Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

У грудні 2022 року із позовом звернулися [PERSON] , [PERSON] які просили стягнути з ПрАТ «СК «Саламандра» на користь [PERSON] 30 000 грн - страхового відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу внаслідок смерті дочки, 20772,40 грн - страхового відшкодування на поховання, 89613,80 грн - страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника; на користь [PERSON] 30 000 грн - страхового відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу внаслідок смерті дочки, 89613,80 грн - страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] по 570 000 грн - решти моральної шкоди завданої смертю дочки внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Позов мотивували тим, що 30.10.2020 року [PERSON] керуючи автомобілем Land Rover Discovery д.н.з. [NUMBER] рухаючись по тротуарній зоні здійснив наїзд на [PERSON] , яка від отриманих травм померла. За вказаним фактом ДТП внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування. В результаті ДТП та наслідків позивачам було завдано шкоди заподіяної смертю потерпілого (доньки), у зв`язку з чим у них виникло право на її відшкодування. На дату дорожньої пригоди цивільно - правова відповідальність т/з Land Rover Discovery д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПрАТ «СК «Саламандра». Позивачі звернулися із письмовими заявами про відшкодування шкоди у вигляді моральної шкоди, шкоди пов`язаної із втратою годувальника та витрат на поховання до страхової, проте отримали відмову, з посиланням на те, що страховиком припинено розгляд заяв до набрання рішенням у кримінальному провадженні законної сили. Оскільки сума моральної шкоди значно менша завданої, позивачі прийняли рішення звернутися із позовом до водія, який спричинив ДТП. Шкода була завдана джерелом підвищеної небезпеки то у заподіювача ДТП є обов'язок відшкодувати завдану шкоду. Моральна шкода завдана позивачам, які втратили єдину дитину, полягає у тому, що це повністю зруйнувало їх життя та завдало надзвичайних страждань, які є не одномоментними. Втрата доньки призвела до надзвичайного стресу, душевних страждань, є найтяжчою та непоправною подією. Ухвалою суду від 08.12.2022 позовну заяву прийнято до свого розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати у загальному позовному провадженні. Відповідач ПрАТ «СК «Саламандра» надав відзив у якому проти позову заперечив. Спростовував позовні вимоги тим, що у страхової компанії не виник обов`язок щодо прийняття рішення у страховій справі до дати набрання рішенням суду у кримінальному провадженні законної сили. Тому вважає, що позивач безпідставно посилається на обов`язок страховика виплатити відшкодування. Вина та обставини мають бути встановлені у судовому порядку. Відповідач вважає, що у матеріалах справи відсутнє підтвердження факту перебування позивачів на утриманні у [PERSON] , а отже і правової підстави стягнення відшкодування у зв`язку із втратою годувальника. Відповідач звертає увагу на те, що позивачам слід у судовому порядку встановити факт перебування на утриманні у доньки. З огляду на вище зазначене просив у задоволенні позову до ПрАТ «СК «Саламандра» відмовити. Відповідач [PERSON] у встановлений законом термін відзив суду не надав. Ухвалою суду від 27.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити із підстав наведених у позові. У судовому засіданні представник позивачів просив суд розгляд витрат на правничу допомогу перенести та зобов`язався у встановлений законом термін надати підтвердження про такі витрати. Представник ПрАТ «СК «Саламандра» проти позову заперечив, покладався на позицію викладену у відзиві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON] , [INFO] . 30.10.2020 року у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу Land Rover Discovery д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та пішохода [PERSON] в результаті якої остання загинула. Причиною смерті [PERSON] стали численні переломи кісток стегон з ушкодженням внутрішніх органів. За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020100000000958 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. [PERSON] на поховання [PERSON] витратив 20772,40 грн. Відносно [PERSON] складено обвинувальний акт стосовно вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Згідно письмових пояснень [PERSON] визнає факт перебування та керування ним транспортним засобом, вказує на те, що під час водіння йому стало погано та він втратив свідомість через хворобливий стан, про вчинене жалкує та бажає добровільно відшкодувати потерпілим збитки. Відповідальність водія транспортного засобу, а саме автомобіля марки Land Rover Discovery д.н.з. [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно Полісу №200559747 у ПрАТ «СК «Саламандра», загальна сума страхового відшкодування становить 60 000 грн. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] у шлюбі не перебувала. [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку у Пенсійному фонді України та отримують пенсію за віком, із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника не зверталися. Позивачі перебувають на обліку у КНП «ЦПМСД №2 м. Вінниця». Згідно відомостей із ЄРЗО інформація про [PERSON] станом на 14.12.2022 відсутня. [PERSON] за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2020 отримала 219,28 грн доходу від ТОВ «Тримоб». Позивачі зверталася до відповідача із заявами про виплату витрат на поховання, відшкодування завданої моральної шкоди та витрат пов`язаних із втратою годувальника. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»). Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 Глави 82 ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Згідно із пунктом 27.1 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Стаття 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до поняття «шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого», включає, зокрема, моральну шкоду, витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника. Пунктом 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (пункт 27.4 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Наведена норма Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є відсилочною, тобто містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 ЦК України та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою (висновки Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2022 року в справі № 304/936/19). Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, протягом п`яти років після його смерті. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував (ч. 2 ст. 1200 ЦК України). Положеннями частини другої статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з частиною другою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Кримінальне провадження проводиться з метою встановлення вини водія у вчиненому правопорушенні та притягнення його до кримінальної відповідальності. При цьому факт настання ДТП наслідком якої є смерть пішохода у даній справі є встановленим, а тому у даному випадку відсутній обов`язок доказування вини відповідача. Верховний Суд України 03.12.2014 року при розгляді цивільної справи №6-183цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. З огляду на це суд спростовує пояснення страхової компанії про те, що слід чекати дати набрання рішенням суду у кримінальному провадженні законної сили. З урахуванням встановлених судом обставин у справі та проаналізованих правових норм та практики Верховного Суду суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачі є батьками потерпілої [PERSON] , яка у результаті ДПТ загинула. Так як цивільно - правова відповідальність транспортного засобу, що був знаряддям злочину застрахований у ПрАТ «СК «Саламандра», то саме страхова має обов`язок виплати моральної шкоди на користь позивачів по 30000 грн, також слід стягнути на користь [PERSON] витрати, які він поніс на поховання у сумі 20772,40 грн. Потерпіла [PERSON] не мала заробітку або іншого виду доходу. З огляду на це суд відмовляє у частині вимог про стягнення із страхової компанії відшкодування пов`язане із втратою годувальника. Аналізуючи ступінь негативного впливу на життя та свідомість позивачів, моральні страждання, які вони понесли через втрату доньки, душевні страждання яких вони зазнали, суд приходить до висновку, що належний розмір відшкодування моральної шкоди позивачів в даному випадку повинен складати по 470 000 грн. З огляду на це із [PERSON] на користь позивачів суд стягує по 470000 грн на користь кожного моральної шкоди. Із відповідача ПрАТ «СК «Саламандра» в дохід держави слід стягнути 3220,80 грн судового збору, так як позивачі були звільнені від такої сплати. З відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме 11626,32 грн, так як позивачі були звільнені від такої сплати. Решту судових витрат компенсувати за рахунок держави. На підставі наведеного, ст.ст. 1187, 1200 ЦК України,

Outcome: partial