Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

Представник заявника звернулась до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з заявою про встановлення факту смерті фізичної особи, зазначивши, що помер батько заявниці [PERSON] , [INFO] та був похований на кладовищі в с. Тернівка Кіровоградської області. Після його смерті розтин тіла, для встановлення причин смерті не проводився, тому і не була видана відповідна довідка медичної установи. З цієї самої причини свідоцтво про смерть [PERSON] не видавалось. Відповідно факт смерті батька заявниці не внесено до Книги реєстрації смертей, тому відповідний актовий запис відсутній у Новоархангельському відділі ДРАЦС в Голованівському районі Кіровоградської області Південного МУ МЮ (м. Одеса). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із житлового будинку. Без свідоцтва про смерть [PERSON] заявниця не має можливості успадкувати будинок. На її звернення Новоархангельський відділ ДРАЦС в Голованівському районі Кіровоградської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) відмовив у видачі свідоцтва про смерть, в зв`язку з чим заявниця змушена звертатись до суду з даною заявою. Просила суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Тимофіївка Голованівського (колишнього Новоархангельського району) Кіровоградської області, яка настала [INFO] в смт Новоархангельськ Голованівського (колишнього Новоархангельського району) Кіровоградської області. Заявник в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Заінтересована особа - Новоархангельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явилась, але надав суду заяву в якій просила розглянути справу без участі їх представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає,що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності учасників за наявними доказами в сукупності з іншими матеріалами справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що предметом розгляду в даній справі є справи окремого провадження, встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Відповідно до ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом У відповідності до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті в певний час. Ч. 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в с. Тимофіївка Новоархангельського району Кіровоградської області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] від 14.11.1991 року, виданого СРСР (а.с.8). 08.04.1964 року [PERSON] взяв шлюб із [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу було присвоєно спільне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08.04.1964 року (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.10.2019 року та копією допомоги на поховання від 09.10.2019 р. (а.с. 11-12). Згідно з фото пам`ятника померлого, вбачається, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] та похований на кладовищі ( а.с.15-16). Відповідно до довідки №1213 від 26.02.2020 року, виданої Новоархангельською селищною радою дружина покійного, [PERSON] , [INFO] , дійсно була зареєстрована та до дня смерті проживала по [ADDRESS] . За даною адресою, на момент смерті [PERSON] ніхто не зареєстрований (а.с. 14). Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок №2497/ІІ від 24.08.1989 р., [PERSON] належав жилий будинок [ADDRESS] з прилежними до нього будівлями та спорудами, який складається із: жилого будинку, веранди, ганку, хліва, погреба, та вбиральні (а.с. 17). Новоархангельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] та роз`яснено, що згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою (а.с. 13). Заявник не має можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини після померлого батька, оскільки не може зареєструвати смерть в органах державної реєстрації. Згідно вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Пунктом 18 вказаної постанови Пленуму передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють ї можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.2 вказаної статті, державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Державна реєстрація смерті проводиться відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Згідно із ст. 17 вказаного Закону державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. У відповідності до вимог ст.ст. 234, 256, 258 ЦПК України, роз`яснень п. 1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати про те, що [PERSON] , помер [INFO] в смт Новоархангельськ Голованівського району Кіровоградської області. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась заявниця, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки для заявника, оскільки надає право на спадщину, для встановлення факту смерті законом не визначено іншого, окрім судового порядку, при цьому встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, тому, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved