Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

У березні 2023 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] , 3-я особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, з позовом про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила наступне. [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджено її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батьком дитини є відповідач по справі - [PERSON] . 01 грудня 2020 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний за її позовом внаслідок того, що відповідач уникав сімейних обов`язків та обов`язків батька дитини. Після розірвання шлюбу відповідач взагалі усунувся від своїх обов`язків як батька дитини, ігноруючи доньку та не приділяючи їй елементарної уваги, не говорячи про обов`язки по вихованню та утриманню дитини, які покладає на нього закон, та суспільство. Після розірвання шлюбу він взагалі перестав спілкуватись та бачити дитину. 15 травня 2021 року вона уклала шлюб з [PERSON] , з яким проживає зараз, та який виявив бажання удочерити її доньку. За вказаних обставин 17 червня 2021 року відповідачем була складена заява, яка нотаріально посвідчена, про те, що він відмовляється від батьківських прав на доньку та дає згоду на її удочеріння теперішнім чоловіком . Весь цей час другий чоловік - [PERSON] утримує та виховує дитину. Відповідно до вимог Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її т до самостійного життя, поважати дитину. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами. 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Враховуючи вищевикладене, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки. У судовому засіданні позивачка, її представник та представник 3-ї особи - служби у справах дітей Лубенської міської ради позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши доказив порядку заочного провадження, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07 травня 2014 р., який розірвали за рішенням суду від 01 грудня 2020 р. (арк.спр.17-18). Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] (арк.спр.19). 15 травня 2021 р. позивачка уклала шлюб з [PERSON] (арк.спр.20). Із Витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] (арк.спр.15-16). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Із заяви відповідача [PERSON] , яка була посвідчена 17 червня 2021 р. приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Полтавської області Галич Н.М. за реєстровим № 207, вбачається, що він відповідно до власного волевиявлення, на підставі прийнятого ним рішення, відмовляється від батьківських прав на малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Майнових та інших претензій не має, просить розглянути питання позбавлення його батьківських прав в компетентних органах та в суді без його присутності, дає згоду на усиновлення дитини [PERSON] (арк.спр.14). Відповідно до висновку служби у справах дітей, затвердженого на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Лубенської міської ради від 20.06.2023 р., протокол № 10, було встановлено, що з моменту подачі заяви про розірвання шлюбу [PERSON] не відвідує доньку, не цікавиться її життям та розвитком, не утримує матеріально. Крім того, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, упродовж тривалого часу не приїжджає до дитини, не спілкується з нею в інший доступний для спілкування спосіб. Небажання відповідача виховувати доньку підтверджується його нотаріальною відмовою від дитини. За таких обставин служба у справах дітей вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківський прав відносно його малолітньої дитини. Таким чином, суд, дослідивши надані докази, враховуючи висновок служби у справах дітей, приходить до висновку, що маються всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, а тому, діючи в інтересах малолітньої дитини, позовні вимоги її матері підлягають повному задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки згідно ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved