Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

23 травня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 31. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося з підстав відсутності спільних поглядів на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних стосунків, через що між ними постійно виникали сварки та як наслідок вони втратили один до одного почуття любові та поваги. На теперішній час сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Ухвалою суду від 24 травня 2023 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 15 червня 2023 року о 09 год 30 хв., з викликом сторін (а.с. 11). У судове засідання позивачка не з`явилась, попередньо надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, просить суд розглядати справу без її участі (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не з`явився, водночас звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 19). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, враховуючи те, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не суперечить закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02 серпня 2012 року, актовий запис № 31. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] » (а.с. 6). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (виданим повторно), серії [NUMBER] від 17 серпня 2016 року, актовий запис № 3 (а.с. 7). З тексту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що спільне життя сторін не склалося з підстав відсутності спільних поглядів на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних стосунків, через що між ними постійно виникали сварки та як наслідок вони втратили один до одного почуття любові та поваги. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примирення не бажають. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved