Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

25.01.2023 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за період відносин між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народився спільний син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.08.2020 року серії [NUMBER] . На даний час [PERSON] проживає разом з позивачем. Позивач вказує, що [PERSON] ігнорує свої обов`язки щодо участі в матеріальному забезпеченні свого сина, не займається вихованням, розвитком, лікуванням. Утриманням дитини повністю займається відповідач. Більш того, [PERSON] на даний час знаходиться під слідством за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України (хуліганство, грабіж, розбій та вбивство через необережність). Указане підтверджується ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.12.2022 року, якою продовжено обвинуваченій [PERSON] , [INFO] , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», починаючи з 06.12.2022 року до 04.02.2023 року включно, без альтернативи внесення застави. 22.09.2020 року Комісією з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області було прийнято рішення, яким рекомендовано органу опіки та піклування вважати за недоцільне позбавлення батьківських прав матері - [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Водночас, цим же рішенням Службі у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області довести до відома [PERSON] про його право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав - матері [PERSON] відносно дітей згідно ст. 165 Сімейного кодексу України. Згідно акту депутата Боярської міської ради VII скликання 2015-2020 роки Києво-Святошинського району Київської області позивач проживає разом з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] та має задовільні матеріально-побутові умови. Також відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї Служби у справах дітей Боярської міської ради від 25.01.2022 року убачається, що у квартирі, де проживає позивач та його син, чисто, охайно, техніка та меблі в наявності, є світло, газ, вода. Дитина має власну кімнату. Родинні стосунки гарні, є взаємодопомога та підтримка, а також повага членів родини один до одного. Дитина відвідує ДНЗ «Спадкоємець», декларація з лікарем в наявності. Також згідно акту депутата Боярської міської ради від 26.12.2022 року установлено, що син [PERSON] проживає з батьком, перебуває на його утриманні та проживає у належних умовах. Усупереч нормам законодавства, відповідачка материнського піклування та обов`язків щодо сина не виконує, умовами проживання, вихованням, станом здоров`я дитини не цікавиться, не піклується про її інтелектуальний та фізичний розвиток, матеріально не утримує. При цьому більше року [PERSON] перебуває під слідством за вчинення тяжких злочинів, і такі дії є неприпустимі під час виховання дитини. За час перебування у СІЗО відповідачка ні разу не виявила бажання поспілкуватися з сином. Відповідачка не забезпечує сина необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з ним; не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, навпаки своїми протизаконними діями може негативно вплинути на його подальший розвиток у суспільстві; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Тобто, такі фактори слід розцінювати як ухилення [PERSON] від виховання дитини і свідоме нехтування нею своїми обов`язками. На підставі вище наведеного, позивач просив суд позбавити [PERSON] , [INFO] , (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) матір батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] (свідоцтво про народження від 05.08.2020 року серії [NUMBER] ). Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 08.05.2023 року начальником ССД Боярської міської ради Т. Слобоженко через канцелярію суду зареєстровано рішення та висновок виконавчого комітету Боярської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 08.05.2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи у його та позивача відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, та про причини неявки суд до відома не поставила, відзив на позовну заяву не подавала. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлялася належним чином у порядку встановленому чинним законодавством України. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Боярської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (стаття 51 Конституції України). Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 СК України батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові за № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема п.п. 15, 16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з матеріалів справи у сторін є син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.08.2020 року серії [NUMBER] . Як вбачається з рішення виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області від 13.04.2023 року № 8/92, виконком міської ради вирішив: вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно акту депутата Боярської міської ради VII скликання 2015-2020 роки Києво-Святошинського району Київської області позивач проживає разом з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] та має задовільні матеріально-побутові умови. Також відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї Служби у справах дітей Боярської міської ради від 25.01.2022 року убачається, що у квартирі, де проживає позивач та його син, чисто, охайно, техніка та меблі в наявності, є світло, газ, вода. Дитина має власну кімнату. Родинні стосунки гарні, є взаємодопомога та підтримка, а також повага членів родини один до одного. Дитина відвідує ДНЗ «Спадкоємець», декларація з лікарем в наявності. Також згідно акту депутата Боярської міської ради від 26.12.2022 року установлено, що син [PERSON] проживає з батьком, перебуває на його утриманні та проживає у належних умовах. З відкритого ресурсу «Судова влада України» вбачається, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.03.2023 року Справа № 369/15487/19, на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено [PERSON] остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна, що належить їй на праві приватної власності. Тому суд вважає висновок Служби у справах дітей Боярської міської ради обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як зазначалось судом вище, до суду відповідач не з`являлася, не надала жодного доказу або ж свої заперечення щодо недоцільності позбавлення її батьківських прав та відсутність її вини у невиконанні своїх обов`язків по догляду та вихованню свого сина. З огляду на наведене, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками стосовно своєї дитини, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним вихованням, навчанням, доглядом, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дитину та займатись вихованням останньої, в зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст. 169 СК України, вона має право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Outcome: approved