2011 року подарувала їй частину власного житлового будинку. [INFO] [PERSON] померла, до будинку вона не заходила, і лише 22.01.2023 року, зайшовши до будинку, виявила заповіт на своє ім`я на усе належне [PERSON] майно, зокрема, і кіоск за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиною спадкоємицею померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. 22.01.2023 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак, постановою від 25.01.2023 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропущенням встановленого законом 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, оскільки їй не було відомо про наявність складеного на її користь заповіту, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. 14.04.2023 року за клопотанням представника позивача витребувано із Яремчанської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Інші процесуальні дії у справі не застосовувались. У судове засідання позивач не з`явилася. Представником позивача подано через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить суд розглянути справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, судом повідомлений належним чином, про причини неявки судне повідомив. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації №10125690, власником кіоска за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Згідно копії Договору дарування частини житлового будинку, посвідченого 03.08.2011 року приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Могилевич Л.В., реєстр №1712, дарувальник- [PERSON] передала у власність обдаровуваній [PERSON] 9/25 частин житлового будинку за адресою : [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, який 21.07.2011 року посвідчений приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Могилевич Л.В., зареєстрований в реєстрі за №1634, яким [PERSON] заповідала усе своє майно [PERSON] . З позову вбачається, що позивач не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки про вказаний заповіт, який був знайдений нею 23.01.2023 року, вона не знала. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст.\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до ч.\~1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 23.01.2023 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] заведена 23.01.2023 року за №7/2023, що підтверджується наданою на виконання ухвали суду її копією, з якої також вбачається, що інших спадкоємців щодо майна померлої немає. Однак, постановою державного нотаріуса від 25.01.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропущенням встановленого законом 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини. Пунктом 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~передбачено, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста Києва як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні у місті Києві ради та їх виконавчі органи. Згідно з положеннями\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тобто, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, оскільки вона проживала окремо від спадкодавця та їй не було відомо про наявність на її ім`я заповіту, який був нею знайдений після спливу строку на прийняття спадщини. 04 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 133/1880/18, провадження № 61-12000св19 (ЄДРСРУ № 88232181) вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Верховний Суд у своїй постанові від 26.06.2019 року (справа № 565/1145/17) зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту. При цьому, суд виходив з того, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого ч.\~1\~ст. 1270 ЦК України, і ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини\~\~підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку, а необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду на наведене, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку є поважною, вимога за позовом є обґрунтованою, тому позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved