Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

09 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої затопленням квартири. Позовна заява мотивована тим, що позивач являється власником квартири за адресою: [ADDRESS] . 15 червня 2022 року перебуваючи у відрядженні, в телефонному режимі від сусідів позивач дізналася про те, що близько 04:00 год відбулося затоплення її квартири із квартири [ADDRESS] , розташованої на поверх вище за вищевказаною адресою. Також, були затоплені квартири, розташовані на поверсі нижче. Власник квартири [ADDRESS] не відповідав на телефонні дзвінки, викликавши аварійну службу, зупинити затоплення не вдалося, так як в підвалі будинку [ADDRESS] вийшов з ладу вентиль, який перекриває воду по стояку. По поверненню додому позивачем в том й же день, було виявлено, що затопленими в її квартирі були приміщення ванної кімнати, туалет, кухня, прихожа. Водою була залита вся підлога квартири у вказаних приміщення, що призвело до здуття лінолеуму, відклеювання шпалер на стінах, пошкодження лічильника світла, який був залитий водою. На даний час лінолеум, плінтуса та шпалери непридатні для подальшої експлуатації. Також, пошкоджена від води була побутова техніка, яка знаходилась в кухні, та у ванні кімнаті, зокрема холодильник придбаний в 2021 році, нові меблі на кухні. За фактом затоплення позивач звернулася до ТОВ «Сітісервіс-КР»,працівниками товариства було проведено обстеження її квартири та складено акт, яким встановлено затікання на шпалерах в коридорі квартири, часткове відслоювання штукатурки та стелі та шпалерів на стіні в туалеті. Причиною затоплення було поржавіння різьби та відсутність вентиля холодної води в квартири [ADDRESS] за вищевказаною адресою. Внаслідок затоплення квартири позивача останній було спричинено матеріальної шкоди у вигляді пошкодженої техніки, меблів, оздоблювальних матеріалів на загальну суму 40000 грн. Також позивачу було завдано моральної шкоди, яка виявилася в душевних стражданнях та переживаннях, яку вона оцінює в розмірі 10000 грн. Посилаючись на вищевказані обставини позивач просила суд задовольнити позов. Позивач, представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали у повному обсязі, не заперечували проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи ТОВ «Сітісервіс-КР»\~Цопа Л.А.\~надав суду\~пояснення,\~зі змісту\~яких встановлено,\~щоТОВ «Сітісервіс-КР» як виконавець забезпечує своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, здійснює контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень тощо. За зверненням позивача представниками ТОВ «Сітісервіс-КР» було складено акту обстеження, зафіксовано факт затоплення квартири позивача. Жодних звернень стосовно неякісного надання послуг ТОВ «Сітісервіс-КР» до товариства не надходило. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що витягом про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 11.11.2010, позивачу на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження квартири будинку [ADDRESS] від 15.06.2022, підписаного інженером та майстром дільниці ТОВ «Сітісервіс-КР» Колесник Л.М., [PERSON] , затвердженого головним інженером ТОВ «Сітісервіс-КР»\~Юнда І.В.встановлено, що при обстеженні вищевказаної квартири було виявлено затікання на шпалерах в коридорі, часткове відслоювання штукатурки на стелі, та шпалер на стіні в туалеті. Причиною затікання зазначено: в квартирі [ADDRESS] проржавіла різьба і відпав відсічний вентель холодної води в квартирі. Станом на 31.12.2021 право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 03.04.1998 на товарній біржі «Нове століття» за № 1-178, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області ради» від 25.10.2022 № 775. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суд виходить із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Даний висновок зроблено КЦС ВС у постанові від 13.11.2019 у рамках розгляду цивільної справи 757/31418/15-ц. Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за № 927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено. Тобто наданий позивачем акт за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачем не спростовані. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання про доведеність того факту, що залиття квартири за адресою: [ADDRESS] , сталося з вини власника квартири [ADDRESS] у вищевказаному будинку, тобто відповідачем. Позивач вказує на те, що внаслідок залиття квартири їй було заподіяно майнову шкоду в розмірі 40000 грн. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Висновком експерта з питань будівельно-технічної експертизи [PERSON] № 13-23 від 30.03.2023 встановлено, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , визначена станом на березень 2023 року, та становить 17350 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що сукупністю всіх зібраних доказів позивачем доведено наявність та розмір завданої їй шкоди лише в розмірі 17350 грн в результаті залиття належної їй на праві власності квартири, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди, зазначений у позовній заяві, вимогам розумності та справедливості не відповідає. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок залиття квартири, належної позивачу на праві власності, вона зазнала душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї, перенесла емоційне напруження, що тягне за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт і моральні переживання, які погіршили гармонійні адаптовані умови її життєдіяльності, призвели до порушення душевної рівноваги, що вимагає від неї додаткових витрат часу, залучення душевних та матеріальних зусиль. При визначенні розміру моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача, суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних страждань, які вона зазнала в результаті залиття квартири, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Однак, виходячи із засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості, суд приходить до переконання, що заявлена позивачем моральна шкода в розмірі 10000 грн є надмірною, а тому дана вимога підлягає частковому задоволенню в частині розміру моральної шкоди у сумі 1500 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду відповідачем сплачено судовий збір в розмірі 1984,80 грн, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~Згідно вимог статті 137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з договору про надання правової допомоги № 28/06/22 від 28.06.2022, акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 28/06/22 від 28.06.2022, позивачу було надано наступні послуги правової допомоги: аналіз наданих матеріалів та визначення правової позиції по справі, підготовка та подача позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої затопленням квартири, клопотання про витребування доказів, а саме: довідки про власника квартири з якої відбулось затоплення, клопотання про призначення будівельної експертизи, клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи. Вартість наданих послуг оцінено в розмірі 6000 грн. З урахуванням критерію розумності, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що ціна наданих адвокатом послуг була доведена належним чином, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у вищевказаному розмірі.

Outcome: partial