Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

17 травня 2023 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області ухвалено рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог Фермерського господарства [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди земельних ділянок. У відзиві на позов представник відповідача [PERSON] - адвокат Захарченко І.В. зазначав, що [PERSON] планує понести витрати на правничу допомогу у сумі 45000 грн, з яких: 25000 грн на розгляд справи в суді першої інстанції, та по 10000 грн - на розгляд справи в суді апеляційної та касаційної інстанції. У заяві від 02.01.2023 представник зазначеного відповідача вказав, що докази на обґрунтування судових витрат по справі будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення рішення. 22.05.2022 до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Захарченка І.В - надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 37500 грн, з яких: 25000 - гонорар за представництво в суді першої інстанції та 12500 - гонорар успіху. До заяви долучив договір про надання правової допомоги від 14.07.2022, додаток № 390/1175/21 до вказаного договору, а також акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання договору правової допомоги від 14.07.2022 за додатком № 390/1175/21 від 22.05.2022. Представник позивача - адвокат Ковальчук Ю.М. в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшло клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій вона просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, та відмовити у задоволенні його заяви про ухвалення додаткового рішення і стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, заяву представника відповідача [PERSON] і додані до неї докази, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Представництво інтересів відповідача [PERSON] під час судового розгляду даної справи здійснював адвокат Захарченко І.В. на підставі ордера серії ВА № 1035789 від 14.07.2022 року, договору про надання правової допомоги від 14.07.2022 та додатку до нього, згідно яких [PERSON] зобов`язується виплатити гонорар по справі № 390/390/1175/21 за представництво в суді першої інстанції - у розмірі 25000, в суді апеляційної інстанції - у розмірі 10000 грн, у суді касаційної інстанції - у розмірі 10000 грн. Крім того, [PERSON] зобов`язується сплатити адвокату гонорар успіху, розмір якого становить 50 % від розміру гонорару за представництво у випадку відмови у задоволенні позову. Повна вартість послуг має бути сплачена в 30-денний строк після ухвалення остаточного рішення у даній справі. В якості підтвердження отримання відповідачем [PERSON] професійної правничої допомоги суду надано акт прийому-передачі наданих послуг від 22.05.2023, згідно якого, комплекс виконаної адвокатом роботи включає в себе: підготовку відзиву від 21.07.2022, підготовку пояснень від 27.02.2023, ознайомлення з матеріалами справи 13.09.2022, підготовку клопотань по процесуальним питанням від 22.08.2022, 02.01.2023 та участь в судових засіданнях. Загальна вартість вказаних робіт становить 25000 грн. Крім того, [PERSON] має сплатити адвокату 12500 грн, в якості гонорару успіху, оскільки за результатом розгляду справи у задоволенні позову відмовлено. Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, які здійснив зазначений відповідач, суд виходить з вимог ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, згідно яких судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови у задоволенні позову. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі № 755/9215/15-ц, зроблено висновок, згідно якого ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про ?захист? прав ?людини ?і основоположних? свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу можливе лише у разі заявлення відповідного клопотання сторони. Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В обґрунтуванні своїх заперечень представник позивача - адвокат Ковальчук Ю.М. зазначила, що заявлений розмір витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу не є співмірним з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та значення справи для сторін, а необхідність їх понесення не обґрунтовуються складністю справи. Розмір судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених доказами, є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору, значенням справи для сторін, а результат її вирішення не міг вплинути на репутацію сторони. Суд частково враховує заперечення сторони позивача, виходячи з наступного. Представник відповідача [PERSON] до переліку наданих послуг, зокрема включив дії по ознайомленню зі справою та підготовку клопотань по процесуальним питанням, в тому числі 22.08.2022. Клопотанням від 22.08.2022 є клопотання про ознайомлення зі справою, тому суд вважає, дії по підготовці зазначеного клопотання охоплюються діями представника [PERSON] щодо ознайомлення з матеріалами справи, а заявлення такого клопотання є обов`язковою передумовою зазначеної процесуальної дії. Крім того, суд вважає, про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, та визнає законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини. В той же час, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, оскільки такі витрати оцінюються з точки зору їх фактичного понесення та необхідності. З наданих представником відповідача Таратути О.І. доказів щодо витрат на правничу допомогу вбачається, що "гонорару успіху" [PERSON] фактично не сплачений, і буде сплачений впродовж 30 днів після ухвалення остаточного рішення. Відповідно до вимог ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини принцип «res judicata» (принцип остаточності судового рішення) означає остаточність рішення суду, яке набрало чинності і не може бути переглянуте. Принцип res judicata визнано на міжнародному рівні та зафіксовано, в тому числі, у п.1 ст.44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип остаточності рішення є складовою частиною верховенства права. Станом на час розгляду питання щодо розподілу судових витрат рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у даній справі від 17.05.2023 не може розглядатись, таким, що захищено зазначеним принципом, саме рішення не є остаточним, оскільки не набрало законної сили. Зважаючи на вищенаведене суд вважає передчасним заявлення вимог сторони відповідача щодо відшкодування [PERSON] "гонорару успіху" та відхиляє їх, як такі, що на даний час не відповідають критеріям дійсності, необхідності та розумності їх розміру. Підстав для зменшення розміру відшкодування витрат відповідача в іншій частині суд не вбачає, оскільки переконливих доводів, підтверджених належними та допустимими доказами про їх неспівмірність, представником позивача суду не наведено, що є його обов`язком, згідно ч.6 ст.137 ЦПК України. Крім того, суд не погоджується з твердженням сторони позивача, щодо невідповідності витрат відповідача [PERSON] значенню справи, оскільки спір виник стосовно речових прав на майно [PERSON] , яке перебуває під особливою охороною держави. Таким чином, судом встановлено неспівмірність вимог відшкодування відповідачу [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, в частині підготовки клопотання від 22.08.2022 та ознайомлення зі справою, а також в частині "гонорару успіху", тому вважає, що заявлені до відшкодування витрати підлягають зменшенню. Вирішуючи питання щодо розміру, на який слід зменшити розмір відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу, суд, з урахуванням вимоги щодо їх дійсності, необхідності, розумність їх розміру, зважаючи на складність справи та фінансовий стан її учасників, вважає, що зменшення розміру відшкодування до розміру 20000 грн буде відповідати засадам справедливості. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, заява представника відповідача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню і питання щодо розподілу судових витрат слід вирішити шляхом ухвалення додаткового рішення.

Outcome: partial