Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що з 2011 року по 2021 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та проживали у м. Макіївка Донецької області. Вказує що [INFO] у них народився син [PERSON] , однак вже з липня 2011 року їх сімейні відносини з були припинені, чоловік переїхав від них з дитиною проживати окремо, перестав з ними спілкуватися та відвідувати. Зазначає, що з 2014 року м. Макіївка перебуває під окупацією російсько-терористичних військ, змоги оформити на території м. Макіївка офіційно їх розлучення з [PERSON] вона не мала змоги. У 2015 року вона познайомилася з [PERSON] , з яким вони проживають однією родиною, ведуть спільне господарство, мають взаємні права та обов`язки щодо утримання сім`ї. Однак, проживаючи однією родиною з [PERSON] , офіційно вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Вказує, що [INFO] у неї з [PERSON] народився спільний син - [PERSON] ( [PERSON] ). Так як на той час вона ще не була розлучена та перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , батьком [PERSON] у свідоцтві про народження було зазначено саме [PERSON] . В подальшому, рішенням Краматорського міського суду від 09 червня 2021 року, [PERSON] було визнано батьком [PERSON] , внесено зміни у актовий запис про народження дитини та змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Також лише 22 червня 2021 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Позивач вказує, що після фактичного припинення шлюбних відносин з [PERSON] з 2011 року, їх син [PERSON] знаходиться на її повному утриманні, батько дитини взагалі не бере участі у вихованні та розвитку сина, з 2012 року жодного разу не навідав сина, не спілкувався з ним, не цікавився його здоров`ям, а його вихованням та утриманням займається її другий чоловік [PERSON] . Посилаючись на викладене, просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, відповідно до якої вона просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач повторно не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань не подавав, відзиву та заперечень на позов не надходило. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явився та згідно наданого висновку орган опіки та піклуваня не вважає за доцельне позбавляти батьківських права відповідача відносно сина. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 31.05.2011, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Судом також встановлено, що заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22.06.2021 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці…». Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. Разом з тим, відповідно до наявного у матеріалах справи Висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому №88/23/01-19 від 15.02.2023, орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно його сина [PERSON] , [INFO] . З урахуванням наведенного та наданого Висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому №88/23/01-19 від 15.02.2023, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові, судовий збір покладається на позивача, тому суд вважає за необхідне покласти витрати, пов`язані із розглядом справи на позивача.

Outcome: dismissed