Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

22.03.2023 р. позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . З 1996 р. і по час смерті батько постійно проживав разом з мамою позивача відповідач [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належала їм, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 17.07.1998 р. на праві спільної сумісної власності. Позивач приїхала до м.Запоріжжя на поховання батька та 01.10.2021 р. звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової О.С., яка підготувала та посвідчила її заяву про прийняття спадщини і в цей же день видала довіреність брату на представництво її інтересів щодо оформлення спадщини. Після цього позивач, яка є громадянкою Федеративної Республіки Німеччина, поїхала додому і у наприкінці січня 2022 р. поштою направила до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Між тим, заява позивача, очевидно, через військові дії в Україні надійшла нотаріусу поштою лише 14.11.2022 р., про що свідчить відмітка на ній, помічник нотаріуса зателефонувала братові і викликала його до нотаріуса. 17.11.2022 р. до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вартанової О.С. [PERSON] , як її представник, подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] . У заяві спадщиною було зазначено частку квартири за адресою: [ADDRESS] . На підставі заяви, нотаріусом лише 17.11.2022 р. було заведено спадкову справу № 135/2022. Між тим, постановою нотаріуса від 24.02.2023 р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, так як, на думку нотаріуса, позивач не подала заяви про прийняття спадщини в строк, встановлений ст.1270 ЦК України. Посилаючись на ст.ст.1216, 1218, 1220, 1223, 1268, 1269 ЦК України, за позовом [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/3 частину спірної квартири у порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 17.04.2023 р. відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 15.05.2023 р. 15.05.2023 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 05.06.2023 р. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачі скерували до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 17.07.1998 р., виданого Шевченківською районною адміністрацією, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщог інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З наведеного вище, суд дійшов висновку, що кожному із співвласників квартири [ADDRESS] належить по 1/3 її частини. [INFO] помер [PERSON] (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] (а.с.10, 11, 12, 13). 01.10.2021 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу була посвідчена заява громадянки Федеративної Республіки [PERSON] про те, що вона приймає спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Вказана заява містить напис, що надійшла вона 17.11.2022 р., зареєстрована за № 302, спадкова справа № 135/2022 (а.с.3). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.02.2023 р., приватний нотаріус Вартанова О.С. відмовили [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки та не подала у строк, визначений ст.1270 ЦК України, заяви про прийняття спадщини (а.с.6). Інші спадкоємці першої черги не вчинили жодних дій спрямованих на прийняття спадщини. Вищевикладене підтверджується письмовими доказами, наданими позивачем та наявними в матеріалах спадкової справи № 135/2022, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.43-88). Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачем докази у сукупності з положеннями діючого законодавства, суд дійшов висновку, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги, у порядку, визначеному ч.1 ст.1269 ЦК України, прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , у зв`язку з чим вважає, що позов є обґрунтованим, законним та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved