Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання права користування та зобов`язання укладення договору найму на житлове приміщення. Позовні вимови мотивовані тим, що на підставі листа ВК ВМР від 18.02.2022 року №П/01/10446/1-00-10 з метою запобігання самовільного заселення та збереження житлового приміщення його було вселено у кімнату [ADDRESS] . З моменту вселення він проживає у вказаній кімнаті. За час проживання відповідачем не було висунуто жодних претензій стосовно проживання позивача, тобто фактично він визнає право на проживання та користування жилим приміщенням, однак дане житло не закріплене за позивачем законодавчо та документально, що позбавляє його права на реєстрацію в ньому та подальшому на приватизацію займаного житла. Позивач звертався до ВК ВМР із заявою про укладення договору найму житлового приміщення, однак, листом Департаменту житлового господарства ВМР йому було відмовлено в укладенні договору найму на кімнату, з огляду на відсутність ордеру на зайняття даної кімнати. Таким чином, позивач просив суд визнати за ним право користування кімнатою [ADDRESS] та зобов`язати Виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти з ним договір найму на кімнату [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07.04.2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи право на подання заяв по суті спору, відзиву на позов та відповіді на відзив. Ухвалою суду від 23.05.2023 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Судові витрати просив залишити за ним. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що Листом №П/01/10446/1-00-10 від 18.02.2022 року ВК ВМР прохав ПП «Бокуд» з метою запобігання самовільного вселення та збереження житлового приміщення, забезпечити вселення [PERSON] в кімнату [ADDRESS] (а.с.11). Факт постійного проживання позивача підтверджується Актом №598 від 21.10.2022 року, затвердженого директором ПП «Бокуд», відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] проживає без реєстрації [PERSON] з 17.02.2022 року по теперішній час на підставі Листа ВМР на всеення від 17.02.2022 року (а.с.13). Відповідно до Рахунку №1600006951 від 22.11.2022 року [PERSON] сплатив послуги з позачергової технічної перевірки правильності роботи засобу обліку лічильника на суму 226,82 грн (а.с.14). Відповідно до Квитанції від 11.11.2022 року [PERSON] сплатив заборгованість за холодну воду у сумі 4\~700,00 грн (а.с.15) 11.11.2022 року [PERSON] підписав Заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (а.с.16). Крім того, 11.11.2022 року між КП «Вінницяоблводоканал» та [PERSON] було укладено Договір реструктуризації заборгованості №58, відповідно до умов якого КП «Вінницяоблводоканал» дозволяє, а [PERSON] бере на себе зобов`язання сплатити суму реструктуризованого боргу у сумі 10\~877,51 грн. до листопада 2023 року. (а.с.17). Крім того, відповідно до Квитанції №717130 [PERSON] здійсненює оплату за комунальній послуги за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Як вбачається з Листа №П/01/18492/01-20 від 01.03.2023 року, [PERSON] було відмовлено в укладенні договору найму на квартиру за адресою: [ADDRESS] з огляду на відсутність ордеру на зайняття даної кімнати (а.с.19). Статтею 47 Конституції України передбачено: кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.\~Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.\~Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Житлові права громадян врегульовані ст. 9 ЖК України. Зокрема, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.\~Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.\~Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.\~Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.\~Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового\~фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно із ч. 1\~ст. 63 ЖК\~України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.\~29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі\~статтею 310 ЦК України\~фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти Росії» Європейський суд з прав людини визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення ЄСПЛ у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63). Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). В судовому засіданні встановлено, що позивач вселилися в кімнату [ADDRESS] на законних підставах, постійно проживає в ній, несе витрати по утриманню і сплаті житлово-комунальних послуг, законність його проживання не оспорюється відповідачем, вимоги про усунення перешкод у користуванні житлом протягом усього часу проживання ні виконавчим комітетом Вінницької міської ради, ні іншими особами не заявлялись. Іншого житла позивач не має, що свідчить про те, що він мають достатні зв`язки з конкретним місцем проживання, а зазначене житлове приміщення є в цілому його «житлом» у розумінні статті 8 Конвенції. Тому, позивач має право на офіційне визнання за ними права користування кімнатою [ADDRESS] . Враховуючи те, що кімната перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Вінниці, а виконавчий комітет є уповноваженим органом, суд вважає необхідним зобов`язати виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти з позивачами договір найму кімнати [ADDRESS] . Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved