Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, зареєстрований 29 травня 2004 року Сподобівською сільською радою Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 4. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за час перебування в шлюбі мають спільну повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Також, зазначає, що він з відповідачем [PERSON] прожили у спільному шлюбі майже 19 років, вели спільне господарство, будували міцні сімейні відносини. Однак, все вище перелічене стосується перших 10 років життя. Останні роки не можуть проживати разом як сім`я та виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати проблеми, оскільки постійно сперечаються та принижують один одного. Сварки неодноразово відбувалися в присутності близьких родичів, доньки та вони ж повністю і зруйнували будь- які теплі почуття. За таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 травня 2023 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі . Відповідач в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про розгляд справи, про що свідчить відмітка у рекомендованому повідомленні від 15.05.2023. За таких обставин на підставі ст. 223, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. 29 травня 2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Сподобівською сільською радою Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 20.04.2023. Від шлюбу мають спільну повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не створили міцної сім`ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння, конфліктів, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення.

Outcome: approved