Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

У лютому 2023 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначивши, що 21.11.2006 між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №106067, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 7000 доларів США на термін до 21.11.2008, в свою чергу, відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядок, встановленими кредитним договором. У забезпечення виконання зобов`язання за договором №106067, 21.11.2006 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №067-2. Позичальник зобов`язання за кредитним договором не виконує, в зв`язку з чим станом на 28.12.2022 виникла заборгованість в розмірі 16567,01 доларів США, що складається з 1460,34 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 5253,59 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9853,08 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Таким чином, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 16\~567,01 доларів США, а також судові витрати. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлялися судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої вони є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, проте поштова кореспонденція, направлена на адресу обох відповідач повернулася з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19\~сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Оскільки відповідачі у встановлений судом строк не надали до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8\~ст.178 ЦПК України\~вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21.11.2006 між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №106067, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 7000 доларів США на термін до 21.11.2008, в свою чергу, відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядок, встановленими кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором №106067 від 21.11.2006 станом на 28.12.2022 виникла заборгованість в розмірі 16567,01 доларів США, що складається з 1460,34 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 5253,59 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9853,08 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язання за договором №106067 від 21.11.2006 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №067-2, відповідно до умов якого останній зобов`язувався солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов`язання відповідачем [PERSON] за кредитним договором. Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Дані правовідносини регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ст.ст.\~509,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~умовами кредитного договору є обов`язок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1\~ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. За змістом ст. ст.\~610,\~611,\~612,\~623,\~625 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов`язання виконує не належним чином, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 28.12.2022 виникла заборгованість в розмірі 16567,01 доларів США, що складається з 1460,34 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 5253,59 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9853,08 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Відповідачі суму заборгованості не спростували. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню сума заборгованості за договором, яка виникла станом на 28.12.2022 в розмірі 16567,01 доларів США, що складається з 1460,34 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 5253,59 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9853,08 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Вирішуючи відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 4\~542,67 грн. з кожного.

Outcome: approved