Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що з відповідачем по справі [PERSON] вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження, батьком [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] , згідно ст.126 СК України. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач працює, має стабільний дохід, може сплачувати аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку(доходу) щомісячно. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. 02 червня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він вказує, що відповідач надсилав кошти на утримання сина, тому він не ухиляється від утримання дитини. Також просить прийняти до уваги те, що у відповідача є дитина, донька [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні відповідача. Позивачка у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у заявленому позивачкою розмірі на утримання сина. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Дитина проживає разом з матір`ю - позивачкою [PERSON] , знаходиться на її утриманні. Батько - [PERSON] проживає окремо від дитини, у Республіці Польща. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991, та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в порядку ст.181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Відомостей про наявність обставин, що можуть вплинути на розмір аліментів, суду не надано. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з того, що донька проживає разом із позивачкою, враховуючи вік дитини, спільний обов`язок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з [PERSON] необхідно стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved