Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28 вересня 1996 року, актовий запис №8. Свої вимоги мотивує тим, що з 28.09.1996 вона з відповідачем перебувають у шлюбі. Від шлюбу у них народилась двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу їхні відносини були нормальними. Однак, згодом після народження дітей вона зрозуміла, що їхній шлюб виявився невдалим через різні погляди на життя, що супроводжувалось постійними суперечками, сварками та конфліктами. У 2011 році чоловік покинув сім`ю і повідомив, що знайшов собі іншу жінку, однак через пів року повернувся. З огляду на наявність малолітніх дітей, природню їх потребу у присутності батька, його участі у вихованні та утриманні, вона не наважувалась розірвати шлюб. Останні п`ять років вони фактично чужі один одному люди, кожен з них живе своїм власним життям зі своїми інтересами, які не перетинаються. За цей час у них відсутні будь-які інтимні стосунки та натяки на них. Вважає, що причини, які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, і подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Діти є повнолітніми, тому розірвання шлюбу не буде порушувати їх інтересів. Наведені обставини свідчать про те, що вже тривалий час їх шлюб є формальним. Просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, відтак, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи та ухвалення заочного рішення на підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У відповідності до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Ст. 109 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 1996 року і від спільного подружнього життя мають двох дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] /а.с. 4, 5/. Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони проживають окремо, тривалий час не підтримують подружніх відносин, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 12, 89, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України,

Outcome: approved