Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

18.04.2023 року [PERSON] звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до розміру 1/8 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідачки на його користь судові витрати. Свої вимоги\~обґрунтовує тим, що 17.10.2009 року між ним та відповідачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . 29.07.2011 року рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області шлюб між ними розірвано. В подальшому він почав проживати однією сім`єю з іншою жінкою [PERSON] . Від спільного проживання мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 24.05.2022 року було зареєстровано шлюб з [PERSON] . Весь час він проживає разом з [PERSON] та їхніми неповнолітніми дітьми. На даний час його дружина не працює та разом з трьома неповнолітніми дітьми знаходиться на його утриманні. 30.03.2023 року Новобузьким районним судом Миколаївської області винесено судовий наказ, яким з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що не має можливості в повному обсязі сплачувати аліменти, призначені судом на користь відповідачки, так як він один утримує сім`ю, яка складається з п`яти чоловік, його щомісячний заробіток не значний, чистий дохід якого складає 6279,00 грн. Вважає, що його сімейний стан змінився, а матеріальний стан суттєво погіршився, тому розмір аліментів має бути зменшеним до 1/8 частини від його доходу. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2023 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І. Ухвалою судді від 19.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 17.05.2023 р. о 10.00 год., у якому оголошено перерву до 01.06.2023 року, у зв`язку з розглядом іншої справи, у якому продовжено перерву до 20.06.2023 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] під час розгляду справи заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у позові. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні, також просила справу слухати без її участі. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши доводи позовної заяви, заперечення до неї та дослідивши додані до них письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Судом установлено, що з 17.10.2009 року по 10.08.2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 29.07.2011 року № 2-508/2011 (а.с.08). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області від 22.04.2010 року (а.с.10). Дані обставини сторонами не заперечуються. 30.03.2023 року Новобузьким районним судом Миколаївської області винесено судовий наказ, яким з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією даного судового наказу (а.с.14). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 24.05.2022 року Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 24.05.2022 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.09). Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 27.05.2022 року, [INFO] народився [PERSON] , батьками останнього являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 27.05.2022 року, [INFO] народилась [PERSON] , батьками останньої являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 27.05.2022 року, [INFO] народилась [PERSON] , батьками останньої являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з пояснень позивача, які від нада в судовому засіданні, після укладенню шлюбу з [PERSON] , а саме 24.05.2022 року він визнав батьківство її неповнолітніх дітей, батько яких у актових записах про народження був зазначений зі слів матері. Визнавши батьківство, [PERSON] взяв на себе обов`язок утримувати цих дітей. Згідно акту обстеження підтвердження фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] з 05.11.2015 року проживає за зазначеною вище адресою разом з дружиною [PERSON] , та дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.16). [PERSON] з 15.06.2022 року працює на посаді водія в ТОВ «РЕГІОН ЮГ», його дохід за період з 15.06.2022 року по 31.03.2023 року склав 76744,25 грн., що підтверджено довідкою № РЮ00-000001 від 05.04.2023 року (а.с.15). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 12.06.2023 року за період з І кварталу 2021 року по І квартал 2023 року інших доходів, крім заробітної плати у відповідача немає (а.с.49). З довідки № 31/Д-02-14-5-2023 виданої начальником Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області (філія ГСЦ МВС) територіального сервісного центру МВС № 4845 Горошко В. 09.06.2023 року вбачається, що згідно ЄДР МВС України станом на 09.06.2023 року за [PERSON] не зареєстровані транспортні засоби (а.с.51). Як вбачається з довідки № 401 виданої начальником відділу № 4 Управління соціального захисту населення Баштанської райдержадміністрації від 06.06.2023 року [PERSON] ніяких видів державної соціальної допомоги не отримує (а.с.52). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 336212458 від 20.06.2023 року відомості про право власності на нерухоме майно, належне [PERSON] , відсутні (а.с.50). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині другій статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстава для зміни розміру аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. У розумінні статті 81 ЦПК України та статті 192 СК України саме позивачу необхідно доводити обставини змін у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 17.02.2020 у справі № 459/2189/18. Суд звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто, позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі. Так, в даному випадку позивачем [PERSON] не надано жодних доказів на підтвердження того, що стягнення саме такого розміру аліментів ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Визначаючись з наявністю підстав для зменшення визначеного судовим наказом розміру аліментів, що стягуються з позивача, суд враховує, що позивач є працездатною особою, працює на посаді водія в ТОВ «РЕГІОН ЮГ», його дохід за період з 15.06.2022 року по 31.03.2023 року склав 76744,25 грн., що підтверджено довідкою № РЮ00-000001 від 05.04.2023 року (а.с.15). Разом з тим, жодний доказ, наданий позивачем не підтвердив того факту, що з часу винесення судового наказу, а саме 30.03.2023 року до часу звернення до суду з цим позовом, змінився(погіршився) майновий стан позивача, що унеможливлює сплату ним аліментів у розмірі, визначеному судовим наказом. Суд зауважує, що самі по собі факти перебування батьком дітей у новому шлюбі та поява в ньому інших дітей не є безумовними підставами для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання дитини від першого шлюбу, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Зміна у зв`язку з такими обставинами матеріального становища платника аліментів як підстава для зменшення стягуваних аліментів повинна бути істотною в такій мірі, що прямо впливає на неспроможність платника сплачувати аліменти в попередньому розмірі. Ці обставини підлягають належному доказуванню. Такі висновки суду відповідають позиції Верховного Суду, викладені в постанові від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19 та у постанові Верховного Суду від 28.05.2021 у справі № 715/2073/20. Суд не приймає до уваги твердження позивача, що на його утриманні знаходяться непрацездатний батько [PERSON] та непрацездатна мати [PERSON] , оскільки це не підтверджено належними доказами, а саме, що його батьки потребують стороннього догляду та проживаючи разом з ним, утримуються ним. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Слід зазначити, що хоч і сімейне становище платника аліментів змінилося, проте відсутні докази, що і матеріальне становище платника аліментів змінилося настільки, що може мати наслідком вимогу зменшення стягуваних аліментів на утримання дитини від першого шлюбу. Позивач в позовній заяві не навів по суті підстав, за наявності яких можуть реально виникнути умови для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, і не довів наявності таких підстав, зокрема, істотного погіршення свого матеріального становища. При цьому, як видно з пояснень позивача, аліменти з нього на теперішній час з часу видачі судового наказу на утримання сина [PERSON] [INFO] , не утримані, хоча останній, за повідомленням відповідача [PERSON] та наданими нею доказами хворіє та має вади зору. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, виходячи з розумного балансу інтересів сторін, виходячи з інтересів дитини, які полягають в гарантуванні необхідного та достатнього рівня матеріального забезпечення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а тому у позові [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи ту обставину, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено в повному обсязі, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed