Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Турійська селищна рада Волинської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] , який за життя прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , проте спадкових прав не оформив. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на земельні ділянки: площею 0.4481 га, кадастровий номер 0725583400:07:001:2011, та площею 2.6092 га, кадастровий номер 0725583400:07:001:2010, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Новодвірської сільської ради Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області. За життя [PERSON] заповіту не складав. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті останнього, окрім малолітнього [PERSON] , є вона, як дружина, яка відмовилася від спадщини після смерті чоловіка на користь сина [PERSON] . Вказуючи, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельні ділянки та інформації про зареєстроване право власності на них в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, просила визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Суддя Турійського районного суду Волинської області своєю ухвалою від 27 квітня 2023 року позовну заяву прийняла до розгляду, відкрила провадження у справі та призначила підготовче засідання. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, 07 червня 2023 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов вона підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі (а.с. 70). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 07 червня 2023 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а. с. 72). Представник третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~-\~Турійської селищної\~ради Волинської\~області,\~-[PERSON] у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак 08 травня 2023 року подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд вказаної справи за відсутності представника Турійської селищної ради Волинської області (а. с. 34). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою\~статті 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої\~статті 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як установив суд, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 13) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки: площею 2.6092 га, кадастровий номер 0725583400:07:001:2010 та площею 0.4481 га, кадастровий номер 0725583400:07:001:2011 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Новодвірської сільської ради Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області. Належність вищевказаних земельних ділянок спадкодавцеві [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08 вересня 2004 року, відповідно до якого вона успадкувала ці земельні ділянки після смерті свого чоловіка [PERSON] (а. с. 19). Вказані обставини підтверджуються також копією Державного акта на право приватної власності на землю (а.с. 18) та витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (а. с. 22-25). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Частиною третьою\~статті 1268 ЦК України \~передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом частини першої\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складала, свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 51-52). Відповідно до довідки Турійської селищної Волинської області від 08 березня 2023 року №154 [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована та проживала разом із сином [PERSON] (а. с. 16), який в контексті положень\~статті 1268 ЦК України\~прийняв спадщину після смерті останньої. [INFO] [PERSON] помер (а. с. 12). [PERSON] , [INFO] , є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 9), та відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька. За життя [PERSON] заповіту не складав, свідоцтво про право на спадщину після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів. З огляду на вказане, [PERSON] , як син спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом, який в контексті положень частини четвертої статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 29 березня 2023 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 26). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 171/2015 до майна померлого [PERSON] (а. с. 39-68), з яких також видно, що дружина [PERSON] - [PERSON] відмовилася від спадщини після смерті чоловіка на користь сина [PERSON] , інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , немає. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у [PERSON] права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої\~статті 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 536.80 гривень; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 536.80 гривень. На підставі викладеного, статтей 1216, 1217, 1258, 1261, 1262, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved