Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 23.01.2007 року. Відповідач при підписанні анкети заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», "Правилами користування платіжною карткою" і «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 25000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.02.2023 року має заборгованість 30681,55 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 30681,55 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 07.04.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Даною ухвалою суду відповідачу надано строк на подання відзиву на позовну заяву. Представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надіслав до суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд розглянути позов без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч.1 ст. 280 ЦПК України не заперечує. Клопотання та заяви відсутні. Про що також зазначено і в прохальній частині позовної заяви. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву суду не надав. Заяв та клопотань до суду не подав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.\~279\~ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, з`ясувавши всі обставини на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ч.1 ст.1054 ЦК України. Судом встановлено, що 23.01.2007 року [PERSON] і ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" уклали договір у виді Заяви б/н згідно якої виявив бажання на отримання банківських послуг. Відповідно до копії Статуту АТ КБ "Приватбанк" погодженого НБУ 06.09.2019 року, а саме пункту 2 розділу "Загальні Положення" вбачається, що банк є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ "Приватбанк", яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ "Приватбанк", яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ КБ "Приватбанк". У вказаній анкеті-заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" а також "Тарифами" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який не містять підпису відповідача про його ознайомлення з ними. При цьому позивачем до кредитного договору не додано Витяг з Тарифів. Слід також зазначити,що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг із Тарифів, які не додані і Витяг із Умов надавались для ознайомлення відповідачу та він погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати відсотків, пені та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Відповідач не\~надав своєчасно\~банку грошові\~кошти для\~погашення заборгованості\~за кредитом,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~13.02.2023\~року утворилася\~заборгованість в\~сумі 30681,55\~грн.,\~яка складається\~з:-\~24986,28\~грн.\~-\~заборгованість за\~ кредитом;\~-\~5695,27\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками\~за користування\~кредитом;\~0,00\~заборгованість за комісією; 0,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що 23.01.2007 року відбувся старт карткового рахунку, відбувалася зміна кредитного ліміту та 23.01.2007 року було встановлення кредитного ліміту у розмірі 1000,00 грн. В подальшому, а саме: 06.02.2007 року відбулося збільшення кредитного ліміту у розмірі 4500,00 грн.; 25.11.2008 року зменшення кредитного ліміту 3700,00 грн.; 18.03.2009 року зменшення кредитного ліміту 3200,00 грн.;17.04.2009 року зменшення кредитного ліміту 3040,00 грн.; 16.06.2009 року зменшення кредитного ліміту 0,00 грн.; 27.07.2011 року збільшення кредитного ліміту 3900,00 грн.; 13.12.2011 року зменшення кредитного ліміту 1000,00 грн.; 27.03.2012 року збільшення кредитного ліміту 4700,00 грн.; 02.04.2012 року збільшення кредитного ліміту 5200,00 грн.; 07.02.2013 року збільшення кредитного ліміту 9000,00 грн.; 19.05.2014 року збільшення кредитного ліміту 12000,00 грн.; 19.10.2017 року збільшення кредитного ліміту 14000,00 грн.; 28.03.2018 року збільшення кредитного ліміту 16000,00 грн.; 01.03.2019 року збільшення кредитного ліміту 18000,00 грн.; 21.09.2019 року збільшення кредитного ліміту 20000,00 грн.; 23.01.2020 року збільшення кредитного ліміту 25000,00 грн.; 26.12.2022 року зменшення кредитного ліміту 0,00 грн. За даними\~виписки за\~договором б/н\~за період\~23.01.2007\~ 14.02.2023\~виданої на [PERSON] , довідки про надані кредитні картки, підтверджується факт користування кредитною карткою. Виписка з карткового рахунку відповідача [PERSON] вказує, що отриманими картками відповідач активно користувався, грошові кошти використовував для власних потреб в межах розміру встановленого на карту ліміту, отримував кошти шляхом зняття готівки в банкоматі, здійснював розрахунки через термінали, здійснював погашення заборгованості за наданим кредитом, а отже, прийняв запропоновані банком умови щодо розміру кредитного ліміту. Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу. Відповідно до Постанови Національного банку №705 від 05.11.2014 р. "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Таким чином, доказом фактів встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, користування відповідачем кредитними коштами\~є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020 справа №456/3643/17 провадження № 61-9882 св20. В матеріалах справи міститься розрахунок суми заборгованості, наданий представником позивача з якої вбачається, що відповідач має заборгованість в сумі 30681,55 грн. Стаття 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13\~ЦПК встановлено,\~що суд\~розглядає справи\~не інакше\~як за\~зверненням особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно із статтею 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У частині 1 статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599\~ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», пред`являючи вимоги про повернення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача також і заборгованість за відсотками за користування кредитом. Аналізуючи анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 23.01.2007 року встановлено, що в ній зазначена базова процентна ставка 36 % з розрахунку 360 днів в році. З наданого розрахунку вбачається, що в період з 23.01.2007 року по 31.12.2012 року за користування кредитом позивач нараховував відсотки в розмірі 36,00% річних; в період з 01.01.2013 року по 30.08.2014 року 30,00% річних; в період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року 34,80% річних; в період з 01.04.2015 року по 31.05.2015 року 43,20% річних; в період з 01.06.2015 року по 13.02.2023 року процентна ставка на місяць відображалася зі зміною від 0% до 3,60%. Тобто, вбачається, що позивач неодноразово змінював відсоткову ставку за кредитом, в тому числі в сторону її збільшення. Відповідно до ч.1 ст.\~1056-1\~ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У частині четвертій указаної статті передбачено, що якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17 та від 30 листопада 2016 року у справі №6-82цс16, та Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №389/3409/16-ц (провадження №61-1036св17). Відповідно до Заяви б/н від 23.01.2007 року підписаної відповідачем, останній отримав кредит з відсотковою ставкою 36,00% в рік. За таких обставин суд виходить, із умов кредитування, які підписані відповідачем. Доказів про повідомлення відповідача про збільшення розміру відсоткової ставки та його письмову згоду на таке збільшення в односторонньому порядку, позивачем не надано, а тому в частині стягнення заборгованості за відсотками в сумі 5695,27 грн. слід відмовити. За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Таким чином, зваживши у сукупності подані АТ КБ "ПРИВАТБАНК" докази по справі, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 24986,28 грн., яка складається з наступного 24986,28 грн. - заборгованість за кредитом, а решта позовних вимог не підлягають задоволенню, оскільки їх не доведено належними та допустимими доказами, а тому відсутні правові підстави для їх задоволення. Вирішуючи питання\~щодо судових\~витрат суд\~вважає,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~судовий збір\~пропорційно задоволеним\~позовним вимогам,\~а саме\~в сумі 2185,78 грн. (2684,00*24986,28/30681,55), що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial