Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Згідно відмітки поштового відправлення яке міститься на конверті позов направлений до суду 15 грудня 2022 року. 05 січня 2023 року справу зареєстровано у суді, що свідчить про подання позову у предбачений законом строк. Відповідно до тексту позову позивач звернувся до суду з позовною заявою до Одеської регіональної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади та поновлення на роботі. В обгрунтування позову вказує, що Директором Одеської регіональної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів було винесено наказ від 15.11.2022 року №214-П про звільнення позивача [PERSON] із займаної посади завідувача державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи № 7 на ринку «Київський» на підставі п. 3 ст. 40 КЗПП України, у зв`язку з систематичним не виконанням нею своїх службових обов`язків, що згідно наказу підтверджується довідками про результати ознайомлення з ДЛВСЕ на ринку «Київський» в м. Одеса заступника директора Одеської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 29.10.2022 р. та від 08.11.2022 р., а також письмові пояснення [PERSON] від 10.11.2022 р. Позивач вважає, що вищенаведений наказ про звільнення [PERSON] є незаконним, тому він підлягає скасуванню судом, з поновленням [PERSON] на посаді. Позивач вказує, що відповідач не додержався вимог закону, а саме, у своєму наказі про звільнення [PERSON] , не зазначив ступінь тяжкості вчиненого нею проступку, розмір заподіяної внаслідок цього шкоди, не врахував попередню роботу працівника [PERSON] , не повідомив її під розписку про накладене дисциплінарне стягнення, а тому позивач просила суд визнати незаконним і скасувати наказ Директора Одеської регіональної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 15.11.2022 року № 214-П про звільнення [PERSON] з посади завідувача державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи № 7 на ринку «Київський» та поновити її на роботі, зокрема, на посаді завідувача державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи № 7 на ринку «Київський» Одеської регіональної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, з моменту її звільнення, тобто з 16.11.2022 року. Ухвалою суду від 07 лютого 2023 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 08 березня 2023 року від відповідача по справі до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до наданого відзиву, відповідач заперечував проти задоволення позову, вказали, що згідно з Довідками про результати ознайомлення ДЛВСЕ на ринку «Київський» м. Одеса від 29.10.2022 року та 08.11.2022 року виявлені численні недоліки діяльності позивача, що порушують пункт 6 посадової інструкції. Звільнення на думку відповідача є законним та таким, що відповідає вимогам закону. У судовому засіданні призначеному на 26 квітня 2023 року було допитано свідка [PERSON] . У судове засідання призначене на 08 червня 2023 року з`явились позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] та представник відповідача [PERSON] . Під час судового засідання сторонами були надані пояснення щодо обставин справи. Позивач заперечувала проти підстав звільнення, вказала, що вбачає ознаки психологічно тиску на неї. Відповідач заперечував, вказав, що звільнення відбулося виключно з підстав професійної непридатності. Заслухавши думки сторін, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до Наказу №88-п від 13 жовтня 2022 року Одеської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, [PERSON] була прийнята на роботу за переводом на посаду Завідувача державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи (ДЛВСЕ) на ринку «Київський» м. Одеса, яка входила до структурного підрозділу Одеської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Директором Одеської регіональної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів було винесено наказ від 15.11.2022 року №214-П про звільнення позивача [PERSON] із займаної посади завідувача державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи № 7 на ринку «Київський» на підставі п. 3 ст. 40 КЗПП України, у зв`язку з систематичним не виконанням нею своїх службових обов`язків, що згідно наказу підтверджується довідками про результати ознайомлення з ДЛВСЕ на ринку «Київський» в м. Одеса заступника директора Одеської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 29.10.2022 р. та від 08.11.2022 р., а також письмові пояснення [PERSON] від 10.11.2022 р. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Відповідно до встановленої судової практики, в тому числі відповідно до висновку який викладений у Постанові ВС від 22.07.2019 у справі № 363/4221/16-ц, для застосування такого звільнення необхідна наявність сукупності таких умов: 1.порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з ПВТР; 2.невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; 3.з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця; 4.невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним. Як вбачається з матеріалів справи підставами звільнення [PERSON] слугували: -Довідка про результати ознайомлення з державною лабораторією ветеринари санітарної експертизи (ДЛВСЕ) на ринку «Київський» м.Одеса, від 29.10.2022р. -Довідка про результати ознайомлення з державною лабораторією ветеринари санітарної експертизи (ДЛВСЕ) на ринку «Київський» м.Одеса, від 08.11.2022р. -Письмові пояснення [PERSON] за 29.10.2022р. від 10.11.2022р. -Письмові пояснення [PERSON] за 08.11.2022р. від 10.11.2022р. 1. Порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з ПВТР. Як вбачається з п.6 Посадової Інструкції Завідувача структурним підрозділом № 7 державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку [PERSON] вбачається, що «Завідувач лабораторії відповідає за організацію роботи лабораторії, за виконання покладених на лабораторію завдань, за збереження і вірне використання матеріальних цінностей, які належать лабораторії та за виконання вимог цієї інструкції. Як вбачається з Довідки про результати ознайомлення з державною лабораторією ветеринари санітарної експертизи (ДЛВСЕ) на ринку «Київський» м. Одеса, від 29.10.2022р. та Довідки про результати ознайомлення з державною лабораторією ветеринари санітарної експертизи (ДЛВСЕ) на ринку «Київський» м. Одеса, від 08.11.2022р. було встановлено численні порушення в організації роботи лабораторії, серед яких, наприклад: «Усі внутрішні органи для туш, що з позначками придатності без будь-як відбитків позначок придатності», «В холодильній камері ринку присутні на вішалах 5 туш баранини без будь-яких відбитків позначок придатності. Також тут же на вішалах присутні четвертини яловичини без будь-яких відбитків позначок придатності, внутрішні органи (свинячі, яловичі) без будь-яких відбитків позначок придатності.», «При наявності фактів зберігання та торгівлі харчових продуктів тваринного походження промислового виготовлення (ковбаси, молочна продукція, риба промислового виготовлення, риба сира/охолоджена, морожена та готова) без дозволу ДЛВСЕ ринку, відсутності буд-яких інших супровідних документів, які б несли інформаційну нагрузку щодо дати виробництва, умов зберігання, термінів реалізації (у т.ч.: при порушенні товарного сусідства груп товарів, при одночасному прийнятті їжі торгуючими особами/громадянами». Таким чином, судом встановлено, що порушення напряму стосуються обов`язків позивача [PERSON] як завідуючої державної лабораторії. 2.Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Судом встановлено, що 29.10.2022 року, під час перевірки були встановлення численні порушення та, як наслідок, складено Довідку про результати ознайомлення з державною лабораторією ветеринари санітарної експертизи (ДЛВСЕ) на ринку «Київський» м. Одеса. Також суд вбачає, що позивачем було надано письмові пояснення. за 29.10.2022р. від 10.11.2022р. Так, відповідно до вказаних пояснень вбачається, що позивач визнавав встановлені Довідкою порушення, та надавала з приводу них пояснення. Аналогічна позиція висловлена у поясненнях [PERSON] за 08.11.2022р. від 10.11.2022р., в якій позивач фактично визнає наявність порушень висвітлених у Довідці від 08.11.2022 р. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не вчинено дій щодо усунень порушень встановлених 29.10.2022 року. Встановлення наступних порушень свідчить про продовження неналежного виконання трудових обов`язків позивачем, що свідчить про її винність як завідуючої державної лабораторії. 3.З моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. Матеріалами справи підтверджено, що останнє порушення виявлено 08.11.2022 року. Оскаржуваний Наказ про звільнення №214-П про звільнення позивача [PERSON] із займаної посади завідувача державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи № 7 на ринку «Київський» датований 15.11.2022 року. Таким чином, суд встановлює, що відповідачем винесено наказ про звільнення в межах місячного строку. 4.Невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним. Як роз`яснено у пункті 23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, за передбаченими пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення не минуло більше одного року. Виходячи зі змісту пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався по дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та вимог пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України, до юридичних фактів, які підлягають встановленню судом при вирішенні спору про законність звільнення з цих підстав, є: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього з додержанням вимог статей 147-149 КЗпП України були застосовані дисциплінарні стягнення. (Аналогічна позиція висловлена у Постанові ВС від 26.02.2020 у справі № 757/14922/17ц). Відповідно до ст. 147 КЗпП За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Суд критично ставиться до пояснень відповідача, стосовно того, що систематичність порушень порушенням трудової дисципліни позивачем встановлено Довідкою від 29.10.2022р. та Довідкою від 08.11.2022р. Статтею 149. КЗпП встановлено порядок застосування дисциплінарних стягнень, так для застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Позивач аргументовано зазначив, що відповідачем не було притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності у встановленому законодавстві порядку. Відповідно дост.ст.77, 81 ЦПК України належними є докази ,які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини ,що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищевикладеного, суд встановлює, що відповідачем було здійснено обґрунтований та документально підтверджений висновок стосовно неналежного виконання позивачем [PERSON] своїх трудових обов`язків, встановлено винність дій позивача та дотримано місячний строк з моменту виявлення порушення до звільнення. Однак відсутність належним чином оформленого дисциплінарного стягнення у відношенні до позивача суперечить ч. 3 ст. 40 КЗпП та свідчить про незаконність Наказу Директора Одеської регіональної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 15.11.2022 року № 214-П про звільнення [PERSON] з посади завідувача державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи № 7 на ринку «Київський» та поновити її на роботі, зокрема, на посаді завідувача державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи № 7 на ринку «Київський» Одеської регіональної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, з моменту звільнення, тобто з 16.11.2022 року. Відповідно до частин першої, сьомої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Outcome: approved