Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Єрмака О.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між нею та [PERSON] 20 серпня 2005 року було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 259. Від шлюбу сторони мають двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою. Сімейне життя між позивачем та відповідачем погіршилося. За час шлюбу сторони придбали майнові права на об`єкт нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] (договір купівлі-продажу деривативу № Д 15724/046-В4-В7, форвардний контракт № 140518-046 від 14.05.2018). На даний час між сторонами виникають постійні конфлікти, питання поділу майна, що набуло особливої актуальності, та обумовлює необхідність звернення до суду з відповідним позовом. У добровільному порядку дійти згоди щодо розподілу майна сторони не можуть. З урахуванням уточнених позовних вимог просила суд: 1. Визнати майнові права на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] (договір купівлі-продажу деривативу № Д 15724/046-В4-В7, форвардний контракт № 140518-046 від 14.05.2018 року та майнові прав на Об`єкт-окреме нежиле приміщення, що розташовується у житловому будинку [ADDRESS] (І мікрорайон) з наступними характеристиками: будівельний № 18; поверх- мінус 1; підїзд-2; загальна проектна площа - 5,3 м. кв., спільною сумісною власністю. 2. В порядку поділу майна подружжя визнати за Позивачем право власності на 3/4 майнових прав об`єкта нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] (договір купівлі-продажу деривативу № Д 15724/046-В4-В7, форвардний контракт № 140518-046 від 14.05.2018 року. 3. В порядку поділу майна подружжя визнати за Позивачем право власності на 1/2 частину майнових прав на окреме нежиле приміщення, що розташовується у житловому будинку [ADDRESS] (І мікрорайон) з наступними характеристиками: будівельний № 18; поверх- мінус 1; підїзд-2; загальна проектна площа - 5,3 м. кв. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16.09.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, відповідно до вимог закону. Представник позивачки адвокат Єрмак О.В. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та представника позивачки, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка та її представник не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2005. У шлюбі у сторін народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією договору купівлі-продажу деривативу № Д15724/046-В4-В7 від 02.11.2018 та форвардного контракту № 140518-046 від 14.05.2018 року [PERSON] придбав майнові права на об`єкт нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Акту прийому-передачі деривативу від 11 березня 2019 року продавець передав, а відповідач прийняв дериватив із наступними характеристиками: базовий актив деривативу - майнові права на квартиру [ADDRESS] (І мікрорайон). Пунктом 2 даного акту зазначено, що відповідач сплатив продавцю вартість деривативу, що становить 505 476 (п`ятсот п`ять тисяч чотириста сімдесят шість) грн. 93 коп. Відповідно до Договору купівлі-продажу майнових прав № 7КО18-В4/046-В4- В7 від 05 квітня 2019 року сторони придбали у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Будсістем» майнові права на Об`єкт-окреме нежиле приміщення, що розташовується у житловому будинку [ADDRESS] (1 мікрорайон) з наступними характеристиками: будівельний № 18; поверх-мінус 1; підїзд-2; загальна проектна площа - 5.3 м. кв. Відповідно до Акту передання-прийняття майнових прав від 12 квітня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-Будсістем» на виконання вимог договору купівлі-продажу майнових прав № 7КО18-В4/046-В4-В7 від 05 квітня 2019 року передало, а Відповідач- [PERSON] прийняв майнові права на Об`єкт-окреме нежиле приміщення, що розташовується у житловому будинку [ADDRESS] (І мікрорайон) з наступними характеристиками: будівельний № 18; поверх- мінус 1; підїзд-2; загальна проектна площа - 5,3 кв. м. Відповідно до Акту прийому-передачі деривативу від 11 березня 2019 року продавець передав, а відповідач прийняв дериватив із наступними характеристиками: базовий актив деривативу - майнові права на квартиру [ADDRESS] (І мікрорайон). Пунктом 2 даного акту зазначено, що відповідач сплатив продавцю вартість деривативу, що становить 505 476 грн 93 коп. При цьому загальна вартість Майнових прав на дату укладання договору становила 814 740 грн 72 коп. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу поділу майна подружжя. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України). Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами. Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Після припинення проживання однією сім`єю весь тягар по сплаті вартості майнових прав ліг на позивачку. Так, не будучи стороною договору купівлі-продажу майнових прав, позивач, навіть після сплати повної вартості майнових прав, не зможе отримати Акт прийому-передачі майнових прав для подальшого оформлення права власності на частину квартири без визнання за ним права на майнові права на предмет позову. Позивачкою на підтвердження вказаних обставин надано належним чином посвідчені копії квитанцій про оплату вартості майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав від 02.11.2018 починаючи з жовтня 2020 року по жовтень 2021 року на загальну суму 262 783,57 грн. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Виходячи з вищевикладеного, майнові права на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивачка у позовній заяві просить здійснити поділ майна подружжя з урахуванням інтересів їх спільних дітей, які залишаються мешкати з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки, коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України). Проживання дитини з позивачем, з огляду на встановлені судом обставини та положення статті 70 СК України, саме по собі не є підставою для збільшення частки у майні одному з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірної квартири, позивачем не доведено. Перевіривши та оцінивши докази надані сторонами, суд прийшов до висновку, що в даному випадку обставини, що мають істотне значення для відступлення від засади рівності часток подружжя не встановлені, оскільки стороною позивача не доведені належними та допустимими доказами. Ураховуючи те, що майнові права на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та [PERSON] , у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для поділу спільного майна подружжя шляхом визнання права власності на майнові права в рівних частках. На підставі викладеного та

Outcome: partial