Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що [INFO] помер чоловік, він же батько позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25.05.1992 року Облапською сільською радою народних депутатів. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли його дружина [PERSON] та його доньки [PERSON] та [PERSON] . Заповіт [PERSON] не залишив. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли його дружина та діти,\~позивач у справі. Свої родинні відносини з [PERSON] позивачі підтверджують свідоцтвом про укладення шлюбу з [PERSON] серії [NUMBER] виданим відділом ЗАГСУ Ковельського міськвиконкому Волинської області від 06.08.1983 року та власними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим 02 жовтня 1984 року виданого на ім`я [PERSON] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 листопада 1986 року виданого на ім`я [PERSON] . Позивачі вказують, що до складу спадкового майна увійшли права на отримання на земельної частки (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП\~«Облапське» Дубівської сільської\~ради Ковельського\~району Волинської\~області, розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах, яке належало їх чоловікові та батьку [PERSON] .. Згідно відповіді від заступника начальника відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадстру у Волинській області Лись О.Н. включений в списки членів колективного сільськогосподарського підприємства «Облапське», «члени радгоспу які померли з [INFO] » і має право на одержання середньої частки /паю/ в КСП «Облапське», сертифікат на право на земельну частку (пай) не виписувався, у зв`язку з відсутністю бланки сертифікатів. Належність [PERSON] права на частку /пай/ стверджується копією державного акту на право колективної власності на землю КСП «Облапське» на території колишньої Облапської сільської ради серії ВЛ №026 та список «члени радгоспу які померли з [INFO] », що мають право на одержання середньої частки /паю/ в КСП «Облапське». Розмір земельної частки (паю) по КСП «Облапське» становить 3,27умовних кадастрових гектари. Інформація надана начальником відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Держгеокадастру згідно даних з електронного документообігу ДОКПРОФ від 10.01.2023 №29-18/0/12-23 на адвокатський запит. Позивачі не можуть оформити спадщину на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючого документу і просять визнати, за ними по 1/3 частини кожному право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП\~«Облапське» Дубівської сільської\~ради Ковельського\~району Волинської\~області, розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В підготовче судове засідання позивачі та представник позивача [PERSON] не з`явились, однак попередньо подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити. Відповідач\~\~Дубівська сільська рада Ковельського району Волинської області та її представник позов визнали, клопотали про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206, 207 ЦПК України. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевірівши доводи позивачів та відсутність заперечень з боку відповідача дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік та батько позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25.05.1992 року Облапською сільською радою народних депутатів. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина - [PERSON] та доньки [PERSON] та [PERSON] , які були зареєстровані та проживали зі спадкодавцем за однією адресою та є спадкоємцями першої черги за законом. За життя [PERSON] мав право на земельну частку (пай), на яку при житті сертифікат не отримав і помер. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Пунктом 3 частини 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року (діючого на момент смерті [PERSON] ), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Якщо позивач у шестимісячний строк вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , його дружина [PERSON] та доньки [PERSON] , [PERSON] , вступили в володіння спадковим майном, у масу якого входило право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Облапське». За час життя спадкодавець, належним чином не здійснив оформлення спадщини та станом на момент смерті, за останнім не було офіційно зареєстровано право на спірну земельну частку (пай). Проте, відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Отже, до складу спадщини після смерті [PERSON] , ввійшли всі права що належали останньому на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, включаючи і право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Облапське». Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] , разом із ним були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та враховуючи відсутність заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] належним чином прийняли спадщину та є спадкоємцями усіх прав, що належали спадкодавцю, на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, включаючи і право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Облапське». Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону. Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. За таких умов, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог та наявність усіх законних підстав для [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , спадкувати майно після смерті [INFO] [PERSON] , з огляду на усі встановлені раніше факти родинних зв`язків, складу спадкової маси та належність обраного способу судового захисту, суд вважає за необхідне позов задовольнити. \~ \~

Outcome: approved