Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

24.04.2023 позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2020 року у цивільній справі №344/3500/20, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що сторони з 13.05.2010 до 07.08.2020 перебували в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.06.2020 у справі №344/3498/20 шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з позивачкою. Позивач зазначає, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2020 у цивільній справі №344/3500/20 стягуються з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2300,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку щодо матеріального забезпечення доньки, сплату аліментів не здійснює зовсім, не бере безпосередньої участі у вихованні та утриманні дитини, в результаті чого виникла заборгованість зі сплати аліментів за період з 06 березня 2020 року до 31 березня 2023 року у загальній сумі 85\~100,00 грн. Також позивач вказує, що неповнолітня дочка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. З дня постановлення рішення суду від 02.07.2020 про стягнення аліментів її здоров`я значно погіршилося. У 2020-2021 роках перенесла онкологію (з хірургічним втручанням), стаціонарне лікування, яке потребувало значних матеріальних витрат. 29.03.2022 їй встановлено 2 групу інвалідності та розроблено індивідуальну програму реабілітації інваліда за №643. На даний час проходить відновну терапію, що також потребує матеріального забезпечення. Крім того позивач зазначає, на даний час змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні її всім необхідним для проживання, а також на розвиток й освіту дитини. Відповідач матеріально не забезпечує дочку, а її здоров`я за цей час значно погіршилося та потребує відновлення відповідно до розробленої індивідуальної програми реабілітації інваліда, а тому її доходу не вистачає для повноцінного забезпечення потреб дитини та її гармонійного розвитку, враховуючи інфляційні зміни та ріст цін на продукти харчування та одяг. Натомість, відповідач є молодим здоровим чоловіком працездатного віку, кредитні зобов`язання у нього відсутні, аліментних зобов`язань перед іншими особами немає, будь-які стягнення за виконавчими документами (окрім стягнення аліментів на їхню неповнолітню дочку) з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей чи перестарілих батьків на утриманні немає. У зв`язку\~з наведеним,\~просить змінити\~спосіб стягнення\~аліментів,\~визначений заочним\~рішенням Івано-Франківського\~міського суду\~Івано-Франківської\~області від\~02\~липня 2020\~року у\~цивільній справі\~№344/3500/20,\~а саме\~стягувати аліменти\~не у\~твердій грошовій\~сумі у\~розмірі 2\~300,00\~грн.,\~а в\~1/4\~частці від\~всіх видів\~доходів відповідача (а.с.1-6). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24.04.2023 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. Ухвалою суду від 27.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, 12.06.2023 представник позивача - адвокат Остап`юк М.В. подала заяву, відповідно до якої просила розгляд вказаної цивільної справи провести у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, в тому числі через сайт "Судова Влада". Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 12.06.2023 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції від 15.12.2010 серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис за №2478. Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.9). Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 25.06.2020 у справі №344/3498/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13.05.2010 у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №540 - розірвано, неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з матір`ю [PERSON] (а.с.11-12). Відповідно до заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2020 у цивільній справі №344/3500/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 300,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-15). 02.07.2020 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 300,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць (а.с.16). 16.07.2020 старшим державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Матієшин Наталією Дмитрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62572492 з виконання виконавчого листа №344/3500/19, виданого Івано-Франківським міським судом 02.07.2020, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2300,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.17). Із копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №748963 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , встановлено 2 групу інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання (а.с.18). Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда №643 від 29.03.2022, [PERSON] розроблено реабілітаційні заходи, відповідно до яких реабілітація передбачає відновну терапію та медичне спостереження (а.с.19). Із копії розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа №344/3500/19 від 02.07.2020, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментні платежі, виданого державним виконавцем Матієшин Н.Д., вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів за період з 06 березня 2020 року до 31 березня 2023 року, станом на 05.04.2023 становить 85\~100,00 грн.(а.с.20). Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України). Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З врахуванням встановлених обставин, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, а також погіршення стану здоров`я позивачки, яке потребує відновлення відповідно до розробленої індивідуальної програми реабілітації інваліда, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях\~Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення вказаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Тому слід змінити спосіб присуджених аліментів та стягувати в подальшому з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу набрання рішенням законної сили. Такий розмір аліментів буде відповідати закону, і не порушує прав і законних інтересів неповнолітньої дитини та відповідача. Як роз`яснено у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006року №3"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів"\~відповідно до\~статті 192СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити. Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19, стягнення аліментів відповідно до нового способу починається з дня набрання судовим рішенням законної сили). Оскільки на підставі\~Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору, то згідно\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved