Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

27.03.2023 до Дарницького районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Дордочкіної Катерини Вікторівни надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини з матір`ю. Ухвалою від 10.04.2023 позовні вимоги роз`єднано, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів виділено в окреме провадження. Таким чином, у позовній заяві про визначення місця проживання дитини представник позивача просить суд визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Позовна заява про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю обґрунтована наступним. 05.10.2012 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. У шлюбі у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України та введення воєнного стану в Україні, з метою забезпечення для дитини безпечних умов проживання, позивач виїхала з України до Німеччини, де і перебуває на даний час. Відповідно до довідки уповноваженого представника реєстраційного бюро громади Хьохенкірхен-Зігертсбрунн-Баварія від 16.08.2022 місцем проживання [PERSON] та позивача є [ADDRESS] . Після фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами, донька [PERSON] залишилася проживати з матір`ю. Задля уникнення будь яких непорозумінь між батьками дитини, забезпечення належних умов її розвитку, безпеки, позивач вважає наявними підстави для визначення місця проживання дитини саме з нею. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 25.04.2023 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, залучено до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, справу призначено у підготовче засідання. 23.05.2023 до суду надійшов лист від третьої особи, в якому представник Служби у справах дітей просив розглядати справу у його відсутність та прийняти рішення з врахуванням перш за все як найкращих інтересів дитини та чинного законодавства України. 30.05.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог, вважаючи, що проживання дитини з матір`ю не суперечить інтересам доньки. 31.05.2023 відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.06.2023 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Інші учасники справи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи містяться заяви про проведення судового засідання у відсутність відповідача та представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини. 05.10.2012 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1790 (а. с. 8). У шлюбі у сторін [INFO] народилася донька - [PERSON] (а. с. 9). Станом на 2023 рік дитина проживає разом з матір`ю за кордоном за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою уповноваженого представника реєстраційного бюро громади Хьохенкірхен-Зігертсбрунн-Баварія від 16.08.2022 (а. с. 44, 45). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1, 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач будь-коли оспорював місце проживання дитини чи вчиняв дії, спрямовані на його зміну, суду не надано, факт відсутності спору про місце проживання дитини підтверджується такою поданою відповідачем до суду заяву про задоволення позовних вимог. Безпекова ж підстава у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні не може бути єдиною при визначенні місця проживання з одним з батьків, зокрема і з тим, хто проживає за кордоном. Отже, ураховуючи, що судом не установлено наявність між сторонами спору про місце проживання дитини, правові підстави для задоволення вимог позову про визначення місця проживання дитини з матір`ю відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed