Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що з 14.07.2015 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як обов`язок щодо побудови сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, спільної турботи про матеріальне забезпечення сім`ї та створення доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. В родині постійно виникають сварки, що негативно впливає на психологічний стан позивача. Подружні стосунки та будь-яке спілкування між сторонами припинено вже більше року. [PERSON] разом з дитиною проживає окремо. [PERSON] не цікавиться їх життям. Подальше спільне життя суперечить інтересам позивача та дитини. У судове засідання позивач не з`явились. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі позивача, просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь судові витрати, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Місце проживання відповідача [PERSON] знаходиться на тимчасово окупованій території, повідомлення про судове засідання через засоби поштового зв`язку неможливо здійснити, виклик відповідача здійснювався через оголошення на сайті Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Відповідач, повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Світлодолинської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, 14.07.2015 року [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №07. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8) Судом також встановлено те, що, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підставі\~ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно позовної заяви, позивачем в прохальній частині позову було зазначено і про стягнення витрат на правову допомогу. Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Позивачем до матеріалів справи надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 24.02.2023 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Михалик Г.В., розділом 3 якого та Додатком до Договору про надання правової допомоги від 24.03.2023 р. визначено порядок оплати послуг. У пункті 1 Додатку до Договору про надання правової допомоги від 24.03.2023 року зазначена вартість послуг: консультація, складення позовної заяви про розірвання шлюбу, підготовка матеріалів до суду, представництво та захист інтересів Клієнта (подача заяв, клопотань та інших процесуальних документів) 1000 грн. Згідно акту наданих послуг (приймання-передачі наданої правової допомоги) від 01.03.2023 року адвокат Михалик Г.В. надала [PERSON] послуги на загальну суму 1000 грн., перелік та вартість цих послуг відповідає зазначеним в Додатку до Договору про надання правової допомоги від 24.03.2023 року. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №66 від 01.03.2023 року адвокатом Михалик Г.В. підтверджено факт оплати [PERSON] коштів у розмірі 1000 грн. на виконання умов Додатку до Договору про надання правової допомоги від 24.03.2023 року. Суд приходить до висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. У зв`язку з чим, приходить до висновку про задоволення вимог про стягнення витрати пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Outcome: approved