Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

У травні 2023 року заявниця [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Покоєвич А.О., звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факти родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є її рідними синами. [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також вказала, що вона народилася [INFO] , в свідоцтві про народження її прізвище, ім`я та по батькові зазначені російською мовою як « [PERSON] ». 30.12.1962 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , 1941 року народження. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про його народження, в якому було допущено помилку в імені та по батькові матері, а саме замість « [PERSON] » було зазначено « [PERSON] ». [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про його народження, в якому було допущено помилку в імені та по батькові матері, а саме замість « [PERSON] » було зазначено « [PERSON] ». Отже, відсутні жодні належні документи, що підтверджують родинні зв`язки між заявницею та заінтересованими особами її синами, оскільки у паспорті та документах заявниці вказано « [PERSON] », а у документах заінтересованих осіб вказано « [PERSON] ». У зв`язку з наявністю невідповідностей у документах [PERSON] , що перешкоджає отримання адміністративних послуг заінтересованими особами щодо заявника, розгляду питання щодо лікування заявниці за кордоном, а також для оформлення надання заявниці додаткових медичних послуг, враховуючи те, що заявниця являється інвалідом ІІ групи, існують підстави для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] . Згідно Правил перетинання державного кордону громадянами України для супроводження особи з інвалідністю ІІ групи необхідні документи, що підтверджують родинні зв`язки особи та інвалідність. Однак, відсутні жодні належні документи, що підтверджують родинні зв`язки між заявницею та заінтересованими особами, що зумовило звернення до суду з даною заявою. 17.05.2023 року суддею ухвалено відкрити провадження у справі та її розгляд проводити в порядку окремого провадження (а.с. 18). 20.06.2023 року в судовому засіданні представник заявниці адвокат Покоєвич А.О. заяву підтримав у повному обсязі та вважав за можливе проводити розгляд справи без участі інших учасників. Також пояснив, що встановлення факту родинних відносин потрібне для перетинання заявницею та її синами державного кордону. Вважав, що помилки допущені саме в документах про народження синів внаслідок неправильного перекладу ім`я та по батькові заявниці, як їх матері, з російської на українську мову. Пояснив, що внесення змін в паспорт громадянина України заявниці тягне за собою внесення змін у інші її документи, такі як рішення МСЕК, правоустановчі та інші документи, що потребуватиме від неї витрачання значного часу та зусиль. Сама заявниця не може звернутися до відповідних органів через похилий вік та незадовільний стан здоров`я. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] вважав, що заява підлягає задоволенню та просив проводити розгляд справи без участі інших її учасників. Також пояснив, що помилку допущено в паспорті заявниці. Представник заінтересованої особи Погребищенської міської ради головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Жмурчук О.М. в судовому засіданні вважала, що заява задоволенню не підлягає, оскільки заявниця може звернутися до міграційної служби для обміну паспорту. Заслухавши учасників справи та дослідивши її матеріали,\~суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, заповненого російською мовою, серії [NUMBER] , виданого повторно 17.01.1962 року (а.с. 4). 04.11.1962 року [PERSON] одружився з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження, заповненого українською мовою, серії [NUMBER] від 30.12.1962 року. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище дружині « [PERSON] » (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , матір`ю останнього записана українською мовою [PERSON] (а.с. 7). Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] матір`ю останнього записана українською мовою [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09.12.1995 року Погребищенським РВ УМВС України у Вінницькій області, прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с. 5). Згідно копії довідки МСЕ (видається інваліду) серії 2-18 АА № 313279 від 16.11.1998 року вказана довідка видана на ім`я « [PERSON] » (а.с. 8). Відповідно до копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 25.12.1998 року вказаний документ видано на ім`я « [PERSON] » (а.с. 8). Вирішуючи по суті заяву [PERSON] , суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У ст.318 ЦПК України визначено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пунктах 21, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі №161/853/19 сформульовано правовий висновок, який зводиться до того, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). Тобто, за змістом наведених норм цивільного процесуального законодавства суди встановлюють факти родинних відносин між фізичними особами лише у разі, якщо особою вжито всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у випадку наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження такого юридичного факту, відповідний факт може встановити суд у порядку окремого провадження. Із матеріалів справи вбачається, що у свідоцтві про народження прізвище, ім`я та по батькові заявниці вказані російською мовою як « [PERSON] ». У свідоцтві про шлюб та свідоцтвах про народження її дітей [PERSON] , [PERSON] заявниця вказана як « [PERSON] », що по суті не суперечить перекладу ім`я та по батькові, зазначених у її свідоцтві про народження, з російської на українську мову. З огляду на викладене суд вважає непереконливими аргументи представника заявниці адвоката Покоєвича А.