Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Рух справи. Процесуальні дії у справі. 28 березня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку та за підписом представника позивача адвоката Томіної О.В., надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Велесдобробут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Після виконання судом вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 3 квітня 2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження та призначено до розгляду у судове засідання на 10:00 7 червня 2023 року, про що сторін повідомлено у встановленому законом порядку. 9 травня 2023 року до суду представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, з долученням до неї доказів надсилання її копії відповідачу. У судове засідання учасники провадження, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, не з`явилися, при цьому від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги, з урахування заяви про зменшення позовних вимог, підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності учасників провадження, суд враховує, заяву представника позивача про розгляд справи без її участі, положення статті 223 ЦПК України та належне і завчасне повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи, поважності причин неявки до суду не повідомив, право подати відзив на позовну заяву не скористався. Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки учасники провадження у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Обґрунтування позову. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, зазначено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 61,50 м2, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №326779443 від 23 березня 2023 року. ТОВ «Велесдобробут» відповідно до рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради №129 від 10 травня 2018 року «Про визначення виконавцем ТОВ «Велесдобробут» житлово-комунальних послуг», протоколу №1 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 27 листопада 2021 року (з додатками) та своїх обов`язків надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, послуги з теплопостачання, нараховує плату за них, а також формує і надає споживачу рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених тарифів. 27 квітня 2018 року складено акт № 2/2 приймання-передачі житлового комплексу за адресою: [ADDRESS] , від забудовника TОB «Велесгард» до Обслуговуючої організації ТОВ «Велесдобробут». Згідно з розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації №595 від 18 жовтня 2019 року «Про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії у Київській області» ТОВ «Велесдобробут» видано ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії на території Київської області. Дане розпорядження є ліцензією, як слідує з листа департаменту житлово-комунального господарства та енергоефективності № 01-10/2130 від 02 грудня 2019 року. Відповідач є споживачем послуг, що надає ТОВ «Велесдобробут», з утримання будинку, споруд, прибудинкової території, послуг з теплопостачання шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . 22 жовтня 2018 року між ТОВ «Велесдобробут» (як виконавцем) та [PERSON] (як споживачем) було укладено договір № 2/Б2/1/4/22 про умови користування приміщення та надання житлово-комунальних послуг, строк дії якого автоматично пролонгувався щороку, оскільки жодна із сторін не заявляла про намір припинити його дію або переглянути (п.7.8 Договору). Відповідно до умов Договору, сторони погодили всі істотні умови, у т.ч. умови про предмет договору та умови про порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно Договору, відповідач доручив позивачу протягом визначеного в договорі строку (1 року) надавати за плату Послуги та Утримувати будинок та прибудинкову територію за адресою: [ADDRESS] , і зобов`язався своєчасно прийняти та оплатити надані послуги (п.1, п. 2.1 Договору). Згідно умов Договору відповідач зобов`язаний брати участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території. Оплачувати послуги Виконавця за вказаними у Договорі розцінками і тарифами відповідно до загальної площі квартири та вартості надання послуг, не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним. Плата вноситься Споживачем на підставі отриманого останнім рахунку на розрахунковий рахунок Виконавця через банківську установу. Оплачувати надані за цим договором послуги Виконавця у відповідності до їх переліку та тарифів, встановлених у Додатку №1 до Договору (п.п.3.2.2., п.п. 3.2.3. п.3.2. Договору). Протоколом №1 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] від 27 листопада 2021 року визначено ТОВ «Велесдобробут» управителем багатоквартирного будинку та передано йому функції з управління вказаним багатоквартирним будинком згідно договору, прийнято рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем послуг з постачання теплової енергії та затверджено кошторис витрат з переліком послуг на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (загальна сума витрат з урахуванням ПДВ з розрахунку на 1 м2 загальної площі приміщень становить 11,98 грн. за місяць). Розмір витрат введено в дію з 01 січня 2022 року. 16 грудня 2021 року між TOB «Велесдобробут» (як управителем) та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі [PERSON] , що діє на підставі протоколу загальних зборів співвласників №1 від 27 листопада 2021 року (як співвласник) було укладено договір №3 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п.1, 3 Договору Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Договір набирає чинності з 01 січня 2022 року та укладається строком на 1 рік. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін це повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим ще на один рік (п.