Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

В березні 2023 року адвокат Могилян Людмила Василівна, яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи тим, що 02 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір позики № 02/09.21. згідно з умовами договору позики, позивач надав відповідачу позику в сумі 136 836 гривень, що на день укладення договору позики становило еквівалент 5040 доларам США, які позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві не пізніше 02 березня 2022 року. Відповідно до умов договору, позика є безпроцентною. Відповідно до п. 2 Договору, повернення позиченої суми грошей повинне проходити в готівковій формі у м. Києві або у безготівковій формі шляхом виплати на банківський рахунок\~ за курсом доларів ПАТ КБ «ПриватБанк» на день розрахунку за договором позики в такому порядку: 02.10.2021 року\~ - суму у розмірі 22 806 грн., що становить еквівалент 840 доларів США; 02.11.2021 року\~ - суму у розмірі 22 806 грн., що становить еквівалент 840 доларів США; 02.12.2021 року\~ - суму у розмірі 22 806 грн., що становить еквівалент 840 доларів США; 02.01.2022 року\~ - суму у розмірі 22 806 грн., що становить еквівалент 840 доларів США; 02.02.2022 року\~ - суму у розмірі 22 806 грн., що становить еквівалент 840 доларів США; 02.03.2022 року\~ - суму у розмірі 22 806 грн., що становить еквівалент 840 доларів США. Згідно з п. 4 договору, сторони погодили, що у випадку зміни у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США від зазначеного курсу у п. 1 Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір поверненої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США встановленому в ПАТ КБ «ПриватБанк» на день здійснення кожного платежу за договором позики ( у тому числі у випадку дострокового повернення, або погашення в порядку звернення стягнення на предмет застави, та /або погашення заборгованості будь-яким іншим шляхом, передбаченим договором та законодавством України ). Відповідачем здійснено погашення 02.10.2021 року у розмірі 840 доларів США та 02.12.2021 року у розмірі 800 доларів США. Розмір заборгованості за позикою становить станом на 07.03.2023 року 3 400 доларів США, що за курсом ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 131 240 грн. Просилила стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики № 02/09/21 від 02.09.2021 року у розмірі 3 400 доларів США, що на день проведення розрахунку становить 131 240 гривень та судовий збір в розмірі 1312,40 гривень ( а. с. 1-2\~ ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2023 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 18 ) та матеріали передані для розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи. 20 березня 2023 року здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача\~ ( а. с. 22 ). 07 квітня 2023 року за вх. № 15244 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо\~ зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ( а. с. 23). З вказаної інформації вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 14.02.1990 року. Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. Ухвалою судді від 10 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Призначено судове засідання у справі на 10 годину 00 хвилин 19 травня 2023 року ( а. с.24-25). Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна. Ухвалою суду від 26.04.2023 року постановлено проводити судові засідання за участі представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів ( а. с. 30-31 ). 19 травня 2023 року судове засідання було відкладено на 12.06.2023 року ( а. с. 36 ) за клопотанням відповідача ( а. с. 33 ). Протокольною ухвалою 12.06.2023 року вирішено провести розгляд справи в заочному порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в ній, просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 131 240 гривень, а також судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься наявне поштове повідомлення про вручення, з якого вбачається, що судову повітку про слухання справи в Білоцерківському міськрайонному суду 12.06.2023 року о 11 годині 00 хвилин, отримано 29.05.2023 року. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Заяв та клопотань від останнього на адресу суду не надходило, як і не надходило відзив на позовну заяву позивача. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином була повідомлена та завчасно про дату, час та місце слухання справи у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заяв та клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило, як не надходило і відзиву на позовну заяву. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] не з`явилася в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважав за можливим по даній справі провести заочний розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 02 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір позики № 02/09/21 ( а. с. 3-4 ). Відповідно до умов п. 1 вказаного договору позики, [PERSON] , як Позичальник отримала від [PERSON] , як Позикодавця\~ у позику гроші в сумі 136 836 гривень, що на день укладання цього договору становить еквівалент 5040 доларів США за курсом продажу доларів США в ПАТ КБ «ПриватБанк», які Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю не пізніше 02 березня 2022 року. Пунктом у вказаного договору, позика\~ є безпроцентною. Повернення позиченої суми грошей повинне проходити в готівковій формі у м. Києві або у безготівковій формі шляхом виплати на банківський рахунок\~ за курсом доларів ПАТ КБ «ПриватБанк» на день розрахунку за договором позики в такому порядку: 02.10.2021 року\~ - суму у розмірі 22 806 грн., що становить еквівалент 840 доларів США; 02.11.2021 року\~ - суму у розмірі 22 806 грн., що становить еквівалент 840 доларів США; 02.12.2021 року\~ - суму у розмірі 22 806 грн., що становить еквівалент 840 доларів США; 02.01.2022 року\~ - суму у розмірі 22 806 грн., що становить еквівалент 840 доларів США; 02.02.2022 року\~ - суму у розмірі 22 806 грн., що становить еквівалент 840 доларів США; 02.03.2022 року\~ - суму у розмірі 22 806 грн., що становить еквівалент 840 доларів США. Згідно з п. 4 договору, сторони погодили, що у випадку зміни у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США від зазначеного курсу у п. 1 Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір поверненої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США встановленому в ПАТ КБ «ПриватБанк» на день здійснення кожного платежу за договором позики ( у тому числі у випадку дострокового повернення, або погашення в порядку звернення стягнення на предмет застави, та /або погашення заборгованості будь-яким іншим шляхом, передбаченим договором та законодавством України ). Зазначений договір позики від 02.09.2021 року, містить підписи та реквізити сторін. Завертаючись до суду з вищевказаним позовом, представник позивача, яка діє в інтересах останнього зазначає, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання, не повернула грошові кошти в строк, обумовлений договором, що змусило звернутися до суду з вищевказаними позовними вимогами. Відповідно ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.\~ Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. У статті 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з правочинів та договорів. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Разом з тим, якщо факт передання грошових коштів відрізняється від моменту підписання договору між сторонами, то він може підтверджуватися розпискою або іншими документами, тобто письмовими доказами. При цьому чинне законодавство України не встановлює обов`язковості написання розписки про передачу грошових коштів, якщо між сторонами укладений договір позики в письмовій формі або ними використовуються інші документи на підтвердження факту передання грошових коштів. Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12 квітня 2022 року у справі № 462/2610/20, провадження № 61-17650св21. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~\~\~\~ Крім того, можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18). Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду зазначає, що нею висловлена правова позиція з цього приводу, яку викладено у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18). Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. Так, встановлено, що відповідач не виконала в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, борг за договором позики не повернула в повному обсязі. При цьому відповідачем договір позики не оспорювався. Вказаний договір в силу дії презумпції правомірності правочинів є дійсним. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Доказів повернення суми боргу відповідачем матеріали справи не містять. В свою чергу, відповідач в судове засідання не з`явилася, жодних належних та допустимих доказів в спростування доводів позивача не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відтак, пред`явлений позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення при цьому, суд зазначає, що зайвим є посилання на грошовий еквівалент стягнутої суми боргу у доларах, оскільки зазначення судом двох грошових сум, які необхідно стягнути з відповідача, може внести двозначність у розуміння суті обов`язку боржника. Крім того, в судовому засіданні представник позивача просила стягнути заборгованість саме в розмірі 131 240 гривень. Тому, оскільки відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання та не повернула кошти отримані від позивача у строк, визначений вказаним договором, вимоги позивача є цілком обґрунтованими, знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).\~ За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: approved