Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

В листопаді 2022р. позивачка [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Київської міської ради, в якій позивачка просила суд: - визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті її батька [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , терміном у три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [INFO] в м. Києв у віці 80 років помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на майно, зокрема: автомобілі «KIA CARENS» 2007р. випуску, д.н.з. [NUMBER] ; «ГАЗ 2410», 1989р. випуску д.н.з. [NUMBER] . За життя, батько позивачки склав на її користь заповіт. З заявою про прийняття спадщини позивачка, як спадкоємиць першої черги за законом, звернулася 10 листопада 2022р. до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кудрявцевої А.П.. Однак, позивачці було відмовлено в прийняті заяви про прийняття спадщини після смерті її батька, у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. На думку позивачки, причина пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька є поважною, оскільки через істотні труднощі викликані як її самоізоляцією, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), так і військовою агресією російської федерації проти України. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2022р. передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2023р. відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу в підготовче засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. 13 квітня 2023 р. від представника відповідача надійшло клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву. 09 травня 2023р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, на відсутність поважних причин зі сторони позивачки щодо визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини, просив суд в позовних вимогах відмовити позивачу повністю. 05 червня 2023р. від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав викладених у позові. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, свого представника до суду не направив, поважності причин неявки не повідомив. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] (а.с. 10, 11). Судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем [PERSON] , що підтверджується заповітом складеним за життя померлого [INFO] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 77, а також повідомленням приватного нотаріуса від 20 квітня 2023р. та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 15). В силу положень ст. 1261, ч. 1 ст. 1266 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] належить позивачка. Судом встановлено, що 10 листопада 2022р. позивачка зверталася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кудрявцевої А.П. з заявою про прийняття спадщини після смерті його батька. 10 листопада 2022р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кудрявцевою А.П. відмовлено позивачці у відкритті спадкової справи у зв`язку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини (а.с.14). Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що через істотні труднощі викликані як самоізоляцією позивачки, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), так і військовою агресією російської федерації проти України, стороною позивача було пропущено строк, визначений ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. № 164 на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється, але не більше ніж на чотири місяці. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (частина друга статті 4 ЦК України). Актами цивільного законодавства України є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону (ч. 4 ст. 4 ЦК України). Таким чином кінцевий строк для подання заяви про прийняття спадщини для позивачки було 26 квітня 2022р. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 р. № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Доводами позивачки на поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є посилання на оголошений карантин та те, що з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. При цьому береться до уваги, що постановами КМ України від 11 березня 2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020р. до 31 серпня 2020р. в Україні було запроваджено карантин. Протоколом Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 68 від 28 жовтня 2021р. на території міста Києва у період з 00:00 01 листопада 2021р. встановлено червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID 19. А Протоколом Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації) № 78 від 06 грудня 2021р. на території міста Києва карантин продовжено з 07 грудня 2021р. до окремого рішення та встановлено додаткові обмеження. Розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином». Відповідно до пункту 9 ст. 10 ЦПК України визначено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Таким чином можливо прийняти до уваги доводи позивачки що обмеження застосовані з запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) могли перешкоджати вчасному поданню нею заяви про прийняття спадщини, оскільки на рівні закону закріплено аналогічну норму щодо поновлення процесуальних строків зумовлених обмеженнями карантину. Також у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022р. № 64/202, в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24 лютого 2022р. строком на 30 діб. Надалі, Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», останній від 02 травня 2023р., продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год. 20 травня 2023р. строком на 90 діб. Відповідно до додатку наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022р. № 309 (перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією), датою початку бойових дій в місті Києві є 24 лютого 2022р., а датою завершення бойових дій є 30 березня 2022р. Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця - м. Київ. Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що у позивачки наявні поважні, об`єктивні причини пропуску строку для подання нею заяви про прийняття спадщини, пов`язані з істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачкою зазначено поважні причини, пов`язаних з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами на вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 1269 ЦК України, а тому заявлені позовні вимоги про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved