Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Позивач у червні 2023 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування позову посилається на те, що 24 березня 2008 року між позивачем та відповідачем розірваний шлюб. Після розірвання шлюбу із позивачем залишилась проживати неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , батьком якої є боржник. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання дитини. В даний час донька навчається в Ягелонському університеті у Кракові, республіки Польща і потребує матеріальної допомоги для забезпечення успішного навчального процесу та безпечного і комфортного проживання. Зі своїх доходів позивач не може повністю забезпечити належний рівень життя та навчання доньки, оскільки на утриманні має ще неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Відповідач є працездатним, працює в Івано-Франківському медичному університеті та має можливість забезпечити належний рівень утримання доньки. У зв`язку із цим просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частки від всіх доходів щомісячно до досягнення нею 23-х років. Позивач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку. Позовна заява підписана також і відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 16.02.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.07.2005 року, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Із довідки №844.40640.253.2022 виданої 06.12.2022р. Ягеллонським університетом, вбачається, що [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання, спеціальність управління інформацією, термін навчання з 01.10.2022р. по 31.10.2025р. (а.с.4-5) Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України). Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вказаною нормою надано три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач ознайомлений із позовною заявою та визнав позовні вимоги в повному обсязі, про що свідчить наявність його підпису у позовній заяві. При визначенні розміру аліментів, який потребує донька на період навчання суд враховує обставини, визначені вст.182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача аліментів на користь [PERSON] , на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , 2005 року народження у розмірі 1/3 частки від всіх доходів щомісячно на час навчання [PERSON] , але не довше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання відбувається із моменту досягнення дитиною повноліття. [PERSON] досягне повнолітнього віку [INFO] . Тому стягнення аліментів слід розпочати із 30.06.2023 року При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.4,5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому, в силу ч 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 1073 гривні 60 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: approved