Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кобзар Любов Вікторівна, про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права на земельну частку (пай) площею 1,61 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташований на території колишньої Туринківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, право на який [PERSON] мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №159549, виданого Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 29.05.1997 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1127. Свої позовні вимоги мотивує тим, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] вона змінила на [PERSON] внаслідок реєстрації 05 листопада 2005 року шлюбу із [PERSON] , її батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , а [PERSON] є її бабою. З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 159549, який виданий Туринківською сільською радою 29.05.1997 року та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1127 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Туринківської сільської ради від 27.01.1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,61 га, а по уточнених даних 1,61 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Туринківської сільської ради, землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Зазначає, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на час смерті і на що за законом матиме право заповіла їй, [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , внаслідок чого відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай). Внаслідок її звернення приватним нотаріусом Кобзар Л. В. було зареєстровано 20.04.2023 року спадкову справу № 39/2023, однак листом за вихідним № 19/01-16 від 20.04.2023 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 1,61 га, що розташована на території Туринківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області та належала [PERSON] , померлій [INFO] , через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла після її смерті спадщину, оскільки не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після її смерті, крім того проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця. Вона єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , осіб, які б мали право на обов`язкову частку і прийняли таку немає. Однак, спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,61 га умовних кадастрових гектарів, яке належало [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не можу оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої [PERSON] , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Враховуючи наведені вище обставини, вважає, що її право на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 11.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Витребувано у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кобзар Любові Вікторівни належним чином завірену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи № 39/2023, яка заведена після смерті спадкодавця, а саме [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що визнають позовні вимоги, не заперечують проти задоволення таких. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кобзар Любов Вікторівна в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Крім того приватним нотаріусом на виконання вимог ухвали суду надіслано на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи № 39/2023, яка заведена після смерті спадкодавця, а саме [PERSON] , яка померла [INFO] . А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у місті Жовква, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України № [NUMBER] , який виданий 20.01.2022 року органом 4628. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції у Львівській області 02.03.2016 року, вбачається, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] позивач змінила на [PERSON] внаслідок реєстрації 05 листопада 2005 року шлюбу із [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області, про що було складено відповідний актовий запис № 132. Тобто суд констатує, що дошлюбним прізвищем позивача було [PERSON] . Викладеним у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , яке видане 18.01.1983 року, стверджується, що батьком позивача є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 04.08.1964 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . Зважаючи на те, що [PERSON] є матір`ю батька позивача [PERSON] , [PERSON] , відповідно суд констатує, що [PERSON] є бабою позивача. З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №159549, який виданий Туринківською сільською радою 29.05.1997 року та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1127, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Туринківської сільської ради від 27.01.1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,61 га, а по уточнених даних 1,61 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Туринківської сільської ради, землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. З дубліката заповіту, посвідченого 20.10.2022 року [PERSON] , старостою Туринківського старостинського округу № 14 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, який виданий [PERSON] замість втраченого заповіту, вбачається, що [PERSON] , на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на час смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] , тобто позивачу у справі. Даний заповіт посвідчено 06.02.2008 року [PERSON] , секретарем виконкому Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 125. Посвідчення та чинність даного заповіту підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72195520, яка видана 20.04.2023 року приватним нотаріусом Кобзар Л. В. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 09.09.2008 року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Суд враховує, що позивач [PERSON] 20.04.2023 року звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Внаслідок її звернення приватним нотаріусом Кобзар Л. В. було зареєстровано 20.04.2023 року спадкову справу № 39/2023, номер у Спадковому реєстрі 70546721, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72197942 від 20.04.2023 року. Однак, листом за вихідним №o 19/01-16 від 20.04.2023 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кобзар Любов Вікторівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 1,61 га, що розташована на території Туринківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області та належала [PERSON] , померлій [INFO] , через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Як зазначає позивач у позовній заяві, сертифікат нового зразка на земельну частку (пай) у неї відсутній. Суд бере до уваги, що у 2021 році [PERSON] зверталася у Жовківську районну державну адміністрацію Львівської області щодо заміни сертифіката на право приватної власності на землю (середню частку (пай) старого зразка на новий зразок сертифіката на право на земельну частку (пай) на померлу [PERSON] . Листом № 02-36/122 від 03.02.2021 року Жовківська районна державна адміністрація Львівської області повідомила позивача, що у зв`язку із втратою цивільної правоздатності фізичної особи, а саме у зв`язку із смертю [PERSON] , надати [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) (новий зразок) райдержадміністрація не може, рекомендовано було для визнання права на земельну частку (пай) звернутися в Жовківський районний суд Львівської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Викладеним у довідці № 279, яка видана 20.04.2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що громадянка [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня смерті, [INFO] , в [ADDRESS] . Із довідки № 280, яка видана 20.04.2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] проживала разом із бабою, [PERSON] , до дня її смерті, [INFO] , в [ADDRESS] , і вели спільне господарство. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Тобто, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті баби, [PERSON] , оскільки проживала з нею на день її смерті, не відмовилася у шестимісячний строк після смерті спадкодавця від прийняття спадщини, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку, прийняли таку внаслідок спільного проживання із [PERSON] чи внаслідок звернення до нотаріуса із заявою про прийняття такої в шестимісячний строк після її смерті з матеріалів справи не вбачається, судом під час розгляду справи не встановлено. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я [PERSON] нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Отже, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла після її смерті спадщину, оскільки не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після її смерті, крім того проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця. Вона єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , осіб, які б мали право на обов`язкову частку і прийняли таку немає. Однак, спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,61 га умовних кадастрових гектарів, яке належало [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої [PERSON] , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування по заповіту після смерті [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved