Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Яртек», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 30 березня 2023 року позов задоволено. Постановлено стягнути з ТОВ «Яртек» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 700 000,00 грн. Стягнути з ТОВ «Яртек» на користь держави 992,40 грн. судового збору. Не погоджуючись з судовим рішенням представник відповідача ТОВ «Яртек» - Кінах Я. В. подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Постановою Волинського апеляційного суду від 07 червня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Яртек» залишено без задоволення, рішення Любомльського районного суду Волинської області від 30 березня 2023 року залишено без змін. Однак судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про судові витрати, у тому числі щодо витрат на надання правничої допомоги, про стягнення яких заявлено у відзиві на апеляційну скаргу. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд може викликати в судове засідання учасників справи лише у разі необхідності. Виходячи із вказаних норм процесуального права, колегія суддів, з власної ініціативи, вважає за необхідне вирішити питання про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл між сторонами судових витрат, та не вбачає підстав для необхідності виклику в судове засідання учасників справи. За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття додаткової постанови у даній справі є 13.06.2023, тобто, дата складення повного судового рішення. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача [PERSON]. заявив клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, просив стягнути з відповідача на користь позивача 15000грн. витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідача Кінах Я. В. у запереченнях на відзив вказала, що вважає заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу необргунтованим та таким, що не підтверджений належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. До закінчення судових дебатів представник позивача [PERSON] відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України заявив про необхідність стягнення з ТОВ «Яртек» на користь позивача судових витрат, а саме, витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана позивачу [PERSON] . На підтвердження понесених витрат представник позивача долучив до матеріалів справи: копію ордеру про надання правничої допомоги від 10.05.2023, копію договору про надання правничої допомоги б/н від 02.12.2021, детальний опис наданих послуг, квитанцію до прибуткового касового ордера №15 від 10.05.2023 на суму 15000 грн. У запереченні на відзив представник відповідача Кінах Я.В. вважає розмір витрат завищеним, необгрунтовани, не підтвердженим належними доказами. Вирішуючи питання про розмір витрат, які належить стягнути з відповідача на користь позивача, апеляційний суд ураховує заперечення відповідача щодо завищеного розміру витрат на професійну правничу допомогу а також визначені нормами процесуального кодексу критерії, згідно з якими, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved