Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

У січні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна кредитна компанія" (далі - ТОВ "Універсальна кредитна компанія") про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову вказує, що у грудні 2021 року дізналась, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О. від 22 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження №67978488 з примусового виконання виконавчого напису № 293, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 27 травня 2021 року про стягнення з неї на користь ТОВ "Універсальна кредитна компанія" заборгованості у розмірі 41 550,00 грн. \~ \~ \~ \~Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №293, вчинений 27 травня 2021 року, у зв`язку з тим, що приватний нотаріус порушив вимоги Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", за відсутності доказів безспірності заборгованості, нотаріально посвідченого кредитного договору, направлення та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушення. \~ \~ \~ \~12 січня 2022 року суд ухвалив про забезпечення вказаного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 293 від 27 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., у виконавчому провадженні №67978488. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися. Представник позивачки подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи заперечень не має (вх.№ЕП-287/23 від 01.06.2023). Представник відповідача ТОВ "Універсальна кредитна компанія" про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надійшло. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. про причини неявки суд не повідомив. За даними Єдиного реєстру приватних виконавців України станом на 23 травня 2023 року діяльність [PERSON] зупинена, дані про заміщення відсутні. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. у своїй заяві просив справу слухати в його відсутність (вх.№1232-вх від 22.02.2022). За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до договору про споживчий кредит №КК2019120800653 від 08 грудня 2019 року року ТОВ "Прості Кредитні Рішення" надало [PERSON] кредит у розмірі 10 000 грн. строком до 05 червня 2020 року зі сплатою щомісячної винагороди за надання кредиту у розмірі 2400 грн., з погашенням кредиту щомісячними рівними платежами згідно графіку. 27 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис за № 293, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №КК2019120800653 від 08 грудня 2019 року, укладеним з ТОВ "Прості Кредитні Рішення", право вимоги від якого, на підставі договору про відступлення права вимоги № 20210114, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. 14 січня 2021 року за реєстровим № 77, перейшло до ТОВ "Прості кредитні рішення", за період з 08 грудня 2019 року по 04 квітня 2021 року у розмірі 41 200,00 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 10 000,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 31 200,00,00 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями 0,00 грн, а також плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 3500,00 грн. 22 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О. відкрито виконавче провадження №67978488 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України "Про нотаріат" (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону "Про нотаріат"), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок №296/5). У частині першій статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Згідно з пунктом 1 Переліку (з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14), для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням норм статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач у позові зазначив, що заборгованість, яка була подана відповідачем нотаріусу не була безспірною, процедура вчинення виконавчого напису порушена, оскільки нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на договорі, який не посвідчено нотаріально. Відповідач у свою чергу на спростування доводів позивача не надав суду доказів того, що подав приватному нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису та що дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем такого розміру, який зазначено у виконавчому написі. Як слідує з копії матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення виконавчого напису, вчиненого 27 травня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №293, відповідач до заяви про вчинення виконавчого напису додав: оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документи стягувача; договір про відступлення права вимоги №20210114 від 14 січня 2021 року. При цьому як слідує з копії кредитного договору №КК2019120800653 від 08 грудня 2019 року на ньому відсутній посвідчувальний нотаріальний напис. Тобто для вчинення виконавчого напису відповідач надав нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально. В той же час, приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій форм, визнані нечинними з дня їх прийняття. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий правовий висновок Верховний Суд виклав, зокрема, у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Також матеріалами справи не підтверджено отримання позивачем будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «Універсальна кредитна компанія" чи приватного нотаріуса. Отже, виконавчий напис №293 від 27 травня 2021 року вчинений з порушенням законодавства, оскільки відповідач не набув права на стягнення сум за кредитним договором у безспірному порядку, а нотаріус не переконався у такому, чим порушив порядок вчинення виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів на спростування доводів позивача. Зазначені вище обставини у сукупності, свідчать про обґрунтованість вимог позивача та підлягають задоволенню. За правилами ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем судових витрат у розмірі 6000 грн. представник позивача надав суду ордер серії СВ №149580 від 05 січня 2022 року на надання правової допомоги [PERSON] , рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затв.рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 16 квітня 2021 року №99. Разом з тим, суду не надано договір на надання правничої допомоги, детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) по даній справі, їх вартість, та документ на підтвердження їх оплати позивачем. Таким чином, розмір витрат на правничу допомогу не доведений, а тому не підлягає стягненню з відповідача. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн за подання позову та 496,20 грн за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved