Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

До суду звернувся представник ТОВ «Кредитсервіс» адвокат Павленко С.В. з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Кредитсервіс» заборгованість за кредитним договором №210629-003 від 29 червня 2021 року за період 29 червня 2021 року по 16 грудня 2022 року у розмірі 76\~708,00 гривень. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Кредитсервіс» суму сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 гривень. Сягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Кредитсервіс» суму сплачену за правничу допомогу за підготовку та направлення позовної заяви до суду та представництва інтересів позивача у суді у розмірі 7000,00 гривень. Позовну заяву обґрунтовує тим, що 29 червня 2021 року між ТОВ «Кредитсервіс» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №210629-003. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 35\~000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та сплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Пунктом 2.2 Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користування до закінчення строку дії Договору згідно графіку, передбаченого Договором, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань. Відповідно до п. 9.3. Кредитного договору, не від`ємною частиною Договору є внутрішні правила надання фінансових послуг ТОВ «Кредитсервіс». Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватися Правил. Відповідно до п.7.2 Кредитного договору, сторони домовились, що кредитодавець при підписанні цього Договору та при укладенні додаткових угод до нього може використовувати факсимільне відтворення підпису, аналоги власноручних підписів їх уповноважених осіб за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного-числового підпису або іншого аналогу власноручного підпису. Кредитний договір №210629-003 від 29 червня 2021 року було підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно кредитного договору, клієнту було надано кредит у сумі 35 000,00 гривень, строк дії договору до 26 червня 2022 року. Відповідно до умов Кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5 % (сума одноразової комісії складає 2625,00 гривень). Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника. Умови Кредитного договору передбачено: позичальник має зробити 12 щомісячних платежів, позичальник повинен вносити платежі щомісячно до 29 числа відповідного місяця включно. На банківський рахунок позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 32375,00 гривень із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена Кредитним договором, у розмірі 7,5%, що в грошовому еквіваленті 2625,00 гривень. Згідно розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором №210629-003 від 29 червня 2021 року станом на 26 грудня 2022 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «Кредитсервіс» становить 76708,00 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 32083 гривень 33 копійок, прострочена заборгованість за процентами 41 999 гривень 67 копійок, строкова заборгованість за процентами 2\~625,00 гривень. Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місце розгляду справи, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. У разі неявки до судового засідання відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місце розгляду справи на 13 годин 15 хвилин 01 травня 2023 року, на 09 годин 30 хвилин, 07 червня 2023 року поштовим повідомленням, однак конверти повернулись за довідками «адресат відсутній» та «за закінченням терміну зберігання», крім того відповідач був повідомлений через веб-сайт Судової влади. Відзиву з запереченнями надано не було. Суд прийшов\~до такого\~висновку відповідно\~до п.п.3,4\~ч.8,\~ч.11\~ст.128\~ЦПК України\~слід,\~що днем\~вручення судової\~повістки є: день\~проставлення у\~поштовому повідомленні\~відмітки про\~відмову отримати\~судову повістку\~чи відмітки\~про відсутність\~особи за\~адресою місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~повідомленою цією\~особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~положень ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~2)\~відповідач не\~з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин;\~3)\~відповідач не\~подав відзив;\~4)\~позивач не\~заперечує проти\~такого вирішення\~справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення заявлених позовних вимог з таких підстав: Як слід з копії паспорта відповідач [PERSON] є громадянином України.(а.с.30) Як слід з копії, ТОВ «Кредитсервіс» має Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи, знаходиться в Єдиному державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Розпорядження національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг має ліцензію на проведення господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів). Мається помітка про електрону підпис з обох сторін (38-41) Згідно копії сторона позивача має свій Статут.(а.с.31-37) За копією кредитного договору №210629-003 від 29 червня 2021 року сторона позивача ТОВ «Кредитсервіс» та відповідач [PERSON] уклали договір про надання кредиту у сумі 35000,00 гривень, відсотковою ставкою в місяць від початкової суми кредиту 7,5%, реальною річною процентною ставкою, відсотків річних 97,5%, одноразовою комісією 2625,00 гривень. Сума платежу щомісячно 5541 гривень 67 копійок , в тому числі погашення тіла кредиту 2916 гривень 67 копійок, сплата відсотків 2625,00 гривень.(а.с.7) Як слід з копії паспорту кредитного договору «12 місяців» слід, що відповідач був ознайомлений з контактними даними кредитодавця, основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту порядком повернення кредиту. Мається помітка про електрону підпис з обох сторін.(а.с.8-9) За платіжним дорученням №1317 від 29 червня 2021 року слід, що сторона позивача перерахувала відповідачу [PERSON] на його картковий рахунок 32375,00 гривень.(а.с.22) Згідно розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором за період з 29 червня 2021 року по 26 грудня 2022 року борг відповідача [PERSON] перед позивачем становить 76708,00 гривень.(а.с.23) З досудової вимоги слід, що сторона позивача направляла до адреси відповідача повідомлення з розрахунками про існуючий борг перед ТОВ «Кредитсервіс».(а.с.19-21) Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] уклав договір про надання споживчого кредиту з ТОВ «Кредитсервіс» отримавши грошові кошти з умовою повернення їх та повернення відсотків за користування наданими у кредит грошовими коштами терміном 12 місяців - 365 днів. Договір був підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором у відповідності до кредитного договору. Перерахування грошових коштів сталось безготівково на банківську картку відповідача. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно п.п.5,6,7\~ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» \~слід,\~що електронний\~договір -\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав і\~обов`язків та\~оформлена в\~електронній формі; електронний\~підпис одноразовим\~ідентифікатором -\~дані в\~електронній формі\~у вигляді\~алфавітно-цифрової\~послідовності,\~що додаються\~до інших\~електронних даних\~особою,\~яка прийняла\~пропозицію (оферту)\~укласти електронний\~договір,\~та надсилаються\~іншій стороні\~цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У суду не виникло сумніву про те, що кредитор виконав вимоги закону, уклав договір про надання на умовах споживчого кредиту, користуючись Законом України «Про електронну комерцію». У свою чергу відповідач використовуючи своє право згідно укладених договорів отримав кредитні кошти які використав на свій розсуд. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З договору укладеного сторонами п.1.1 слід, що кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 350000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. За п.2.2 цього договору позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користування до закінчення строку дії договору згідно графіку, передбаченого договором, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Згідно цього договору стосовно п.7.2 сторони домовились, що кредитодавець при підписанні цього договору та при укладенні додаткових угод до нього може використовувати факсимільне відтворення підпису, аналоги власноручних підписів їх уповноважених осіб за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного-числового підпису або іншого аналогу власноручного підпису.(а.с.31,37) У суду не виникло сумніву у порушенні закону з боку сторони позивача оскільки відповідач не виконав укладені ним договори з кредиторами своєчасно не повернув кредитні кошти та проценти за користування кредитними коштами. З таких підстав позовні вимоги позивача законні та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені. Стороною позивача було доведено, що сплачений судовий збір у сумі 2684,00 гривень під час подачі позовної заяви до суду, а також була надана правнича допомога адвокатом Павленко С.В. згідно укладеного договору яка становить 7000 гривен. Понесені витрати стороною позивача з таких підстав стягуються з відповідача.

Outcome: approved