Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - адвокат Патрікєєва І.В. звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, яку обґрунтовує наступним. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 03.12.2009 року. В період шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, але шлюбні відносини відновилися через невеликий проміжок часу і фактично припинені не були. Громадяни вирішили продовжити подружнє життя, вести спільний побут, виховувати дітей разом та вести спільне господарство. [INFO] [PERSON] раптово помер. За час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина, заявник та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, фактично проживали та займалися благоустроєм будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. Крім того, усі свята проводили в колі рідних та друзів, виховували двох дітей. Обоє були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а перед тим в [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] перебував на військовій службі та був військовозобов`язаним. Для прийняття спадщини, що залишилася після смерті чоловіка, зокрема, будинку, який успадковувався ним після смерті його батька, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , отримання виплат як члену сім`ї військового, необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Факт спільного проживання заявника та [PERSON] можуть підтвердити свідки, а також адреса місця їх реєстрації та довідка сільської ради. Крім того, представник заявника зазначає, що жодного спору майнового характеру між заявником та [PERSON] на момент смерті останнього, не було. Оскільки іншого порядку встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки, крім судового, не існує, заявник вимушена звернутися до суду з цією заявою. Просить суд встановити факт, що [PERSON] , 1982 року народження, та [PERSON] , 1975 року народження, який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу у період часу з грудня 2017 року по жовтень 2022 року. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву та викладені у ній обставини. Просила суд заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заявника адвокат Патрікєєва І.В. в судовому засіданні підтримала заяву, пояснила, що заявник та [PERSON] перебували у зареєстровану шлюбу, у якому у них народилося двоє дітей. Через певні сімейні обставини, шлюб між ними офіційно було розірвано, але так як вони зрозуміли, що таке рішення було передчасним, вони відновили свої шлюбі стосунки та продовжили спільне проживання. При цьому, офіційно вдруге шлюб не реєстрували. Чоловік заявника - [PERSON] раптово помер, але через відсутність реєстрації їх шлюбних стосунків, заявник на цей час позбавлена можливості оформити свої спадкові права та отримати виплати, як член сім`ї військовослужбовця. Оскільки іншого шляху, крім судового, для реалізації зазначених прав заявник не має, виникла необхідність у зверненні до суду з цією заявою. Вважає, що заявник надала достатньо доказів в підтвердження своїх вимог, тому просить суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Зазначив, що заявник є військовослужбовцем та перебуває на службі у військовій частині, тому йому відомо, що померлий [PERSON] проживав із заявником у шлюбі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що перебуває у дружніх стосунках із заявником та її сім`єю. Про те, що у 2017 році заявник розлучилися зі своїм чоловіком їй відомо не було, оскільки вони регулярно зустрічалися сім`ями і бачили, що подружжя живе спільним життям, ведуть спільне господарство, будують дім, тобто проживали звичайною сім`єю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з подружжям [PERSON] перебував у товариських стосунках, ходили в гості на дні народження, з померлим мали спільні інтереси, оскільки разом займалися рибним господарством. Підтвердив, що заявник [PERSON] та покійний [PERSON] проживали однією сім`єю. Представник заінтересованої особи Уманського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомляли. Суд, вислухавши заявника та її представника, представника заінтересованої особи, свідків та вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Поняття «проживання однією сім`єю» та «член сім`ї» не є тотожними. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи [PERSON] зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Слід зазначити, що факт спільного проживання сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно ст. 1264 ЦК України, четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 по справі №755/180/12/16-ц (провадження № 61-40658св18), для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі №522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. У цьому шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Берестівецькою сільською радою Уманського району Черкаської області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Разом з тим, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. При цьому, у відповідності до довідки Городецького старостинського округу Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області від 02.11.2022 за вих. № 228, [PERSON] , [INFO] , та її чоловік [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] актовий запис № 1274 від 12.10.2022 року, дійсно постійно проживали як подружжя разом з 01.08.2008 по [ADDRESS] , у будинку який належить батьку [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , в селі Городецьке, Уманського району, Черкаської області, до дня смерті [PERSON] та вели спільне господарство. Така інформація надана на підставі інформації із погосподарської книги № 13. Також згідно відміток у паспортах громадян України [PERSON] та [PERSON] , останні були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з 05.07.2018 та з 11.04.2016, відповідно. У матеріалах спадкової справи № 69915372 (номер у нотаріуса 142/2022), заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , наявна довідка, видана Юрківським старостинським округом Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, про те, що спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] . На день смерті спадкодавець проживав разом з дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Із заявами про прийняття спадщини малолітніми [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] , звернулася саме [PERSON] , як мати спадкоємців за законом, а мати померлого - [PERSON] , яка також є спадкоємцем першої черги за законом, подала заяву про відмову від прийняття спадщини, на користь своїх онуків. Враховуючи обставини справи, що були встановленні під час дослідження наданих заявником доказів, суд вважає доведеним факт ведення заявником та померлим спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, а отже і факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та беручи до уваги, що заінтересована особа підтверджує обставини викладені у заяві, а також те що заява про встановлення фактів проживання однією сім`єю породжує юридичні наслідки для заявника у виді права на спадкування та отримання відповідних виплат, та в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. За приписами ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved