Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Мірошниченко А.В. звернувся до суду з позовом та вимоги мотивує тим, що 27.03.2023 за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/774/23 було розірвано шлюб між батьками [PERSON] : матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] .Після розірвання шлюбу між батьками [PERSON] проживає з батьком, за адресою: [ADDRESS] , і фактично на даний час знаходиться на повному його утриманні.До 18 років аліменти на утримання [PERSON] жодним із батьків не сплачувались, проте він знаходився на повному утриманні батька.З 01 вересня 2020 року він є студентом денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Сумський фаховий коледж Національного університету харчових технологій», навчається на денній бюджетній формі навчання, у даний час на 3 курсі. Термін навчання до 30 червня 2024 року. На даний час [PERSON] отримує стипендію, у відповідності до довідки про доходи станом на березень 2023 року вона становить 1225 гривень. Можливості працювати він не має, оскільки як вже зазначалось навчається за денною формою навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Його батько - [PERSON] самостійно забезпечує сина усім необхідним, зокрема у період з лютого 2023 року по кінець квітня 2023 року, орієнтовні витрати на продовольчі та непродовольчі товари, що придбавав син становлять 15450 гривень. Враховуючи те, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, у тому числі і щодо її утримання та з урахуванням викладеного, є необхідність стягнути з Відповідачки на користь Позивача аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.Відповідачка офіційно працює медичним працівником та має стабільних дохід. Тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу, щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, починаючи стягнення з моменту повноліття, а саме з 29.05.2023. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю. Свою позицію пояснює тим, що вона багатодітна матір, має четверо дітей. Працює на посаді сестра медична ВКНП Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни. Її заробітна плата складає 12000 грн на місяць, якої не вистачає на оплату комунальних послуг, купівлю ліків для матері, дітей та собі, на догляд її неповнолітніх дітей та матеріальну допомогу її батькам похилого віку. Також зазначає, що на її утриманні перебувають двоє малолітніх дітей син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , а також її непрацездатні батьки. Представник позивача [PERSON] - адвокат Мірошниченко А.В. надав додаткові письмові пояснення, з яких вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . На даний час в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми, знаходиться цивільна справа № 592/2615/23 за первісним та зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю або батьком. І для зустрічей з дітьми Відповідачка приходить за адресою: [ADDRESS] . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 4). З довідки № 187 від 18.04.2023 вбачається, що [PERSON] дійсно з 01.09.2020 є студентом денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Сумський фаховий коледж Національного університету харчових технологій». У даний час навчається на 3 курсі. Коледж закінчує 30.06.2024 (а.с. 7). [PERSON] отримує стипендію, яка за період з 01.10.2022 по 31.03.2023 становить 8915,64 грн (а.с. 8). З посвідчення № [NUMBER] вбачається, що мати [PERSON] та батько [PERSON] мають чотирьох дітей. [PERSON] працює в КНП СОР "Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни" з 01.12.2019. На даний час займає посаду Сестра медична стаціонару. Дохід за період з 01.11.2022 по 30.04.2023 склав 85937,69 грн. Також [PERSON] має захворювання - діагноз хронічний лівобічний середній отит в ст. нестійкої ремісії. З рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.03.2023 вбачається, що проаналізувавши надані докази, беручи до уваги наявність спору між матір`ю та батьком щодо місця проживання дітей, виконання обома батьками обов`язку по утриманню малолітніх дітей, суд дійшов висновку, що ні позивачка за первісним позовом [PERSON] , ні позивач за зустрічним позовом - [PERSON] не довели належними допустимими доказами, що основне місце проживання дітей саме з кожним з них, що хтось із них бере більш активну участь у вихованні дітей, а також те, що діти перебувають на утриманні одного з батьків та на їх користь слід стягнути аліменти. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів за первісним позовом так і за зустрічним позовом задоволенню не підлягають. З копій свідоцтв про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] - [PERSON] отримує пенсію по інвалідності 2 грн., Загальне захворювання. Батько [PERSON] - [PERSON] отримує допомогу по догляду, яка за період з 16.11.2021 по 31.10.2023 становить 9970,36 грн. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, бере до уваги, те що у [PERSON] є неповнолітні діти, мати яка є інвалідом 2 групи, однак наголошує на тому, що це не звільняє її від утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Слід також зазначити, що в рішенні Верховний Суд наголошує, що навіть, якщо батько або мати є інвалідами II або III групи, але в довідці про стан їх здоров`я відсутні рекомендації щодо неможливості працювати, тобто їх не визнано непрацездатним, а тільки рекомендовані певні обмеження в роботі, це є підставною для стягнення з таких батьків аліментів на повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання. Крім того, довідка з Пенсійного фонду України про отримання пенсії з інвалідності сама по собі не є підтвердженням того, у відповідача це єдине джерело доходів (постанова Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 760/17457/16-ц). Таким чином, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд вважає, що розмір аліментів повинен становити 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 29.05.2023 і до закінчення дитиною навчання, тобто до 30.06.2024, але не більше, ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Враховуючи, що син відповідачки [PERSON] є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідачка може надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та відповідатимуть реаліям сьогодення. [PERSON] , відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачка може сплачувати аліменти у розмірі 1/4 усіх видів її доходів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн, так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial