Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, у якій просила стягувати щомісячно аліменти на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.03.2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу у подружжя двоє спільних дітей син [PERSON] та дочка [PERSON] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2023\~року шлюб було розірвано. Спільні діти позивача та відповідача проживають разом з матір`ю - [PERSON] . Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оскільки про сплату аліментів з відповідачем домовитися не вдалося, позивачка змушена звернутися з даним позовом до суду. У зв`язку з чим просить суд стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/2 частки (по частці на кожну дитину) з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі даного позову до суду і до дня досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.13). У судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила суд її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подавав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.03.2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу у подружжя прізвище [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 108. Дана обставина вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.4). Від даного шлюбу [INFO] у подружжя народився син [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 295. Дана обставина підтверджується з копії свідоцтва про народження від 02.05.2017 року серії [NUMBER] , виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 5). [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 293, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28.05.2020 року серії [NUMBER] , виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до\~ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вимоги про стягнення аліментів в розмірі частини задоволенню не підлягають, оскільки є по суті максимальним розміром аліментів, які можуть бути стягнені з відповідача на утримання трьох і більше дітей. У позовній заяві відсутні посилання на витрати, які несе позивач на утримання дітей та обґрунтування саме такого розміру аліментів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів до досягнення дітьми повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 04.04.2023 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial