Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

04.11.2022 року представник Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив позбавити відповідача батьківських прав відносно її дітей та стягнути з неї аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з відповідним позовом і до досягнення дітьми повноліття. Стягнення просив проводити на особисті рахунки дітей. Як на підставу позовних вимог посилався на те, що мати неналежним чином виконує батьківські обов`язки, неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. За місцем проживання [PERSON] не створено належних умов для проживання дітей. Родина перебувала під соціальним супроводом Миколаївського міського центру соціальних служб, проте позитивних змін у поведінці матері не відбулося. 26.10.2020 року комісія з питань захисту прав дитини прийшла до висновку, що мати свідомо не виконує батьківських обов`язків. Також просив про стягнення з відповідача на користь дітей аліментів у відповідності до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 09.11.2022 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі. 31.01.2023 року представник позивача надала до суду заяву про збільшення позовних вимог, якою просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] . Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Стягнення просила здійснювати на особові рахунки дітей. Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з відповідним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення просила здійснювати на особовий рахунок дитини. Ухвалою суду від 15.02.2023 року за клопотанням представника позивача витребувано з Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію актового запису №146 від 01.10.2014 року про народження [PERSON] , [INFO] . 31.03.2023 року на виконання вимог вищенаведеної ухвали суду, було надано копію актового запису №146 від 01.10.2014 року. Ухвалою суду від 25.04.2023 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] . Прийнято до розгляду заяву представника позивача Норенко О.О. про збільшення позовних вимог в редакції від 31.01.2023 року. Ухвалою суду від 23.05.2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. До судового засідання представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Олексієнко В.В. у судове засідання не з`явилися. Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в задоволенні позову просила відмовити. Відповідач [PERSON] в призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована ) та ч.ч. 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у статті 80 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини». Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Враховуючи наведене, позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Позбавлення батьківських справ завжди є результатом протиправної, винної поведінки. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Судом встановлено, що [PERSON] , є матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Виходячи зі змісту наданих суду Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. У неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є батько [PERSON] (актовий запис №146 від 01.10.2014 року). В комунальному закладі «Березківський мистецький ліцей» навчаються і виховуються [PERSON] та [PERSON] . Діти були влаштовані до закладу з 18.11.2022 року, на повне державне забезпечення. Мати [PERSON] за час перебування дітей в закладі жодного разу не відвідала їх, не забезпечувала їх матеріально та не цікавилася їх життям, здоров`ям та навчанням. Жодних зв`язків з дітьми та вихователями матір не підтримує (відповідь Директора КЗ «Березківський мистецький ліцей» МОР віл 27.05.2023 року, вих. №297). Малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають в КНП «Миколаївський обласний Будинок дитини» з 29.11.2019 року. Мати дітей [PERSON] жодного разу дітей не відвідувала, долею не цікавилася (відповідь Директора КНП «Миколаївський обласний будинок дитини» МОР від 31.05.2023 року, вих. №217-03-04). Відповідно до повідомлення начальника сектору ЮП ВП МРУП ГУНП в Миколаївській області Петровського Д. від 23.09.2022 року, 29.09.2022 року до МРУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від працівника соціальної служи [PERSON] , про невиконання [PERSON] батьківських обов`язків. Так, під час здійснення перевірки сім`ї [PERSON] , працівник соціальної служби виявив [PERSON] в нетверезому стані під час вживання алкогольних напоїв, при цьому її малолітні діти знаходилися без догляду на вулиці у сусідньому дворі без нагляду дорослих, одягнені в брудний одяг не по сезону. Дану заяву було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлені за №14041 від 02.09.2022 року. Згідно відповіді Директора Миколаївського міського центра соціальних служб ММР про надання інформації від 13.06.2022 року вбачається, що рішенням комісії від 10.06.2021 року сім`ю [PERSON] взято під соціальний супровід Центру. Під час здійснення соціального супроводу з сім`єю [PERSON] було проведено психолого-педагогічну роботу. 05.07.2022 року фахівцями ММЦСС булі здійснено відвідування сім`ї за адресою проживання. Під час якого встановлено, що помешкання потребує прибирання, [PERSON] продовжує вживати алкогольні напої. Сусіди покази, що жінка систематично вживає алкогольні напої зі своїм співмешканцем [PERSON] та сестрою [PERSON] . Немовля [PERSON] мати годує сумішшю, яка не відповідає віку. З громадянкою [PERSON] було проведено психолого-педагогічну бесіду щодо відповідального ставлення до батьківських обов`язків. Зі змісту відповіді Директора КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Заміхановської В. вбачається що сім`я [PERSON] асоціативна, багатодітна, не повна. Мати зловживає алкоголем. Декларації дітей заключні з лікарем-педіатром [PERSON] . На прийомі мати була з запахом алкоголю. Найменша дитина [PERSON] , 2022 р.н., хворіє. 20.10.2022 на прийом до лікаря дитину принесла тітка. На повторний огляд 21.10.2022 року мати з дитиною не з`явилися. Мати не займається лікуванням дитини. Перебування дітей в сім`ї загрожує їх здоров`ю та життю. Окрім того, виходячи зі змісту відповіді Директора ММЦСС ММР від 11.07.2022 року вбачається, що 01.09.2022 року фахівцями Центру здійснено відвідування сім`ї за адресою проживання, під час якого встановлено, що в помешканні не дотримуються санітарно-гігієнічних норм, розкидані речі, наявний стійкий неприємний запах. [PERSON] мала ознаки вживання алкогольних напоїв. Факту вживання не заперечувала. Сусіди повідомили, що в кімнаті часто знаходяться сторонні особи, які вживають алкогольні напої, діти самостійно гуляють у дворі без нагляду дорослих. Малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] забезпечені речами першої необхідності. Для дітей відсутнє постійне місце придатне для сну. З [PERSON] проведено психолого-психіатричну бесіду. Відповідно до відповіді Директора ММЦСС від 11.07.2023 року, 08.09.2022 року фахівцем центру було здійснено відвідування за місцем проживання сім`ї, в ході якого стало відомо, що [PERSON] продовжує періодично вживати алкогольні напої. На момент оцінки було викликано наряд поліції у зв`язку з перебуванням жінки в стані алкогольного сп`яніння та не контрольованості поведінки. З [PERSON] було проведено психологічну роботу. Наведені обставини підтверджуються Актом обстеження умов проживання від 30.09.2022 року. Рішенням ВК ММР від 26.10.2022 рок було постановлено про відібрання дітей у матері. До того ж, згідно відповіді КНП ММР «МДЛ №2» від 28.10.2022 року вбачається, що 28.10.2022 року до лікувального закладу були доставлені по швидкій допомозі діти, які вилучені з сім`ї згідно рішення ВК ММР від 26.10.2022 року. Діти оглянуті лікарем приймального відділення, виставлені попередні діагнози [PERSON] - гострий бронхіт, гіпотрофія І-ІІ ст..; [PERSON] - гострий фарингіт; [PERSON] - вторинна кардіопатія; [PERSON] - гострий фарингіт. Діти госпіталізовані у відділення №5. Щодо відповідача [PERSON] який є батьком неповнолітнього [PERSON] в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження участі батька в житті дитини. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до переконання, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовкою до самостійного життя. Зазначені вище фактори, суд розцінює, як ухилення відповідачів від виховання дітей, які свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з інтересів дітей. Також суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню вимогу про стягнення з відповідачів аліментів на дітей, виходячи з такого. Відповідно до ст.166 ч.2 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов`язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 3 ст. 179 СК України, неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. З урахуванням викладеного, та виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на утримання кожної дитини аліменти у розмірі по 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви - 04.11.2022 року та до досягнення дітьми повноліття, на особисті рахунки дітей. Стягнути з відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] аліменти у розмірі по 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви - 04.11.2022 року та до досягнення дитиною повноліття, на особистий рахунок дитини. Крім того, відповідно до вимогст.141 ЦПК України, з дотриманням положення ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. з кожного. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved