Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. 20 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 88150,22 грн. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» 22 червня 2021 року електронного договору № 4353312 про надання споживчого кредиту, відповідачка отримала кредит в сумі 20000 грн з терміном повернення 30 днів (до 22.07.2021) та зі сплатою відсотків за користування кредитом і з можливістю його пролонгації. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилась заборгованість за кредитом, яку ТОВ «Авентус Україна» за договором факторингу від 03 травня 2022 року відступило для ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна». Про відступлення права грошової вимоги відповідачку було повідомлено письмово того ж дня. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою узятих на себе зобов`язань за кредитним договором, позивачем нараховано відповідальність за\~ст. 625 ЦК України\~та, за станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість в сумі 88150 грн 22 коп, яку позивач просив стягнути з неї. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 25 квітня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання. Ухвалою суду від 25 травня 2023 року було призначено судове засідання по даній справі в межах спрощеного позовного провадження та розміщено повідомлення про виклик відповідача на офіційному веб-порталі "Судова влада України", оскільки згідно поштового повідомлення, яке мається в матеріалах справи, [PERSON] відсутня за місцем своєї реєстрації. У визначений судом строк відзив на позовну заяву, а також заяви чи клопотання на адресу суду від відповідачки не надходили.Представник позивача належним чином був повідомлений про час та дату слухання справим, заяв та клопотань суду не надав. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що за\~результатами розгляду\~справи в\~межах спрощеного\~позовного провадження\~має бути\~ухвалене рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, застосовані норми права, мотивована оцінка аргументів сторін. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 4353312 про надання споживчого кредиту (а.с 9-11). Відповідно до умов цього договору відповідачка отримала кредит в сумі 20000 грн з терміном повернення 30 днів (до 22.07.2021) та зі сплатою відсотків за користування кредитом і з можливістю його пролонгації. 19 липня 2021 року відповідачка здійснила оплату на рахунок кредитора в сумі 7000 грн, а 22 липня 2021 року сплатила 980 грн нарахованих процентів за користування кредитом, у зв`язку із чим відбулася автопролонгація кредиту ще на 30 днів (до 21.08.2021) із стандартною процентною ставкою 1,90 % в день. 21.08.2021 заборгованість за кредитом відповідачкою не погашено, не укладено угоди щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку із чим, відповідно до п. 4.3. кредитного договору, його було пролонговано, а строк користування кредитними коштами продовжено на 90 днів. Вищевказаний договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М655333, 22.06.2021 13:43:11 (а.с.11). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. ст.\~6,\~627 ЦК України\~та ст. ст.\~11,\~12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 22 червня 2021 року договір про надання споживчого кредиту, [PERSON] взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2. Договору). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 4.3.1. Договору сторони обумовили пролонгацію договору на 90 днів у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість. Тобто у цих правовідносинах продовжили строк дії кредитного договору до 120 днів. Згідно витягу із Реєстру боржників станом на 03 травня 2022 року ТОВ «Авентус Україна» визначило розмір заборгованості [PERSON] за прострочення виконання кредитних зобов`язань в сумі 65600,00 грн, яка включає в себе заборгованість за основною сумою боргу 20000,00 грн, заборгованість за відсотками 45600,00 грн (а.с. 16). 03 травня 2022 року ТОВ «Авентус Україна» на підставі договору факторингу № 03-05/2022 (а.с. 15-16) за плату відступило, а ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги на суму 65600,00 грн до [PERSON] , засноване на кредитному договорі з відповідачкою № 4353312 (а.с.15-16). Про заміну кредитора в зобов`язанні [PERSON] повідомлялася письмово 03 травня 2022 року (а.с. 20). Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги до [PERSON] . Договір про надання споживчого кредиту № 4353312 від 22 червня 2021 року, як і договір факторингу від 03 травня 2022 року є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні попередньому кредитору відповідачкою не надано, а тому вимога позивача про стягнення з неї 65600,00 грн заборгованості, яка включає в себе заборгованість за основною сумою боргу 20000,00 грн та заборгованість за відсотками 45600,00 грн ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 19811,20 грн та 3-х процентів річних в сумі 2739,02 грн, які позивач просить стягнути з відповідачки за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд констатує таке. У відповідності до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. За умовами договору про надання споживчого кредиту від 22 червня 2021 року, останнім днем строку погашення кредиту для відповідачки було 20 листопада 2021 року. Таким чином, прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачкою виникло з 21 листопада 2021 року, а відтак при розрахунку 3% та інфляційних втрат необхідно враховувати індекси інфляції за період з 21 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року, тобто за проміжок часу, який неохоплений воєнним станом. Згідно із\~статтею 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення»\~індекс інфляції (індекс споживчих цін)\~це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Так витрати інфляції в даному випадку склали: за грудень 2021 року = ((100,6*65600,00):100) 65600,00) = 393,60 грн; за січень 2022 року = ((101,3 *65600,00)):100) 65600,00) = 852,80 грн; за лютий 2022 року = (( 101,6 *65600,00)):100) 65600,00) = 1049,60 грн. Всього витрати інфляції за вказаний період склали 2296,00 грн. Нарахування 3 % за порушення грошового зобов`язання здійснюється за такою формулою: сума санкції = С х 3 % х Д : 365 : 100 %, де С\~- сума заборгованості; Д\~- кількість днів прострочення. В даному випадку 65600,00 грн\~- сума заборгованості, дні прострочення - 95 (за період з 21 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року), отже 3 % річних будуть складати: (65600,00 * 3):100 : 365 *95= 512,22 грн. Таким чином, із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» підлягає стягненню заборгованість за договором № 4353312 від 22 червня 2021 року в сумі 68408,22 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу - 20000,00 грн, заборгованість за відсотками - 45600,00 грн, інфляційні втрати - \~2296,00 грн, 3% річних від простроченої суми\~- 512,22 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 301 від 11 квітня 2023 року (а. с. 1). Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн на підставі: копії звіту від 212.04.2023 про надання правової допомоги згідно Договору № 07/07-2022 від 07.07.2022; копії рахунку на оплату по замовленню № 288/10/04 від 10.04.2023; копії платіжної інструкції від 10.04.2023 № 364; копії договору про надання правничої допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022; копії ордеру на надання правничої допомоги серія АН №1075167 від 07.04.2023; копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серія ДН №5127. Правова допомога полягала в: зборі та аналізі доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки; складанні позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором; поданні до суду позовної заяви в інтересах клієнта. Затрачений час - 8 годин, вартість - 8000 грн. Суд, проаналізувавши надані докази, приходить до таких висновків. Відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 137ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Витрати позивача на правову допомогу наведені в орієнтовному розрахунку судових витрат в тексті позовної заяви та, на думку суду, підтверджуються належними та допустимими вищенаведеними доказами, розмір вказаних витрат відповідає характеру та обсягу дій, вчинених представником позивача у справі, не є завищеними чи необґрунтованими та є цілком пропорційними предмету спору та складності справи, тому мають бути стягнуті із відповідача на користь позивача. Оскільки позов майнового характеру задоволено на 77,60 %, тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн (а.с. 1) та професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн (а.с. 25) підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідно становить 2082,78 грн судового збору та 6208,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~На підставі ст. ст. 526,\~611,\~612,\~1049,\~1054, 1056-1 України, ст.\~4,\~12,\~13,\~76-81,\~83,\~\~141,\~247,\~259,\~263-265,\~268,\~273,\~279, 352 ЦПК України, суд

Outcome: partial