Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] зазначила, що вона виховує в своїй сім`ї малолітню дитину \- \-- [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дитини є рідна сестра позивачки [PERSON] . Відомості про батька дитини, при державній реєстрації народження, записано зі слів матері, відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. З квітня 2009 року і по теперішній час дитина виховується позивачкою. За весь цей час, відповідачка жодного разу не виявила бажання забрати дитину до себе та виховувати її. Відповідачка [PERSON] не надає та ніколи не надавала грошової допомоги на утримання дитини, хоча регулярно отримує на дитину державну грошову допомогу, яку витрачає на власні потреби. Коли позивачка була змушена звертатись до відповідачки, аби вона доглянула дитину, чи забрала її зі школи, відповідачка погоджувалась лише за умови оплати її послуг. Також, коли необхідно юридично підтвердити волевиявлення матері, у питаннях пов`язаних із життям дитини, то відповідачка погоджується лише за грошову допомогу. Позивачка вважає, що в даній ситуації існують виключні обставини, за яких [PERSON] може бути позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13.03.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 15.05.2023 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Представниця органу опіки та піклування Дружківської міської ради Мельниченко Т.В. до суду не з`явилася надала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує. Суд, отримавши згоду позивачки, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] , у місті Дружківка Донецької області народилась [PERSON] . ЇЇ батьками вказані: [PERSON] (батько), [PERSON] (мати), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області 23.02.2009. (а.с.10) Запис про батька дитини зроблено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 00020883609 від 30.08.2018 року (а.с.19) Згідно Акту обстеження житлово побутових умов проживання здобувача освіти [PERSON] , [INFO] , дитина проживає разом з [PERSON] її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , тривалий час, має все необхідне для життя та навчання. Мати [PERSON] не приймає участь у вихованні та забезпеченні своєї дитини - [PERSON] (а.с.20) Відповідно до довідки з дошкільного навчального закладу ясла-садок комбінованого типу №5 «Красная Шапочка» Дружківської міської ради донецької області №250 від 30.11.2021, [PERSON] , [INFO] , відвідувала ДНЗ №5 «КраснаяШапочка» з 01.08.2014 по 01.06.2016, її вихованням займалась [PERSON] (тітка дитини), мати дитини в її вихованні участі не приймала. Відповідно до виписки із медичної карти (амбулаторного) стаціонарного хворого від 03.12.2021, [PERSON] , [INFO] - здорова, на диспансерному обліку не перебуває, регулярно спостерігається у сімейного лікаря за адресою [ADDRESS] , щеплена за віком, на прийом дитину приводила постійно [PERSON] (тітка дитини). (а.с.24) Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи №2403 від 08.07.2021 виданої Виконавчим комітетом Дружківської міської ради, [PERSON] , громадянка Росії, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 19880130-07869, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , що також підтверджується інформацією Головного управління у Донецькій області з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції Державної міграційної служби України № 1401.2.3-4792/1401.2.10-22. від 27.12.2022 року, відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.42) Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В статті 3 цієї Конвенції проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 5 Конвенції держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. (статті 9 Конвенції). З приведеного видно, що розгляд цивільних справ щодо малолітньої дитини має бути розглянуто судом за принципом якнайкраще забезпечення інтересів дитини. На підставі п. 2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Органом опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області складено висновок від 12.06.2023 року № 01-16/961 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Суд дійшов до висновку, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що відповідачка [PERSON] умисно не виконує батьківські обов`язки, навчальним процесом доньки не займається, її успіхами та досягненнями не цікавиться. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , 19. року народження , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] , необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved