Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Бучацька окружна прокуратура в інтересах держави в особі Державного агентства меліорації та рибного господарства України звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в якому зазначає, що Заліщицьким відділом Бучацької окружної прокуратури в ході вивчення наявності підстав для застосування представницьких повноважень встановлено порушення правил рибальства громадянином [PERSON] , яким під час вчинення правопорушення завдано збитки державі в розмірі 12 903,00 грн. З метою з`ясування інформації про вжиті заходи щодо стягнення з [PERSON] шкоди, внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів на річці Серет загальнодержавного значення біля с. Лисичники Чортківського району Тернопільської області у розмірі 12 903,00 грн., Бучацькою окружною прокуратурою 13.01.2022 за № 106ВИХ-22, 10.05.2022 за №912ВИХ-22 та повторно 11.01.2023 за № 53/2-120ВИХ-23 скеровано лист на адресу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області, а також 17.02.2023 направлено лист за № 53/2-584ВИХ-23 на адресу Державного агентства меліорації та рибного господарства України, який 22.02.2023 скерований останніми для розгляду до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області. Відповідно до інформації Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області № 2-4-9/323-22 від 03.06.2022, №1-4-9/487-22 від 22.08.2022, № 1-4-9/80-23 від 01.02.2023 та №1-4-01/119-23 від 23.02.2023, з метою стягнення вказаної шкоди, Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме 06.05.2022 [PERSON] направлено претензію за № 2-4-19/261-22 щодо добровільної сплати завданих збитків Державі у вищезгаданому розмірі. Лист з претензією громадянину [PERSON] був повернутий Управлінню 21.05.2022 у зв`язку із закінченням терміну зберігання. 30.05.2022 Управлінням повторно направлено претензію громадянину [PERSON] за № 2-4-19/299-22. Лист з претензією громадянину [PERSON] був повернутий Управлінню 17.06.2022 у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. 29.06.2022 Управлінням повторно направлено претензію громадянину [PERSON] за № 2-4-19/350-22 за місцем його реєстрації. Відповіді на претензію Управління не отримало. Завданий збиток Державі під час вчинення на річці Серет біля с. Лисичники, Чортківського району, Тернопільської області, 29.04.2021 адміністративного правопорушення, громадянином [PERSON] в розмірі 12 903,00 грн. не відшкодовано. Просили суд: Стягнути з [PERSON] шкоду, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в сумі 12 903 гривні, а також судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 14.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 13.06.2023 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку. Представник третьої особи та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, а також не подано відзив на позовну заяву. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою сторони позивача, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 5 Закону України «Про тваринний світ» об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. В Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів. Інтереси держави у сфері бюджетного відшкодування полягають у забезпеченні стягнення заборгованості перед бюджетом, своєчасного наповнення фіскальних рахунків, перешкоджанні дефіциту бюджетних коштів та запобіганні неплатоспроможності бюджетних установ. Непогашення заборгованості перед бюджетом та невідшкодування заподіяної шкоди створює загрозу економічним інтересам держави, порушує порядок надходження, акумулювання та використання коштів державного або місцевого бюджету, що може призвести до неможливості фінансування видатків бюджетів, у т.ч. захищених (заробітна плата працівників бюджетних установ, фінансування закладів охорони здоров`я, тощо). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про тваринний світ» державне управління та регулювання у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, уповноважені центральні органи виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, до яких належать центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, інші уповноважені органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень. Згідно Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України 30.09.2015 №895, Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем. Відповідно до Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 №229, зі змінами, внесеними наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства № 412 від 24.09.2021 «Про внесення змін до наказу Державного агентства рибного господарства України від 15 липня 2016 року № 229», Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області (далі - Тернопільський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства меліорації та рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства, як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується, основним завданням, якого є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Згідно п. 7.4 вищезазначеного Положення Тернопільському рибоохоронному патрулю надано право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Як передбачено п. 11 згаданого Положення Тернопільський рибоохоронний патруль здійснює свої повноваження безпосередньо. Судом установлено, що Заліщицьким відділом Бучацької окружної прокуратури в ході вивчення наявності підстав для застосування представницьких повноважень встановлено порушення правил рибальства громадянином [PERSON] , яким під час вчинення правопорушення завдано збитки державі в розмірі 12 903,00 грн. З метою з`ясування інформації про вжиті заходи щодо стягнення з [PERSON] шкоди, внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів на річці Серет загальнодержавного значення біля с. Лисичники Чортківського району Тернопільської області у розмірі 12 903,00 грн., Бучацькою окружною прокуратурою 13.01.2022 за № 106ВИХ-22, 10.05.2022 за №912ВИХ-22 та повторно 11.01.2023 за № 53/2-120ВИХ-23 скеровано лист на адресу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області, а також 17.02.2023 направлено лист за № 53/2-584ВИХ-23 на адресу Державного агентства меліорації та рибного господарства України, який 22.02.2023 скерований останніми для розгляду до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області. Відповідно до інформації Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області № 2-4-9/323-22 від 03.06.2022, №1-4-9/487-22 від 22.08.2022, № 1-4-9/80-23 від 01.02.2023 та №1-4-01/119-23 від 23.02.2023, з метою стягнення вказаної шкоди, Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме 06.05.2022 [PERSON] направлено претензію за № 2-4-19/261-22 щодо добровільної сплати завданих збитків Державі у вищезгаданому розмірі. Лист з претензією громадянину [PERSON] був повернутий Управлінню 21.05.2022 у зв`язку із закінченням терміну зберігання. 30.05.2022 Управлінням повторно направлено претензію громадянину [PERSON] за № 2-4-19/299-22. Лист з претензією громадянину [PERSON] був повернутий Управлінню 17.06.2022 у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. 29.06.2022 Управлінням повторно направлено претензію громадянину [PERSON] за № 2-4-19/350-22 за місцем його реєстрації. Відповіді на претензію Управління не отримало. Завданий збиток Державі під час вчинення на річці Серет біля с.Лисичники, Чортківського району, Тернопільської області, 29.04.2021 адміністративного правопорушення, громадянином [PERSON] в розмірі 12 903,00 грн. не відшкодовано. Поряд із цим, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області повідомило про відсутність асигнувань із державного бюджету на сплату судового збору, а відтак відсутністю можливості самостійно заявити позов до громадянина [PERSON] для стягнення завданих державі збитків під час вчинення адміністративного правопорушення. Разом з тим, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області своїм листом від 22.08.2022 №1-4-9/487-22 та № 1-4-9/80-23 від 01.02.2023 повідомило Заліщицький відділ Бучацької окружної прокуратури про те, що позов до [PERSON] про відшкодування збитків не пред`являвся, завдані збитки не відшкодовані. З метою вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства України в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області (Тернопільський рибоохоронний патруль) в суді, відповідно до ч. 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» Бучацькою окружною прокуратурою 11.01.2023 за №53/2-120ВИХ-23 на адресу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області, а також 17.02.2023 № 53/2-584ВИХ-23 на адресу Державного агентства меліорації та рибного господарства України (який 22.02.2023 скерований останніми для розгляду до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області) надіслано листи з проханням надати інформацію про те, чи зверталися Державне агентство меліорації та рибного господарства України, а також Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області із позовною заявою про стягнення з громадянина [PERSON] збитків, завданих порушенням природоохоронного законодавства. Згідно листа Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області від 01.02.2023 1-4-9/80-23 та від 23.02.2023 №1-4-01/119-23 останнє не зверталося до суду із позовною заявою про стягнення з громадянина [PERSON] збитків, завданих порушенням природоохоронного законодавства, у зв`язку із відсутністю асигнувань із державного бюджету на сплату судового збору, а відтак відсутністю можливості самостійно заявити позов для стягнення завданих державі збитків. Згідно інформації Заліщицької міської ради від 22.08.2022 № 03-23/1598 та від 06.02.2023 №03-23/300 збитки, завдані державі, у розмірі 12 903 грн. громадянином [PERSON] на рахунок Заліщицької міської громади не надходили, у зв`язку із чим, останні повідомили реквізити для зарахування коштів завданої шкоди в результаті порушення вимог природоохоронного законодавства. Таким чином, вжитих Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Тернопільській області заходів виявилось недостатньо для стягнення шкоди, а Управління, будучи органом, уповноваженим на виконання функцій держави у спірних правовідносинах, не звернулось до суду із відповідною позовною заявою з метою стягнення шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, хоча і має на це відповідні повноваження, мотивуючи свою бездіяльність відсутністю коштів на сплату судового збору, що спричинило нанесення збитків державі, які станом на сьогодні не відшкодовані, а отже здійснює захист інтересів держави неналежним чином. Представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється в разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний установлювати причини, з яких позивач не здійснює захисту своїх інтересів. Про те, що уповноваженим органом у справі не здійснюється захист інтересів держави у даних спірних правовідносинах, свідчить той факт, що Управлінням Державного агентства рибного господарства у Тернопільській області до сьогодні не вжито заходів щодо стягнення із [PERSON] шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в сумі 12 903,00 гривень. Відповідно до преамбули Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід`ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України. Тому збитки, завдані порушенням природоохоронного законодавства, а саме лову риби забороненим знаряддям лову, завдають шкоди інтересам держави. Основним завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, згідно з ст.1, 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», є збереження природних ресурсів, у тому числі тваринного світу. Статтею 13 Конституції України, статтями 3-5 Закону України «Про тваринний світ» та статтею 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски та інші) знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Відповідно до ст. 27, 34 Закону України «Про тваринний світ», користувачі об`єктів тваринного світу зобов`язані використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угрупувань. У порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Відповідно до п. 9 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 №1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом (далі - правила рибальства), які затверджуються Мінекоенерго за поданням Держрибагентства. Відповідно до п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.99 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 за №269/3562), які діяли на момент вчинення правопорушення, забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Окрім того, згідно з п. 2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 33 від 18.03.99, сітки відносяться до промислових знарядь лову. Так, сектором дізнання відділення поліції №4 (м. Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №12021216150000041 від 29.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України - незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом. 29.04.2021 під час проведення огляду місця події правого берега річки Серет навпроти с.Лисичники, Чортківського району, Тернопільської області, було вилучено рибу виду «Плітка» у кількості 134 штуки, з них: 21 штука довжиною 13 см., 29 штук довжиною 14 см., 33 штуки довжиною 15 см., 28 штук довжиною 16 см. та 23 штуки довжиною 17 см.; 8 риб виду «Окунь», з них: 2 штуки довжиною 13 см., 1 штука довжиною 12 см., 2 штуки довжиною 15 см., 2 штуки довжиною 14 см. та 1 штука довжиною 16 см.; 2 риби виду «Судак звичайний», з них: 1 штука довжиною 35 см. та 1 штука довжиною 19 см., 2 риби виду «Лящ» довжиною 12 см. та 19 см., 1 риба виду «Верховодка» довжиною 12 см. В ході досудового розслідування допитані працівники Тернопільського рибоохоронного патруля [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повідомили, що 29.04.2021 вони спільно із працівниками поліції здійснювали відпрацювання щодо виявлення осіб, які здійснюють незаконний вилов риби неподалік с.Лисичники, Чортківського району, Тернопільської області. Близько 08 години 00 хвилин на правому березі річки Серет навпроти с.Лисичники, Чортківського району, ними було виявлено двох осіб, а саме [PERSON] та [PERSON] , які за допомогою дерев`яного човна та рибальських сіток здійснювали незаконний вилов риби в річці Серет. Зі слів [PERSON] човен та сітки, в яких знаходиться риба, належать [PERSON] . В подальшому, було здійснено виклик на лінію «102» та повідомлено про вчинення кримінального правопорушення по факту незаконного зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом. Вказане підтвердили під час допиту в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження працівники Відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області [PERSON] та [PERSON] . Також допитаний заступник начальника Управління Тернопільського рибоохоронного патруля [PERSON] показав, що розмір шкоди заподіяної державі по факту незаконного вилову риби виду «Плітка» у кількості 134 штуки, 8 риб виду «Окунь», 2 риби виду «Судак звичайний», 2 риби виду «Лящ» та 1 риби виду «Верховодка», що мало місце 29.04.2021 року на правому березі річки Серет, неподалік с. Лисичники, Чортківського району, Тернопільської області, становить 12 903 грн. 29.04.2021 в ході досудового розслідування [PERSON] пояснив, що 29.04.2021 він разом із [PERSON] перебуваючи на річці Серет навпроти с.