Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У травні 2023 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася в суд з позовом до Букачівської селищної ради про визнання права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , як спадкоємцем за законом першої черги. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Вона є спадкоємцем, яка має право на спадкування за законом у першу чергу, як дочка спадкодавця. Крім неї право на спадкування має дружина померлого [PERSON] , син [PERSON] та дочки [PERSON] , [PERSON] , які відмовилися від прийняття спадщини. Спадщину вона прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Коли звернулася з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, нотаріус відмовив їй, у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Падучак І.І. подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Букачівська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області в особі селищного голови подала заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, при вирішенні позову покладається на розсуд суду . Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Згідно виписки з погосподарської книги за 1990 -1995 роки Чернівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи «колгоспний двір». Головою двору зазначено [PERSON] . З копії довідки, яка видана виконавчим комітетом Букачівської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 754 від 08 грудня 2022 року вбачається, що на день смерті [PERSON] у вказаному домоволодіннібули зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочки [PERSON] , [PERSON] , внуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] у Букачівській селищній раді не посвідчувався. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 19 квітня 2022 року виконавчим комітетом Букачівської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. У зв`язку із його смертю відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на дане домоволодіння. Дружина спадкодавця [PERSON] та діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в порядку ст.1274 ЦК України відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки, що підтверджується копіями їхніх заяв від 12 грудня 2022 року. Позивачка [PERSON] , як спадкоємець за законом у першу чергу прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем та не відмовилася від прийняття спадщини. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачкою підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серія [NUMBER] , виданого 15 травня 1985 року та копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 15 лютого 2006 року . Згідно постанови приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області від 04 квітня 2023 року № 98/02-31 єдиним спадкоємцем померлого є його дочка [PERSON] . Однак, даною постановою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька [PERSON] на домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] через відсутність документу, що підтверджує право власності спадкодавця на дане домоволодіння. Із копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, виданого на ім`я [PERSON] та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 13 березня 2023 року №122 вбачається, що до складу домоволодіння входить: житловий будинок загальною площею 45,4 кв. м., житловою площею 34,0 кв.м., стайня-стодола площею 63,8 кв.м, криниця площею 8,0 м/п . Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість домоволодіння станом на 09 травня 2023 року становить 38 200,00 грн. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Пленуму Верховного Суду України в пункті 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» дав судам роз`яснення, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З матеріалів справи вбачається, що дане домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року належало спадкодавцю [PERSON] на праві власності, як майно колишнього колгоспного двору. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивачка набула право власності на вказане домоволодіння, як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , інші спадкоємці за законом першої черги відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки, а також те, що вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно в адміністративному порядку, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved