Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 19.03.2019 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. актовий запис № 4; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з матір`ю. Позовні вимоги мотивовані тим, що від спільного подружнього життя у позивачка та відповідача народився [INFO] син [PERSON] . Проте, впродовж останнього року щирі й теплі відносини між ними, як подружжям, припинилися. Відповідач вчиняв часті безпідставні сварки, вживаючи нецензурну лексику. Все це відбувалося в присутності їхнього малолітнього сина, що негативно впливає на виховання дитини. З жовтня 2022 року позивач з відповідачем живуть окремо, не мають спільного побуту та не ведуть спільного господарства. На сьогоднішній день вони спілкуються виключно щодо питань дитини. Між ними втрачена взаємоповага й взаєморозуміння. Подальше збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим просить строк на примирення не надавати. Ухвалою суду від 25 квітня 2023 року залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Городенківської міської ради Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Шевченка,77). Сторони в судове засідання не прибули, через канцелярію суду, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Відповідача зазначив, що не заперечує щодо задоволення позову. Від начальника служби у справах дітей міської ради О.Боднарчук до суду поступило клопотання про розгляд справи та винесення рішення без їх участі. Висновок органу опіки та піклування підтримують у повному обсязі. Дії позивача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 19 березня 2019 року виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, що стверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] виданим 19.03.2019 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач на розірвання шлюбу згідний, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Беручи до уваги прохання позивача, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] ». Що стосується позовної вимоги про залишення неповнолітньої дитини сторін після розірвання шлюбу проживати з позивачкою, суд зазначає наступне. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією витягу з реєстрації актів про народження виданого 10.10.2019 відділом РАЦС Муніципалітету м. Рим № 3, переклад якого здійснено з італійської на українську мову та належним посвідчено Апостилем відповідно о Гаазької конвенції від 5.10.1961. Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Частиною 1 ст. 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, позивач проживає на території Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області, а відповідач в м. Тернопіль Тернопільської області. Ставлячи позовну вимогу про місце проживання дитини суд приходить до висновку, що сторони не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати син сторін. На час розгляду справи відповідач в поданій до суду заяві не заперечив щодо задоволення позову. Згідно висновку органу опіки та піклування Городенківської міської ради про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради Івано-Франківської області № 643 від 30.05.2023, комісія з питань захисту прав дитини міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] після розлучення батьків з матір`ю [PERSON] , 2000 р.н. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги прохання позивачки, думку відповідача, висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради затверджений рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради Івано-Франківської області № 643 від 30.05.2023, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , біля матері [PERSON] , [INFO] . На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved