Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частин заробітку (доходу) за минулий час, а саме з 01.07.2016 по 28.08.2022. В обгрунтування позову зазначає, що 29.05.2007 зареєструвала шлюб з відповідачем, та від шлюбу в них народилося двоє дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Вказує, що з червня 2016 року шлюбні відносини з відповідачем були повністю припинені, і вона з відповідачем почала проживати окремо, а діти з того часу проживають з нею та перебувають повністю на її утриманні. Відповідач в червні 2018 виїхав за кордон, і на її багаторазові прохання та вимоги брати участь в забезпеченні спільних дітей не реагував. В судове засідання позивачка не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку позивачки, яка не заперечувала\~ проти\~ ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача\~ та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.05.2007 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №124, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4) Від подружнього життя сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4 зворотній бік), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5) Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такою вимогою чи на адресу його місця роботи тощо. Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач, ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії. Також належними та допустимими доказами того, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача можуть бути документи, які підтверджують звернення у різні органи щодо встановлення дійсного розміру його зарплати, тощо. Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач. Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час, у межах десятирічного строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог. За загальними правилами Сімейного кодексу України вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів. Так, в силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження обставин викладених в позовній заяві, позивачка долучила до позовної заяви копію свого паспорта громадянки України та копію паспорта громадянина України відповідача, довідку про склад сім`ї, копію візи відповідача та копію повідомлень з соціальної мережі. Однак, з наданих документів суд не може зробити висновок, що позивачка вживала заходів, щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Копію повідомлень з соціальної мережі, суд не приймає до уваги, оскільки з них не можливо встановити кому і коли їх було надіслано. Отже, із врахуванням того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт звернення позивачки до відповідача або до будь-яких державних органів за отриманням аліментів у вказаний період, суд вважає що вказана позовна заява задоволенню не підлягає з підстави недоведеності. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору, компенсуються за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed