Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

21.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення часу побачень з дітьми, посилаючись на те, що вона та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку служби у справах дітей Старосамбірської районної державної адміністрації від 13.02.2020 року за №01-25/168 неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з батьком. 06.02.2019 року Старосамбірською районною державною адміністрацією було винесено розпорядження №33/01-04 про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а саме надати можливість [PERSON] забирати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в п`ятницю, після уроків в школі, до себе в с.Ралівка на вихідні дні і привозити дітей до батька в с.Чаплі у неділю ввечері, не пізніше 19 годині 00 хвилин. Зобов`язано [PERSON] не перешкоджати зустрічам та спілкування матері з дітьми. Однак, відповідач [PERSON] від виконання рішення органу опіки та піклування ухиляється, не даючи змоги бачитись їй з дітьми під різними приводами. Просить визначити їй способи участі у спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , шляхом побачень та спілкування, в тому числі по телефону, за місцем її проживання в [ADDRESS] , за умови задовільного стану дітей у такі дні: - кожної п`ятниці з 16:00 години до понеділка 09:00 години; - з 06 січня з 12:00 години до 11 січня 09:00 години; - з 19 грудня з 12:00 години по 21 грудня 09:00 години; - Великдень: з суботи 09 години 00 хвилин по вівторок 09 години 00 хвилин; - день матері з 12:00 години по 19:00 годину; - з 26 жовтня з 09:00 години по 27 жовтня 09:00 години (день народження [PERSON] ); - протягом перших 3 днів на осінніх канікулах з 09:00 години першого дня по 19:00 годину третього дня; - протягом перших 3 днів на весняних канікулах з 09:00 годину першого дня по 19:00 годину третього дня; - протягом перших 3 днів на зимових канікулах з 09:00 години першого дня по 19:00 третього дня; - перших 45 днів під час літніх канікул. Ухвалою судді від 21.10.2021 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 09 годину 30 хвилин 28.01.2022 року. 28.12.2021 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити позивачці [PERSON] у запропонованому нею графіку для участі у побаченні та вихованні дітей: [PERSON] та [PERSON] та встановити їй наступний графік побачень з дітьми: у п`ятницю після уроків в школі на вихідні дні і привозити до нього в неділю не пізніше 19 години 00 хвилин (а.с.55-59). Ухвалою суду від 28.01.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 годину 00 хвилин 10.06.2022 року, який неодноразово відкладено за клопотанням сторони позивачки [PERSON] .. Ухвалою суду від 26.01.2023 року судове засідання відкладено на 14 годину 00 хвилин 06.04.2023 року, яке відкладено на 15 годину 00 хвилин 15.06.2023 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 13.06.2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання від її представника адвоката Бельдій Н.В., в якому вона просила розгляд справи провести без її участі та без участі позивачки [PERSON] , позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Дахновський В.Т. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] додатково пояснив, що позивачка [PERSON] на даний час знаходиться за кордоном. Востаннє особисто вона бачилася з дітьми на Великдень минулого 2022 року. Від того часу надіслала дітям лише одну посилку, в якій були солодощі та трохи одягу. Фінансової допомоги на дітей позивачка [PERSON] не надає. Представник третьої особи - Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 15.06.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява за підписом начальника відділу служби у справах дітей І.Петрак-Лесик, в якій вона просила розгляд даної справи провести без участі їхнього представника. Неповнолітня [PERSON] в присутності психолога [PERSON] в суді пояснила, що її батько дозволяє їй без обмежень спілкуватися з мамою, яка на даний час є у Польщі. Зазначила, що хоче проживати з батьком, так як їй не приємно бути з маминою родиною. Великдень хоче святкувати вдома, вихідні і своє день народження також не бажає проводити з мамою. Неповнолітній [PERSON] в присутності психолога [PERSON] в суді пояснив, що востаннє говорив з мамою по телефону близько тижня тому. Не знає чи хоче з мамою проводити свята, так як вона ніколи не виявляла бажання проводити з ними час. Також був випадок, коли мама сказала, що вони їдуть до стоматолога, а поїхали в с.Ралівка на тривалий час. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, думку неповнолітніх дітей, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України). Статтею 153 СК України передбачено, що\~\~мати, батько дитини мають право на\~\~безперешкодне спілкування. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Самбірського міськрайонного суду від 11.01.2019 року був розірваний. Від даного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.14-15), які проживають з відповідачем [PERSON] . Частина 3 ст.157 СК України\~забороняє тому із батьків, з ким проживає дитина, перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Чинним законодавством України встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, і жоден із них не має будь-яких переваг. Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У постанові Верховного Суду від 28.01.2019 року по справі №619/3051/17, судом визнано, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини. Судом касаційної інстанції вказано на те, що законодавством передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами, згода на обов`язковість який надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «М.С. проти України» зазначив, що безсумнівно, врахування того, що слугує найкращим інтересам дитини, має вирішальне значення в кожній справі такого типу (справа «Ельшольц проти Німеччини»); справа «Нойлінґер і Шурук проти Швейцарії, в якій зазначається, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення Європейського Суду з прав людини від 07.12.2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27.11.1992 року у справі «Олссон проти Швеції», в яких зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків). Відповідно до п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, виходячи з рівності прав матері та батька, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Крім того, згідно ч. 3 ст.51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Так, розпорядженням першого заступника голови Старосамбірської районної державної адміністрації №33/01-04\~від 06.02.2020\~року було визначено участь [PERSON] , [INFO] , жительці [ADDRESS] , у вихованні малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , надавши їй можливість забирати дітей в п`ятницю, після уроків в школі, до себе в с.Ралівка на вихідні дні, і привозити дітей до батька в с.Чаплі, у неділю ввечері, не пізніше 19 години 00 хвилин. [PERSON] не перешкоджати зустрічам та спілкуванню матері [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Згідно психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , виданої за підписом директора загальноосвітньої середньої школи І-ІІ ступенів Чаплі Броневича Б. та практичного психолога [PERSON] відомо, що [PERSON] , учень 2 класу справляє враження компанійської, товариської людини. Позитивно сприймає оточуючих, легко підтримує бесіду, добре розвинений, фізично й розумово, навчається в міру своїх можливостей. Рівень розвитку пам`яті високий, уваги середній, мовлення активне, стримане, змістовне. Пізнавальна активність виражена помірно: учень працює за вказівкою вчителя. Хлопцеві властивий вияв позитивних емоцій, має хороше почуття гумору. В учня високий рівень потреби у спілкуванні з ровесниками. Властива тривожність у ситуації перевірки знань. Рівень самосприйняття високий, оптимістичне самовідчуття. Ставлення до навчання стійке, позитивне. Миколай активно бере участь у суспільній діяльності, відповідальний, організований, акуратний, чутливий, вразливий. Має авторитет серед товаришів, має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. З повагою ставиться до старших, дещо сором`язливий у стосунках, уважний до їх вимог і зауважень, дотримується правил поведінки і спілкування (а.с.20). З психологічної характеристики [PERSON] відомо, що у Миколки прослідковуєжться тривожність, замкнутість, втрата довіри. Хлопчику необхідне повноцінне спілкування з мамою, з метою забезпечення однієї з базових потреб особистості відчуття захисту та безпеки. В іншому випадку у дитини сформується негативне ставлення до ролі матері та жінки загалом, що може спровокувати розлад особистості (а.с.27). Згідно характеристики [PERSON] , виданої 13.01.2020 року за підписом класного керівника [PERSON] та директора [PERSON] опорного закладу загальної середньої освіти ім.І.Франка с.Ралівка відомо, що [PERSON] прибула в даний навчальний заклад в березні 2019 року. Зразу влилася в дитячий колектив. Дівчинка комунікабельна, товариська. Знання мала посередні. Слабо орієнтувалась в математиці, природознавстві. Не виявляла інтересу до навчання. В табелі з попередньої школи було вказано, що дівчинка часто пропускала школу. За період навчання в опорному закладі с.Ралівка пропусків без поважних причин не виявлено. До оточуючих ставилась доброзичливо, дотримувалась правил поведінки під час уроку, гри, відпочинку. На кінець навчального року дівчинка змінилась, навчання покращилось, тато працював додатково. Почала проявляти самостійність у роботі. Стала відповідальна за свої дії. Мама успіхами дитини цікавилась постійно, брала активну участь в житті та вихованні своїх дітей. Постійно співпрацювала з класним керівником, періодично консультувалася в питаннях виховання з соціально-психологічної службою школи (а.с.23). Згідно характеристики [PERSON] , виданої практичним психологом [PERSON] та соціальним педагогом [PERSON] та директором опорного закладу загальної середньої освіти ім.І.Франка с.Ралівка [PERSON] відомо, що [PERSON] виховується у неповній сім`ї. Батько, [PERSON] проживає в с.Чаплі у будинку батьків. Постійного місця роботи на даний час не має. Мати, [PERSON] , працює продавчинею у торгівельній мережі м.Самбора. В сім`ї виховуються двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] , 2010 року народження. Навчалась у даній школі з 05.03.2019 року по 28.12.2019 року. В результаті спостережень за поведінкою та емоційним станом [PERSON] під час навчальних занять виявлено наступне: домінує мимовільне запам`ятовування, переважає логічне мислення, достатньо розвинуте словесно-логічне мислення, високий рівень розвитку пізнавальних процесів. Переважаючий тип настрою спокійний, врівноважений. Наявна адекватна самооцінка. Дівчинка старанна, працелюбна, доброзичлива, слухняна, уважна, з однолітками товариська, спілкується з усіма учнями класу. Бере участь у всіх позакласних виховних заходах. Мати підтримувала тісний контакт з класним керівником та соціально-психологічною службою школи (а.с.24). Згідно психологічної характеристики [PERSON] від 01.02.2021 року відомо, що у Соломії прослідковується депресивний настрій, тривожність, суїцидальні прояви, що потребує додаткової уваги з боку батьків та спеціалістів. Це може бути пов`язано із спотворенням моделі сім`ї та ролі матері. Дівчині необхідне спілкування з мамою як однією з базових потреб, що забезпечує відчуття захисту та безпеки (а.с.26). Рішенням Виконавчого комітету Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] №60 від 16.07.2021 року затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , надання можливість забирати дітей в п`ятницю, після уроків в школі, на вихідні дні, і привозити до батка у неділю, не пізніше 19 години 00 хвилин. Рекомендовано [PERSON] та [PERSON] звернутись за консультацією до сімейного психотерапевта (а.с.62). З акту обстеження умов проживання, виданого Виконавчим комітетом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області №100 від 13.07.2021 року відомо, що позивачка [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації в [ADDRESS] (а.с.22). Верховний Суд у постанові від 19.09.2018 року (справа №756/7995/15-ц) зауважив, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. А право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль (постанова від 19.09.2018 року у справі №756/7995/15-ц). Згідно до вимог ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч. 4, 5\~ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку Виконавчого комітету Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області №60 від 06.06.2022 року відомо, що комісія дійшла висновку надати можливість [PERSON] забирати малолітніх дітей кожну першу та третю суботу місяця з 9 до 21 години без присутності батька та умови задовільного стану здоров`я дітей; [PERSON] не перешкоджати зустрічам та спілкуванню матері [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.85). Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України, суд не пов`язаний висновками певних органів, експертів та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні заявлених у справі доказів та обставин справи. Жоден доказ, у тому числі і висновок органу опіки та піклування, не має для суду наперед встановленої сили. Отже, суд може не погодитись із даним висновком і не взяти його до уваги. Наданий органом опіки та піклування висновок щодо розв`язання спору не враховує вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, відповідно до їх віку на час вирішення спору судом, а тому рекомендований у ньому графік побачень матері з дітьми, не може бути покладений судом в основу висновку при вирішенні спору щодо участі матері у вихованні дітей, що є підставою для самостійного визначення судом кількості і тривалості побачень матері з дітьми (графік побачень). У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.10.2021 року у справі № 363/3045/18 (провадження № 61-11892св21) зазначено, що у справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Під час вирішення спору суд керується інтересами дитини, бере до уваги, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, дотримання режиму дня та відпочинку, розпорядку тижня, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.\~Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За змістом ст.ст.150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дітей, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дітей Таким чином, на основі встановлених судом обставин, враховуючи, що сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, мають обопільне бажання приймати участь у цьому, несуть однакову відповідальність за виховання,\~\~\~розвиток дитини та її життя, з врахуванням передусім інтересів дитини, не вбачаючи підстав для відмови в позові,\~суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову та можливість визначити [PERSON] , матері дитини,\~\~спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] та сином [PERSON] . Визначаючи способи участі позивачки та відповідача у вихованні дітей та приймаючи до уваги: право батька та матері на особисте спілкування з дітьми без присутності матері, батька; обов`язок матері, батька дитини не перешкоджати у спілкуванні один одному з дитиною; вік дітей; відвідування дітьми навчального закладу, місце проживання дитини та місце проживання матері; бажання матері спілкуватися з дитиною; суд дійшов висновку, що батькам слід встановити спосіб та порядок участі у спілкуванні з дитиною в дні та часи, які не будуть перешкоджати звичайному ритму життя та розвитку дитини. Спілкування кожного з батьків з дітьми, на думку суду, створить атмосферу любові та розуміння, моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того, суд бере до уваги факт того, що діти не можуть в повній мірі оцінювати ситуацію, яка склалась, а відтак, потребують додаткової підтримки, в даному випадку, з боку батька, як особи, з якою вони проживають тривалий час. Неприязні відносини між батьками не повинні впливати на життя дитини, навпаки, незважаючи на такі відносини, батьки повинні докладати зусиль, щоб дитинство їхніх дітей було таким, де б дитина не відчувала того, що вона виховується в неповній сім`ї, де батьки живуть окремо в силу того, що їх життєві шляхи суперечать один одному, щоб дитина відчувала в повній мірі те, що у неї є любляча її матір та люблячий її батько. Дитина не може бути заручником відносин між батьками. Саме такий підхід у вирішенні цього спору відповідає інтересам дитини, які є пріоритетом над інтересами батьками, що також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні. Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд враховує і те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити\~Конституції України\~(стаття 52), Конвенції про права дитини від 02.11.1989 (статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини,\~Закону України «Про охорону дитинства», та приймає до уваги те, що позивачка [PERSON] бажає брати участь у вихованні дочки та сина і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Аналізуючи зібрані по справі докази з урахуванням наведених правих норм, враховуючи відсутність згоди між сторонами щодо порядку участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, такий порядок підлягає встановленню в судовому порядку. Визначаючи конкретний порядок участі матері у вихованні дітей та спілкуванні з ними, суд виходить також з положень ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. У ході судового розгляду справи, заслухавши сторін, суд встановив, що між сторонами у справі виникли та продовжують існувати непорозуміння, які носять особистий характер, у зв`язку з чим відносини між ними є емоційно напружені, в переважній більшості закінчуються словесними перепалками та конфліктами. Водночас, така напруженість у їх відносинах не дає можливості їм мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку та способів спілкування батька з дитиною з урахуванням якнайкращих інтересів самої дитини. Суд звертає увагу на те, що звернення позивачки до суду з даним позовом є прямим свідченням того, що позивачка, як мати дитини, має намір приймати участь у вихованні дітей і заінтересована у вирішенні спору. Вирішуючи цей спір суд, з урахуванням вимог закону, виходить, перш за все, з найкращих інтересів дітей, які потребують любові, розуміння, та коли це можливо, повинні рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить їхнє виховання в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості і що сприятиме їхньому повному та гармонійному розвитку як особистості. Тому особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати прав дитини, а визначений спосіб участі матері у вихованні дітей повинен максимально відповідати саме інтересам дітей. Судом установлено, що спілкування матері з дочкою та сином буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їхньому розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків - зі своїми дітьми служить задоволенню життєво важливих потреб дітей. Безпосередня участь матері у вихованні дочки та сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить дотримання батьківських прав позивачки, а насамперед буде відповідати інтересам дітей. Вирішуючи цей спір суд, з урахуванням вимог закону, виходить, перш за все, з найкращих інтересів дітей, які потребують любові, розуміння, та коли це можливо, повинні рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить їхнє виховання в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості і що сприятиме її повному та гармонійному розвитку як особистості. Тому особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати прав дітей, а визначений спосіб участі матері у вихованні дітей повинен максимально відповідати саме інтересам дітей. Суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що побудова сімейних відносин має здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Сторони не повинні поглиблювати конфліктну ситуацію, захищаючи свої власні інтереси, а намагатись проявити справжню турботу, реалізувати свої права шляхом домовленості і забезпечити належні умови для розвитку та виховання дитини. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04). Таким чином, суд вважає що, запропонований позивачкою в позовній заяві графік спілкування з дітьми, враховуючи інтереси дітей, їх стан здоров`я та потреби в повноцінному розвитку відповідно до віку, на думку суду, на даному етапі є надмірно обтяжливим як для дітей, так і для відповідача, вимагатиме від останнього надмірних зусиль, оскільки останній проживає з дітьми поза межами населеного пункту, де постійно проживає позивачка, та може призвести до порушення як прав батька дітей на їх виховання, так і прав самих дітей. Так, позивачка [PERSON] просить встановити графік перебування дітей разом із нею з 16 години 00 хвилин п`ятниці до 09 години 00 хвилин понеділка. Суд не може повністю погодитися із вказаним графіком, адже п`ятниця та понеділок не є днями вільними від навчання, тому запропонований позивачкою графік може вплинути на якість освітнього процесу дітей. Те ж саме стосується 19 грудня з 12:00 години по 21 грудня 09:00 години та 26 жовтня з 09:00 години по 27 жовтня 09:00 години, адже вказані календарні дати можуть припасти на дні, коли відбувається навчальний процес. У випадку, коли ці дати будуть припадати на вихідні дні, то вони охоплюватимуться першою вимогою позивачки [PERSON] . Щодо побачень 06 січня з 12:00 години до 11 січня 09:00 години та на Великодні свята з суботи 09 години 00 хвилин по вівторок 09 години 00 хвилин, то відповідно до ст.73 КЗпП святковими та неробочими днями в Україні є лише 07 січня та Великдень (котрий завжди припадає на неділю, тобто охоплюється першою вимогою позивачки [PERSON] ). Відтак вказані вимоги не можуть бути задоволені в повному обсязі. Аналогічно і День Матері завжди припадає на неділю, тобто теж включений в першу вимогу позивачки [PERSON] . Що стосується осінніх та весняних канікул, то тривалість таких часто є змінною, інколи незначною (1-2 дні), відтак вимога позивачки [PERSON] про перші три дні весняних та перші 3 дні осінніх канікулів, у випадку її задоволення судом може призвести до плутанини, порушення навчального процесу та негативно вплинути на дітей. Відтак, з урахуванням якнайкращих інтересів дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної вимоги про визначення способів участі позивачки у вихованні дітей та вважає за доцільне встановити наступний спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні з [PERSON] та [PERSON] : - кожної п`ятниці з 19:00 години до неділі 19:00 години з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дітей; - 07 січня з 12:00 години до 19:00 години з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дітей; - протягом 3 днів у період зимових канікул за домовленістю між батьками щодо графіку та з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дітей; - протягом 21 дня у період літніх канікул за домовленістю між батьками щодо графіку та з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дітей. На переконання суду саме такий спосіб участі позивачки у вихованні дітей є достатнім для повноцінної реалізації нею своїх прав, відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, виходячи із пріоритетності інтересів дітей, позаяк сприятиме підтримці зв`язків між родичами, не порушуватиме режиму навчання та відпочинку дітей, не відриватиме їх від нормального, звичайного середовища та не заважатиме їх розвитку. При цьому суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні матір`ю дітей, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дітей, що буде відповідати їх інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що встановлений судом графік спілкування позивачки [PERSON] з дітьми не позбавляє її права бачитись з дітьми в інші дні, у тому числі, на свята, канікули, дні народження тощо, якщо це не буде перешкоджати їх звичайному розпорядку дня, а також, що батьки не вправі діяти всупереч інтересам дітей, допускати протиправних дій чи негативних розмов в присутності дітей. Визначення вищевказаний способів участі у вихованні та спілкуванні дітей з матір`ю відповідає інтересам дітей, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дітей, створить умови для виконання матір`ю, яка проживає окремо, обов`язку на виховання дітей та здійснення її права на особисте спілкування із дочкою та сином, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі положень\~ст.141 ЦПК України\~у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідачки на користь позивачки з відповідача слід стягнути судові витрати пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 420,40 гривень. На підставі\~ст.ст.7,\~19,\~141,\~150,\~153,\~155,\~157,\~158,\~159\~Сімейного кодексу України, Закону України "Про охорону дитинства",\~Європейської Конвенції про права дитини,

Outcome: partial