Лисичники, Чортківського району, за допомогою човна та рибальських сіток здійснювали незаконний вилов риби. Вилучений під час огляду місця події човен з веслами та сітка, в якій знаходилася риба, належать [PERSON] . За результатами досудового розслідування, 17.08.2021 начальником сектору дізнання відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області кримінальне провадження №12021216150000041 від 29.04.2021 закрито у зв`язку із відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, так як в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 КУпАП, у зв`язку із чим 20.08.2021 копії матеріалів кримінального провадження скеровано до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Тернопільській області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] . Так, 29.04.2021 о 07 год. 20 хв. громадянин [PERSON] спільно з [PERSON] та [PERSON] на річці загальнодержавного значення Серет біля с.Лисичники, Чортківського району, Тернопільської області, здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову - сітками ставними 3 штуки в період весняно-літньої нерестової заборони, визначеної наказом Управління Державного агентства рибного господарства в Тернопільській області № 06 від 18.03.2021 «Про встановлення весняно-літньої заборони на лов риби та інших водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах Тернопільської області в 2021 році», чим грубо порушив Правила любительського і спортивного рибальства. Своїми діями порушив ст.52-1, ст.63 ЗУ «Про тваринний світ», п.3.15, п. 4.14.3 Правил любительського і спортивного рибальства, відповідальність за які передбачена ст.85 ч.4 КУпАП. Нанесено збиток державі в розмірі 12 903 (дванадцять тисяч дев`ятсот три) гривні. Зазначене підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення №000657 від 29.04.2021 стосовно [PERSON] , актом зважування риби від 29.04.2021, розрахунком матеріальної шкоди до протоколу про адміністративне правопорушення №000657, протоколом огляду місця події від 29.04.2021, протоколом допиту свідка [PERSON] від 30.04.2021, протоколом допиту свідка [PERSON] від 30.04.2021, протоколом допиту свідка [PERSON] від 30.04.2021, протоколом допиту свідка [PERSON] від 07.05.2021, протоколом допиту свідка [PERSON] від 11.05.2021. Поряд із цим, постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 21.09.2021 у справі № 597/1284/21 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП. Ця постанова суду [PERSON] не оскаржувалась та набрала законної сили 02.10.2021. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Зі змісту норм статей 247, 38 КУпАП закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення). За змістом ч.1 ст. 38 ККУпАП закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, спливу встановленого законом строку. Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення. Така правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16. Таким чином, зазначена постанова суду жодним чином не може свідчити про відсутність вини відповідача [PERSON] , а навпаки, підтверджує наявність такої вини. Так, постановою суду встановлено, що 29.04.2021 о 07 год. 20 хв. громадянин [PERSON] спільно з [PERSON] та [PERSON] на річці загальнодержавного значення Серет біля с.Лисичники, Чортківського району, Тернопільської області, здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову - сітками ставними 3 штуки в період весняно-літньої нерестової заборони, в результаті чого спіймав 134 штуки риби виду «Плітка», 2 штуки риби виду «Судак звичайний», 8 штук риби виду «Окунь», 2 штуки риби виду «Лящ», 1 штуку риби виду «Верховодка», на загальну суму 12 903 гривні. Своїми діями [PERSON] грубо порушив п.3.15, п. 4.14.3 Правил любительського (спортивного) рибальства, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» розмір шкоди внаслідок незаконного вилову риби становить 12 903,00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком матеріальної шкоди до протоколу про адміністративне правопорушення №000657 від 29.04.2021 Управління Державного агентства рибного господарства у Тернопільській області. Зокрема, Відповідачем виловлено наступні види риб: плітка - 134 екземпляри, судак звичайний - 2 екземпляри, окунь - 8 екземплярів, лящ - 2 екземпляри, верховодка - 1 екземпляр. Згідно такс, затверджених вищевказаною постановою КМУ, оцінка збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного екземпляра водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги становить: плітка - 5 неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто 85 грн., судак звичайний - 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн., окунь - 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто 17 грн., лящ - 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 170 грн., верховодка - 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто 17 грн. Таким чином, сума заподіяної шкоди від виловлених Відповідачем 134 екземплярів плітки буде становити 134х85=11 390,00 грн., 2 екземплярів судака звичайного - 2х510=1020,00 грн., 8 екземплярів окуня - 8х17=136,00 грн, 2 екземплярів ляща - 2х170=340,00 грн., 1 екземпляра верховодки - 1х17=17,00 грн. Відтак, громадянин [PERSON] в порушення встановлених норм та правил, проводив лов риби забороненим знаряддям лову - сітками ставними, тобто займався промисловим виловом риби, не маючи для цього відповідного дозволу, чим спричинив збитки рибному господарству України на вищевказану суму. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 за №6 (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи. Таким чином, в діях [PERSON] наявні всі елементи складу цивільного правопорушення, між його діями і спричиненою шкодою існує взаємозв`язок, а також наявна вина, що є підставою для цивільних правовідносин. Пункт 6.3 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999, передбачає, що застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Відповідно до ст.66 Конституції України - кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі та відшкодовувати завдані ним збитки. Частиною 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно із ч. 1 ст. 69 зазначеного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації у повному обсязі. Частиною 2 ст.10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим охоронюваним правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на встановлен, заподіяна шкода має стягуватись із [PERSON] . Згідно з ч. 1, п. «б» ч. 2 ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Одним з джерел формування таких місцевих фондів є частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Згідно п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Статтею 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. Відповідно до ст. 10 вищевказаного Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Статтею 33 даного Закону передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Зазначені положення закону кореспондуються із ст. 13 Конституції України. В даному випадку адміністративне правопорушення [PERSON] було вчинене на річці Серет біля с. Лисичники, Чортківського району, на території теперішньої Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області (Заліщицька об`єднана територіальна громада), а тому сума збитку, завданого Відповідачем навколишньому природному середовищу, підлягає сплаті на спеціальний рахунок місцевого бюджету Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області. Водночас несплата вказаних збитків в умовах дефіциту бюджетних коштів негативно впливає на поповнення місцевого бюджету й може призвести до невиконання економічних програм, передбачених його витратною частиною, а тому є необхідність для звернення прокурором із позовною заявою до суду. Відповідно до ст. 16 ЦПК України сторони вживають заходів для судового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову. Окрім цього, у п. 8 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 01.11.1996 та рішенні Конституційного Суду України №1-2/2002 (№15-рн/2002) від 09.07.2002 року зазначено, що особа не може бути позбавлена права на захист порушено права у судовому порядку. Тернопільським рибоохоронним патрулем були вжиті заходи досудового врегулювання спору, хоча за законом вони не є обов`язковими. Так, 06.05.2022 громадянину [PERSON] направлено претензію за № 2-4-19/261-22 щодо добровільної сплати завданої матеріальної шкоди державі в розмірі 12 903 грн., що підтверджується копією фіскального чеку. Лист з претензією громадянину [PERSON] був повернутий Управлінню 21.05.2022 у зв`язку із закінченням терміну зберігання. 30.05.2022 Управлінням повторно направлено претензію громадянину [PERSON] за № 2-4-19/299-22, що підтверджується копією фіскального чеку. Лист з претензією громадянину [PERSON] був повернутий Управлінню 17.06.2022 у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. 29.06.2022 Управлінням повторно направлено претензію громадянину [PERSON] за № 2-4-19/350-22 за місцем його реєстрації, однак відповіді на претензію Управління не отримало та кошти залишаються не сплачені. З огляду на встановлене, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні судові витрати. Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача 2 684,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved