Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата) за період з 01.04.2016 по 01.05.2021 основного боргу в розмірі 20772,32 грн, інфляційних втрат в розмірі 3728,33 грн, 3% річних в розмірі 1353,35 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перейменовано в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» та віднесено до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» з 01.05.2015року, зі структурними підрозділами, житлово-експлуатаційними дільницями (ЖЕД), як балансоутримувач приступило до утримання й обслуговування переданого підприємству житлового фонду та безпосереднього виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до вимог нормативів, норм стандартів, порядків і правил згідно із чинним законодавством України по будинкам комунальної власності, які входять до житлового фонду переданого до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, обчислюючи обсяги наданих підприємством та отриманих споживачами житлово-комунальних послуг (послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) відповідно до кількісних показників, одиницею виміру для обчислення яких є 1 (один) квадратний метр загальної площі квартир будинку. Відповідно до Статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», підприємство створене з метою виконання робіт та надання послуг по утриманню та обслуговуванню житлових та нежитлових будинків, прибудинкових територій територіальної громади міста Києва й інших форм власності. Основними напрямками діяльності підприємства є утримання та експлуатація житлового і нежитлового фонду, технічне обслуговування будівель, споруд, окремих будівельних конструкцій та інженерного обладнання будинків, санітарне обслуговуванню приміщень будинків та прибудинкових територій, забезпечення необхідного рівня та якості надання послуг населенню, збирання квартирної плати (плати за утримання житла), плати за комунальні послуги, плати за обслуговування внутрішньо будинкових мереж, частини у спільних витратах по утриманню будинку з власників нежитлових приміщень та інших платежів тощо. Позивач надавав у період з 01.04.2016 по 01.05.2021по будинку [ADDRESS] , який ввійшов до державною житлового фонду, віднесений до комунальної власності територіальної громади міста Києва, переданий до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та обліковується на балансі позивача, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , є співвласниками квартири [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] , є упорядкованим житловим приміщенням, забезпеченим всередині технічною можливістю споживання всіх комунальних послуг. Відповідачі отримують від позивача (виконавця) послуги, являються споживачами і знаходяться у фактичних договірних відносинах із позивачем. Відповідачі не уклали з виконавцем договір, не сплачують виставлені рахунки за спожиті послуги та допускають створення заборгованості по сплаті послуг. У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань, у відповідачів виникла перед позивачем заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2016 по 01.05.2021 в розмірі 20772,32 грн. В зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання відповідачами, позивачем нараховано інфляцію у розмірі 3728,33 грн та 3% річних в розмірі 1353,35 грн. На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.12.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження. 18.02.2022 від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшов спільний відзив на позовну заяву у якому відповідачі заперечують проти позовних вимог та не визнають їх частково, посилаючись на те, що позов подано до суду з пропуском строку позовної давності; просять суд застосувати відносно вимог позивача за період з 01.04.2016 по 01.12.2018 позовну давність. Також відповідачі у відзиві зазначили, що відповідачем [PERSON] на адресу позивача було направлено письмове звернення про укладення з позивачем договору про надання житлово-комунальних послуг, однак таке звернення відповідача було залишено без реагування. Співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] станом на 01.01.2021 не прийняли рішення про управління будинком відповідно до ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», тому вимоги про сплату послуг з утримання будинку з 01.01.2021 є надуманими і не відповідають законодавству. 21.02.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач послався на таке. Звернення [PERSON] відправлене листом на адресу позивача в реєстрі вхідної кореспонденції не знайдено за терміном зберігання. Відповідно до статті 634 ЦК України, уніфікований публічний Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (Договір), складений комунальними підприємствами, в тому числі і КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на основі типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (що діяла до 13.09.2018) було опубліковано в засобах масової інформації, а саме в газеті Київської міської ради «Хрещатик» № 99 (4695) від 14.07.2015. Отримання житлово-комунальних послуг мешканцями будинків або їх оплата є вольовим актом приєднання до договору. Протоколи рішень зборів співвласників будинків будинку [ADDRESS] , про відмову від послуг позивача, про визначення управителя та повідомлення про укладений договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, до позивача не надходили. До 11.06.2018 позивач надавав послуги за тарифом встановленим розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.06.2017 № 668, а вже з 11.06.2018 розмір вартості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які фактично продовжує надавати позивач до визначення співвласниками нового управителя та узгодження вартості послуг, складається з витрат підприємства по кожному будинку окремо в межах надходжень, не збільшується та залишається на рівні цін 2018 року. У встановлений ухвалою строк, від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву не надійшов. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 1/4 частини, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.05.2021, що міститься в матеріалах справи. Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва №76146144 від 21.12.2021 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач у позові стверджує про те, що відповідачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , однак не надає до суду доказів на підтвердження вказаних обставин. Як зазначено вище, в матеріалах справи наявні лише відомості про те, що відповідачу [PERSON] належить 1/4 частини квартири за вказаною адресою. Встановлено, що на підставі рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в м.Києві» та рішення Київської міської ради від 02.12.2010 р. № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» було затверджено переліки об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатками 1-10 до цього рішення, та визнано такими, що втратили чинність, додатки 1-12 до рішення Київради від 27.12.2001 р. № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва». Згідно з переліком наведеним в додатку 1 до об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва передано до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, в тому числі будинок за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м.Києва» КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перейменовано в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва». З 01.05.2015 позивач здійснював функції з утримання будинку за адресою: [ADDRESS] , та надавав житлово-комунальні послуги. На виконання взятих на себе зобов`язань з утримання та обслуговування житлового і нежитлового фонду, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» укладаються відповідні договори з виробниками житлово-комунальних послуг (вивіз сміття, вивіз листя та снігу, електропостачання, обслуговування ліфтів тощо), які після набуття підприємством надаються споживачам поряд з іншими послугами. Несвоєчасне внесення чи не внесення споживачами коштів за надані їм житлово-комунальні послуги не дає можливостей для задоволення потреб населення і господарського комплексу в житлово-комунальних послугах відповідно до встановлених нормативів і національних стандартів, порушує інтереси інших споживачів-співвласників багатоквартирних будинків, порушує майнові права та законні інтереси позивача. Факт надання житлово-комунальних послуг та їх вартості підтверджується: рішенням Голосіївської районної в м.Києві ради від 19.10.2010 № 41/10, рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270, інформацією щодо фактичних та нормативних витрат на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 442 від 30.04.2015 щодо встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 668 від 06.06.2017, копіями договорів з виробниками житлово-комунальних послуг (вивіз сміття, вивіз листя та снігу, електропостачання, обслуговування ліфтів тощо). Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найм житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до статей 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вбачається, що відповідачі належним чином не виконують свій обов`язок щодо оплати за спожиті послуги, внаслідок чого за період з 01.04.2016 по 01.05.2021 утворилась заборгованість в розмірі 20772,32 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідач [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , а також докази того, що [PERSON] є співвласником квартири за вказаною адресою, у суду відсутні підстави вважати, що останній є учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг і, відповідно, отримував та споживав житлово-комунальні послуги за вказаною адресою. З огляду на зазначене відсутні правові підстави для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заперечуючи проти позову посилались на те, що позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності, на що слід зазначити наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно норм статей 257, 258 ЦК України, загальний строк позовної давності становить три роки. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою відмови у задоволенні позову. Відповідно до Постанови KM України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України було установлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року. В подальшому строк дії загальнонаціонального карантину в Україні було неодноразово продовжено, останній раз на строк до 30.06.2023. Оскільки з 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, слід визнати таким, що пропущений позивачем трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за період з квітня 2016 року до березня 2017 року. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за період з квітня 2017 року до 01 травня 2021 року трирічний строк позовної давності не пропущений оскільки на час подання позовної заяви в грудні 2021 року такий строк був продовжений вищевказаним Законом. Така позиція суду узгоджується із висновками суддів Київського апеляційного суду в аналогічних справах (№758/4358/21, №758/10318/21, 752/10759/21). Таким чином, заборгованість, що підлягає солідарному стягненню з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] при застосуванні строків позовної давності за період з 01.04.2017 року по 01.05.2021 року становить 18765,75 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прострочили виконання грошового зобов`язання, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідачів індексу інфляції та 3% річних такою, що ґрунтується на положеннях чинного законодавства. З огляду на зазначене, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача за період з 01.04.2017 року по 01.05.2021 року підлягає солідарному стягненню індекс інфляції в розмірі 3587,23 грн та 3% річних в розмірі 1326,05 грн. У відповідності до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає солідарному стягненню судовий в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial