Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла рідна тітка [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла своє майно позивачу. Позивач є єдиним спадкоємцем. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась до нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини. Однак, державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно позивачу відмовлено, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на об`єкт нерухомості. За таких обставин позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки іншим шляхом захистити свої порушені права не може. Ухвалою суду від 27.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 09.05.2023 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача Пірнівської сільської ради в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника сільської ради. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 05.11.2007 року. Як вбачається, із заповіту складеного 13.05.2003 року [PERSON] на випадок її смерті, зробила таке розпорядження: будинок, все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на, що вона по закону матиме право, заповіла племінниці [PERSON] повністю. З копії спадкової справи №307 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що 31.03.2008 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Відповідно до ст.1220 ЦК України, відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] на спадкове майно, а саме: на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Частиною 1 статті 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області від 11.08.2012 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, оскільки остання не надала до нотаріальної контори правовстановлюючих документів на нерухоме та рухоме майно. Згідно до п.2 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 статті 3\~Закону України\~від 01\~липня 2004\~року «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3\~зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Згідно довідки виданої Пірнівською сільською радою від 23.01.2023 року за №14, [PERSON] , [INFO] , проживала та була зареєстрована з 24.05.1971 року по день смерті [INFO] в [ADDRESS] , що також підтверджується копією будинкової книги на вищевказаний будинок. Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 25.09.2020 року КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації», вказаний житловий будинок побудовано у 1989 році. Згідно копії довідки №618 від 06.09.2022 року, виданої КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації», право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок), який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в КП «Вишгородське БТІ» не зареєстровано. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1989 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (була чинною до 13 грудня 1995 року), не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент набуття ним права власності, а також положеннями\~ЦК Української РСР\~1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Статті 1216, 1218\~ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавці), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1267\~ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними Згідно до ч.1 ст.1276\~ЦК України встановлено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за життя належав спадкодавцю [PERSON] , входить до складу спадкової маси та переходить до спадкоємця, а саме до [PERSON] за заповітом. На підставі статей 331,1216, 1217, 1218, 1220, 1297 ЦК України,

Outcome: approved