п.28-29 Договору). Крім цього, 04 лютого 2021 року між ТОВ «Велесдобробут» (як виконавцем) та [PERSON] (як споживачем) було укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, строк дії якого автоматично пролонгувався щороку, оскільки жодна із сторін не заявляла про його відмову (п.54 Договору). Згідно Договору, позивач зобов`язується надавати відповідачу послугу з постачання теплової енергії на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим Договором (п.1, п.44 Договору). У відповідності до пунктів 38, 39 Договору Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). Приміщення споживача за адресою: [ADDRESS] 03 лютого 2021 року обладнане вузлом комерційного обліку (теплолічильник) теплової енергії типу Ultraheat завод. №70751202, що підтверджується актом введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії від 03 лютого 2021 року, на підставі показань якого здійснюється нарахування за теплопостачання, про що зазначено в договорі. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору (п.41 Договору). Отже, позивачем своєчасно надаються житлово-комунальні послуги відповідачу як власнику кв. [ADDRESS] . В свою чергу відповідач з моменту набуття права власності на квартиру отримує від позивача комунальні послуги, зокрема послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, послуги з теплопостачання, від надання послуг не відмовляється та фактично їх споживає. Відтак, обов`язку щодо повної та своєчасної сплати за надані послуги відповідач не здійснює, що призвело до утворення заборгованості по житлово-комунальним послугам (послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій - 16460,60 грн.; послуги з теплопостачання - 12225,04 грн. (9219,84 грн. - теплопостачання, 357,72 грн. - абонплата опалення, 2647,48 грн. - опалення МЗК) за період з 01 травня 2020 року по 28 лютого 2023 року в розмірі на загальну суму 28685,64 грн. Відмов від споживання житлово-комунальних послуг відповідач не заявляв, претензій щодо якості або кількості послуг не пред`являв, жодного разу не звернувся із запереченнями щодо боргу, вартості послуг. Докази щодо не проживання відповідача у квартирі або ж надання послуг іншою особою відсутні. Заяви на зняття/зменшення нарахування за відповідні послуги у зв`язку з тимчасовим непроживанням теж відсутні. Відповідача було повідомлено про необхідність погасити заборгованість в добровільному порядку, або ж звернутись до управителя у разі виникнення запитань щодо боргу, але цього зроблено не було. Позивачем також було здійснено розрахунок 3% річних від простроченої суми заборгованості та інфляційні витрати внаслідок несвоєчасного розрахунку, які згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог, складають: 775,63 грн загальна сума 3% річних від простроченої суми заборгованості 11055,54 грн за послуги з теплопостачання за період з 1 листопада 2020 року по 31 січня 2022 року та суми боргу 8376,40 грн за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 1 травня 2020 року по 21 січня 2022 року; інфляція на вказані суми заборгованості та періоди 2496,79 грн. Оскільки, відповідач у добровільному порядку не погасив наявну заборгованість за період з 1 травня 2020 року по 28 лютого 2023 року у розмірі 28685,64 гривень за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, послуги з теплопостачання, а також з урахуванням витрат від інфляції за весь час прострочення у розмірі 2496,79 гривень та 3 % річних 775,63 гривень, позивач, посилаючись на положення Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», статей 322, 382, 509, 525-527, 530, 610, 612, 625, 629, ЦК України, статей 67, 68, 162, 179 ЖК України, просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги на загальну суму 31958, 06 гривень (16460,60 грн за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 1 травня 2020 року по 28 лютого 2023 року, 12225,04 грн за послуги з теплопостачання за період з 1 листопада 2020 року по 28 лютого 2023 року, 2496,79 інфляційні витрати, 775,63 3%річних). Також, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору 2684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Щодо правової позиції відповідача. Жодних заяв, клопотань, пояснень з приводу позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій іншій формі від відповідача на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмету спору. Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що згідно Акту 2/2 прийому-передачі від 27 квітня 2018 року забудовником TОB «Велесгард» передано Обслуговуючій організації ТОВ «Велесдобробут» житловий комплекс за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-14). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] (відповідач) є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 61,50 м.кв. (а.с. 15-16). Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради №129 від 10 травня 2018 року «Про визначення виконавцем ТОВ «Велесдобробут» житлово-комунальних послуг», а також згідно протоколу №1 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 27 листопада 2021 року, з додатками до нього, ТОВ «Велесдобробут» надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, послуги з теплопостачання, нараховує плату за них, а також формує і надає споживачу рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених тарифів (а.с. 17, 34-80). Згідно з розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації №595 від 18 жовтня 2019 року «Про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії у Київській області» ТОВ «Велесдобробут» видано ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії на території Київської області (а.с. 18). З листа Департаменту житлово-комунального господарства та енергоефективності №01-10/2130 від 02 грудня 2019 року, слідує, що вказане розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації є ліцензією (а.с. 19). 22 жовтня 2018 року між ТОВ «Велесдобробут» (як виконавцем) та [PERSON] (як споживачем) укладено договір № 2/Б2/1/4/22 про умови користування приміщення та надання житлово-комунальних послуг (а.с. 20-22). Позивач та відповідач підписавши вказаний Договір, погодили всі істотні умови, у тому числі умови про предмет договору та умови про порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Так, згідно із пунктом 1, підпунктом 2.1 Договору, відповідач доручив позивачу протягом визначеного в договорі строку (1 року) надавати за плату послуги та утримувати будинок та прибудинкову територію за адресою: [ADDRESS] , і зобов`язався своєчасно прийняти та оплатити надані послуги. Згідно із підпунктами 3.1.1, 3.1.2 Договору ТОВ «Велесдобробут» зобов`язаний виконувати комплекс робіт з утримання будинку і прибудинкової території та надавити послуги у порядку та за узгодженими розцінками згідно з вимогами Правил користування і Правил утримання. У свою чергу, відповідач, згідно підпунктів 3.2.23.2.4 Договору, зобов`язався брати участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території. Оплачувати послуги Виконавця за вказаними у Договорі розцінками і тарифами відповідно до загальної площі квартири та вартості надання послуг, не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним. Плата вноситься Споживачем на підставі отриманого останнім рахунку на розрахунковий рахунок Виконавця через банківську установу. Оплачувати надані за цим договором послуги Виконавця у відповідності до їх переліку та тарифів, встановлених у Додатку №1 до Договору. Згідно підпунктів 7.7., 7.8 Договору, Договір набуває чинності з моменту його підписання і дії протягом 1 року. При закінченні строку дії Договору та відсутності будь-яких письмових повідомлень про припинення строку дії Договору протягом 30 календарних днів з моменту закінчення строку дії Договору, дія Договору вважається автоматично продовженою на тих же умовах та на той же строк. Протоколом №1 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] від 27 листопада 2021 року, з 1 січня 2022 року визначено ТОВ «Велесдобробут» управителем багатоквартирного будинку та передано йому функції з управління вказаним багатоквартирним будинком згідно договору, прийнято рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем послуг з постачання теплової енергії та затверджено кошторис витрат з переліком послуг на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (загальна сума витрат з урахуванням ПДВ з розрахунку на 1 м2 загальної площі приміщень становить 11,98 грн. за місяць) (Додаток №2 Договору, а.с. 51). Таким чином, розмір витрат введено в дію з 01 січня 2022 року. Крім цього, 16 грудня 2021 року між TOB «Велесдобробут» (як управителем) та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі [PERSON] , що діє на підставі протоколу загальних зборів співвласників №1 від 27 листопада 2021 року (як співвласник) укладено договір №3 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (а.с. 81-88). Відповідно до пунктів 1, 3 Договору, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо земельна ділянка, на якій розташований будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, згідно з відомостями про таку земельну ділянку, що містяться у ДЗК, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем, утримання ліфтів, тощо; купівля електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками. Кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки встановлені цим Договором (пункт 6 Договору). Пунктом 9 Договору встановлено, що ціна послуги з управління становить 11 грн. 98 коп. (з урахуванням ПДВ) на місяць за 1 кв. м. загальної площі житлового і нежитлового приміщення у будинку та включає: - витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 11 грн. 38 коп. (з урахуванням ПДВ) для житлових та нежитлових приміщень відповідно до кошторису витрат (Додаток №3 до Договору); - винагороду управителю в розмірі 0,60 грн. (з урахуванням ПДВ) на місяць за 1 кв.м. Згідно із пунктом 10 Договору, плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 30 числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі отриманого останнім повідомлення (квитанції) на сплату послуг на розрахунковий рахунок управителя або через банківську установу. Як передбачено пунктами 2.8, 2.9 Договору, Договір набирає чинності з 01 січня 2022 року та укладається строком на 1 рік. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін це повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим ще на один рік. Також, між ТОВ «Велесдобробут» (як виконавцем) та [PERSON] (як споживачем) 04 лютого 2021 року укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (а.с.27-32). Згідно із пунктами 54, 55 Договору, Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Відповідно до пунктів 1 та 44 Договору, позивач зобов`язується надавати відповідачу послугу з постачання теплової енергії на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим Договором. Згідно із пунктом 34 Договору, споживач вносить плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, що розраховується з розміру затвердженого тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги (що включає обсяг теплової енергії на опалення приміщення споживача, обсяг теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку); плати за абонентське обслуговування в розмірі з 08.01.2020 по 30.06.2020 29,81 грн, з 01.07.2020 по 30.11.2020 31, 15 грн, з 01.12.2020 по 31.12.2020 32,19 грн, розрахунок здійснюється згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами» від 21 серпня 2019 року №808. Як передбачено пунктом 35 Договору, ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Станом на дату укладання цього договору тариф на послугу становить 1582,00 грн/Гкал у відповідності до рішення Виконавчого комітету міської ради «Про погодження тарифів на теплову енергію» від 26 листопада 2019 року №387. Копію вказаного рішення долучено до позову (а.с. 89). Згідно із пунктами 38, 39 Договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів), номер та дату договору. Пунктом 57 Договору встановлено, що у разі зміни тарифу на теплову енергію з моменту його введення в дію застосовується відповідна нова ціна (вартість) послуги без внесення сторонами додаткових змін до цього Договору. Так, відповідно до рішення Виконавчого комітету Вишгородської міської ради «Про встановлення ТОВ «Велесдобробут» тарифів на теплову енергію, її виробництво та постачання, послуги з постачання теплової енергії для потреб населення» від 26 жовтня 2022 року №261, тариф на послугу становить 1721,27 грн/Гкал без ПДВ за такими складовими: - тариф на виробництво теплової енергії - 1577,11 грн/Г кал без ПДВ; - тариф на постачання теплової енергії - 144,16 грн/Гкал без ПДВ (а.с. 90-91). Як убачається із Акту введення в експлуатацію вузла комерційного обслуговування обліку теплової енергії від 3 лютого 2021 року, складеного замовником [PERSON] , підрядником СПД [PERSON] та постачальником послуг ТОВ «Велесдобробут», за адресою: [ADDRESS] обладнано вузлом комерційного обліку теплолічильник теплової енергії типу Ultraheat завод. №70751202 (а.с. 33). Те, що приміщення споживача обладнано вузлом розподілу обліку теплової енергії та номер лічильника, зазначено у пункті 5 Договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 4 лютого 2021 року, а у пункті 4 Договору зазначено, що будинок обладнано вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії. Згідно розрахунку заборгованості, сформованим ТОВ «Велесдобробут» по особову рахунку: [NUMBER] , який належить [PERSON] , за надані послуги у період з травня 2020 року по лютий 2023 року з утримання будинку та прибудинкової території становить 16460,60 грн, з теплопостачання 9219,84 грн, абонплата опалення 357,72 грн, опалення місць загального користування 2647,28 грн. Загальна сума заборгованості станом на 23 березня 2023 року 28685,64 грн (а.с. 92). 30 червня 2022 року позивач надіслав на адресу відповідача претензію-попередження про сплату боргу за житлово-комунальні послуги (а.с. 93). 28 лютого 2022 року Вишгородським районним судом Київської області за заявою ТОВ «Велесдобробут» було видано наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 3\~954,24 грн, втрати інфляції у розмірі 5812, 36 грн, 3% річних в розмірі 2258, 32 грн; витрат по сплаті судового збору в розмірі 248,10 10 грн.; витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн, на користь ТОВ «Велесдобробут». Проте ухвалою цього самого суду від 15 лютого 2023 року, за заявою [PERSON] , який не погоджуючись з вимогами стягувача та з розрахунком заборгованості, зазначивши, що деякі послуги заявником взагалі не надавалися, в квартирі він не проживав, вказаний судовий наказ скасовано (а.с. 94). Будь-яких заяв та заперечень щодо неналежного надання послуг позивачем та розрахунку заборгованості, відповідач, після отримання ним 17 травня 2023 року позову, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у позовному провадженні, суду не надав. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права. Частина перша статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина перша статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина перша статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Пункти 1, 2, 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем обов`язку із сплати за надані позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території становить та з теплопостачання, які виникли на договірних засадах та регулюються Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», ЦК України, ЖК України тощо. Так, за змістом статті 13 Конституції України та частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію (стаття 151 ЖК України). Згідно із статтею 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний, зокрема: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно визначення у частині першій статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189-VIII) виконавець суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний договір про надання комунальних послуг (далі - колективний договір) - договір про надання комунальних послуг, який укладається з виконавцем комунальних послуг за рішенням співвласників (на умовах, визначених у рішенні співвласників (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками; плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води); послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Положеннями статті 5 Закону №2189-VIII визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (стаття 6 Закону №2189-VIII). Статтею 8 Закону №2189-VIII передбачено права і обов`язки виконавців комунальних послуг та управителів, при цьому, за згодою сторін договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком також може бути передбачено інші права та обов`язки управителя багатоквартирного будинку. Частиною першою статті 9 Закону №2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (частина перша статті 10 Закону №2189-VIII). Статтею 12 Закону №2189-VIII встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону. Відповідно до частини першої статті 18 Закону №2189-VIII управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. При цьому, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідна позиція викладене у постанові КГС від 21 квітня 2020 року (справа №910/7968/19). Розділом 5 Закону №2189-VIII встановлено порядок надання житлово-комунальних послуг, зокрема: статтею 16 надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; 2) міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; 3) ліквідацію наслідків аварії. Якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором. Обов`язок забезпечення відповідності якості послуги з управління встановленим вимогам та договору покладається на управителя багатоквартирного будинку. У разі настання перерв, визначених цією статтею, плата за відповідні житлово-комунальні послуги за час таких перерв не нараховується; стаття 17 комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Витрати, пов`язані з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води та теплової енергії, відшкодовуються: шляхом сплати споживачами комунальних послуг виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України, - у разі укладення індивідуальних договорів або індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем; за рахунок співвласників багатоквартирного будинку - у разі укладення колективного договору про надання комунальних послуг, договорів про надання комунальних послуг з колективним споживачем або у разі прийняття співвласниками відповідного рішення про обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку. Порядок та умови обслуговування та заміни вузла комерційного обліку визначаються правилами і типовими договорами про надання відповідних комунальних послуг: стаття 18 управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. У разі невиконання управителем вимог цього Закону та договору співвласники багатоквартирного будинку або об`єднання співвласників багатоквартирного будинку мають право вимагати дострокового припинення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком; стаття 21 одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Як встановлено судом, відповідач у справі є співвласником багатоквартирного будинку. Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі Закон №417-VIII) визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Статтею 1 Закону №417-VIII визначено, що співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Згідно із статтею 7 Закону №417-VIII, співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором про надання комунальної послуги визначається відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (стаття 8 Закону №417-VIII). Відповідно до статті 9 Закону №417-VIII управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк. (стаття 11 Закону №417-VIII). Згідно статті 12 Закону №417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень. Крім цього, Закон України «Про теплопостачання» регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності, а Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг Відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга) реголються Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830. Цими Правилами також визначаються вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ТОВ «Велесдобробут», будучи належним чином уповноваженим на надання послуг з утримання багатоквартирного будинку, споруд та прибудинкових територій, надання послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , а відповідач є співвласником багатоквартирного будинку, маючи у власності квартиру [ADDRESS] , та, згідно норм чинного законодавства України та умов, укладених з позивачем договорів, зобов`язаний оплатити надані позивачем послуги, позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання по наданню послуг. Доказів протилежного, зокрема, ненадання відповідачу послуг, надання неякісних послуг тощо, судом не встановлено. Оскільки, відповідач належним чином зобов`язання по оплаті за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а також за послуги з теплопостачання, не виконував, у нього утворилася заборгованість у розмірі 28685, 64 гривень (з них: 16460,60 гривень заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 1 травня 2020 року по 31 січня 2022 року; 12225,04 гривень заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 21 грудня 2020 року по 31 січня 2022 року). У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, на підставі статті 625 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню втрати внаслідок інфляції та три відсотки річних. Висновок суду. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Велесдобробут» до [PERSON] у повному обсязі, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 28685, 64 гривень, 2496, 79 гривень інфляційні витрати, 775, 63 гривень 3% річних. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов ТОВ «Велесдобробут» задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2684,00 грн сплачений ним судовий збір за подання позову. Згідно із частинами першою та другою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 4000 гривень, надавши суду Договір про надання правової допомоги №06/07/22 від 6 липня 2022 року, укладений між АО «Правовий шлях» та ТОВ «Велесдобробут»; Додаток №1 до Договору №06/07/22 про надання правової допомоги від 6 липня 2022 року; Додаток №2 до Договору №06/07/22 про надання правової допомоги від 6 липня 2022 року; Акт №21/03/23 від 21 березня 2023 року здачі-прийому робіт (надання послуг) до Договору №06/07/22 про надання правової допомоги від 6 липня 2022 року; платіжну інструкцію №1245 від 21 березня 2023 року про сплату ТОВ «Велесдобробут» за адвокатські послуги згідно акту №21/03/23 від 21 березня 2023 року у розмірі 4000, 00 грн. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Так, згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу сформулювала висновок про необхідність надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких сторона по справі мала заперечення. Позивачем надано суду докази щодо витрат понесених позивачем на правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень, при цьому, враховуючи відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вказані судові витрати підлягають відшкодуванню з відповідача.

Outcome: approved