Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд: визнати за нею право власності на частину домоволодіння [ADDRESS] , до складу якого входить: житловий будинок А-1, загальною площею 24,0 кв.м., житловою площею 9,3 кв.м., літня кухня під літ. Б, сарай під літ. В, уборна під літ. Г, літня кухня під літ. Д, І - замощення, II - водоколонка, №1-4 паркан, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначає наступне. [INFO] помер її чоловік [PERSON] , за життя він заповіт не складав. Згідно до ч.1 та 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За таких підстав спадщина приймається за законом. У відповідності до ч.1 та 2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до вказаної правової норми, спадкоємцями першої черги за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є: вона, [PERSON] , як дружина спадкодавця. Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] , видане Дебінським поссоветом, Ладнинського району, Магаданської області, актовий запис №23 від 11.07.1986 року; [PERSON] , як син спадкодавця. Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , видане Дзержинським РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №421 від 19.04.1988 року. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Згідно до ч.1, 3 ст. 1268 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вона, [PERSON] , на час відкриття спадщини була зареєстрована зі спадкоємцем, та проживала з ним, від спадщини не відмовилася, а тому вважає такою, що прийняла спадщину. Вказана обставина підтвердиться належними в спадковій справі документами. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Її син, [PERSON] , після смерті батька, спадщину приймати не забажав та від спадщини відмовився. Таким чином, після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину за законом як спадкоємець першої черги прийняла лише вона, [PERSON] . У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Для видачі мені свідоцтва про право на спадщину за законом, вона звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи тим, що, згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, видане [PERSON] , 18.04.1995 року, державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 3-2524, її чоловік отримав у спадщину, після смерті мами [PERSON] - домоволодіння [ADDRESS] , до складу якого входить, житловий будинок А-1 загальною площею 24.0 кв.м., житловою площею 9,3 кв.м., літня кухня під літ. Б, сарай під літ. В, уборна під літ. Г, літня кухня під літ. Д, І - замощення, II водо колонка, №1-4 паркан. Вказане свідоцтво про право на спадщину було зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке БТІ» 18.05.1995 року, про що свідчить печатка на свідоцтві про право на спадщину за законом. Однак рідна сестра її чоловіка [PERSON] , яка пропустила строки подачі заяви про прийняття спадщини, звернулася з відповідним позовом до суду, та рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09.04.1996 року по справі 2-155, було встановлено, що [PERSON] , прийняла спадщину, після смерті мами [PERSON] , визнано свідоцтво про право на спадщину за законом видане Третьої криворізькою державною нотаріальною конторою 18.04.1995 року на ім`я [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за №3-2524 і свідоцтво про право власності на буд. [ADDRESS] - частково не дійсними. Визнано за [PERSON] право власності на частину будинку [ADDRESS] в порядку спадкування. Однак [PERSON] свою право власності - рішення суду в КП ДОР Криворізьке БТІ не зареєструвала, а тому відповідно до відомостей КП ДОР «Криворізьке БТІ» за її чоловіком значиться 1/1 частина будинку, а насправді 1/2 частина, з урахуванням рішення суду. Тобто є розбіжності між реєстрацією та право установчими документами. Тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину та рекомендувала звернутися до суду. У зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності, проти позову не заперечує, просить його задовольнити, що судом розцінено як визнання позову. Третя особа, в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує, просить задовольнити. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України.

Outcome: approved