О. стосовно того, що помилки були допущені саме в документах про народження синів заявниці внаслідок неправильного перекладу її ім`я та по батькові, як їх матері, з російської на українську мову. Разом із тим, відповідно до виданого 09.12.1995 року паспорта громадянина України її прізвище, ім`я та по батькові зазначені як « [PERSON] ». Таким чином, зі змісту окреслених документів вбачаються невідповідності записів щодо прізвища, ім`я та по батькові заявниці, зроблених у паспорті громадянина України, записам в інших документах, як-то свідоцтві про народження та свідоцтві про одруження останньої. Згідно із підпунктом 2 п.1 Розділу IV Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України,\~затвердженого Наказом\~МВС України\~від 06.06.2019\~року №\~456,\~обмін паспорта\~здійснюється в\~разі установлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах). \~ \~Відповідно до\~підпункту 2\~п.1\~Розділу Х\~цього Тимчасового\~порядку територіальний\~підрозділ ДМС\~відмовляє особі\~в оформленні\~або видачі\~паспорта (у\~тому числі\~вклеюванні фотокартки),\~якщо особа вже отримала паспорт, який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього, непридатності для подальшого використання). Згідно із п. 2.12 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в\~додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку. В силу підпункту 2.15.9 п.2.15 цих Правил висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості). Отже, чинним законодавством унормовано питання щодо обміну паспорта громадянина України та внесення змін в актові записи цивільного стану у разі установлення розбіжностей у записах, зроблених у таких документах, чи помилки в інформації, внесеній до них. У відповідності з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Проте, заявницею не надано суду будь яких доказів, що вона зверталася до органів міграційної служби чи відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявами про виправлення помилки у паспортному документі та/або внесення змін до актового запису про своє народження та/або народження своїх дітей. Водночас, не заслуговують на увагу твердження адвоката Покоєвича\~А.О.\~ про те, заявниця не може самостійно звернутися до відповідних органів через похилий вік та незадовільний стан здоров`я, позаяк згадані вище заяви можуть бути направлені нею чи іншими уповноваженими особами засобами поштового чи іншого (електронного) зв`язку. В той же час, суд вважає неспроможними доводи адвоката Покоєвича А.О. про те, що здійснення заявницею обміну паспорта громадянина України є недоцільним, оскільки потягне за собою внесення змін у інші її документи, такі як рішення МСЕК, пенсійне посвідчення, правоустановчі документи на майно, що потребуватиме від неї витрачання значного часу та зусиль, виходячи із наступного. За змістом п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, після обміну паспорта громадянина України заявниця не буде позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про встановлення фактів належності їй того чи іншого правоустановчого документа. Щодо заміни пенсійного посвідчення, то слід зазначити, що відповідно до п.2 Розділу І Порядку оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 03.11.2017 року №26-1, у разі якщо пенсійне посвідчення стало непридатним для користування за заявою одержувача пенсії видається нове посвідчення, про що робиться відмітка у пенсійній справі. Стосовно наданої суду довідки МСЕК, то необхідно відзначити, що вона видана на ім`я [PERSON] , що свідчить про невідповідність ім`я та по батькові особи, якій вона видана, записам у паспорті громадянина України заявниці. Окрім того, заявниця покликається на те, що встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту родинних відносин, їй необхідно для отримання адміністративних послуг заінтересованими особами [PERSON] та/або [PERSON] щодо неї, розгляду питання щодо її лікування за кордоном, а також для оформлення надання заявниці додаткових медичних послуг, враховуючи те, що остання являється інвалідом ІІ групи. Однак, заявницею не надано жодних доказів на підтвердження наведених обставин, зокрема, що Державною прикордонною службою України їй або заінтересованим особам [PERSON] та/або [PERSON] було відмовлено в перетині державного кордону України з посиланням на відсутність документів, що підтверджують їх родинні відносини. Відтак, на переконання суду, заявницею не доведено, що встановлення в судовому порядку факту родинних відносин з її синами призведе до виникнення, зміни або припинення її особистих чи майнових прав. Враховуючи, що заявницею не доведено належними та допустимим доказами, що встановлення факту родинних відносин між нею та її дітьми синами [PERSON] та [PERSON] неможливо в позасудовому порядку, зокрема шляхом внесення відповідних виправлень до документів, які посвідчують їх родинні стосунки, чи її особистих документів, а також, що даний факт має для заявниці юридичне значення, суд дійшов висновку про відмову у задоволені заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин.

Outcome: dismissed