Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] у місті Вільхінген (Швейцарія), причина смерті: метастазуюча аденокарцинома шлунку. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] у м. Вільхінген (Швейцарія) помер її батько [PERSON] куди останній виїхав внаслідок повномаштабного вторгнення росії на територію України. Зазначає, що у встановленому законом порядку звернулась до Святошинського ВДРАЦС у м. Києві для отримання свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено, оскільки не пред`явлено документи відповідно до вимог Правил державної реєстрації актів цивільного стану України затверджених наказом Міністерства юстиції України.Встановлення даного факту необхідне заявнику для отримання свідоцтв апро смерть. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2023 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у заяві та просила їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник 11.05.2023 року подав заяву про розгляд заяви за відсутності представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 10.04.1992 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації якого [PERSON] взяла прізвище чоловіка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 13). Встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.06.1963 року (а..с 12). Згідно довітки про взяття на обілк внутрішньо переміщеної особи від 06.04.2022 року №3008-5000780434, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактичне місце перебування за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Як вбачається з медичної довідки про смерть, [INFO] о 20:50 годин встановлено смерть [PERSON] , [INFO] у м. Вільхінген (а.с. 16). Згідно довідки-підтвердження від 27.03.2023 року, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] через метастазуючу аденокарциному шлунка (а.с. 19). Відповідно до довідки з крематорію про факт смерті [PERSON] , встановлено, що в краматорії міста Шаффхаузен в Швейцарії у понеділок 30.01.2023 року за реєстраційним номером кремації SH 8043 був похований в рамках процедури кремації [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 22). Листом Святошинського ВДРАЦ у м. Києві від 14.03.2023 року №413/33.8-87 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про смерть, оскільки останньою не підтверджено факту смерті та не додані відповідні документи, визначені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» (а.с. 24-25). Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. За ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров`я України. До того ж, згідно Правил, державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені пунктом 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Місцем настання смерті померлого [PERSON] є місто Вільхінген, Швейцарська Конфедерація, як встановлено судом, виданому на території іноземної держави - Швейцарська Конфедерація. Таким чином отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого. Оцінюючи докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факт смерті [PERSON] підтверджується медичною довідкою про смерть, довідкою-підтвердження та довідкою з крематорію Наведене свідчить, що факт смерті є доведеним, та враховуючи, що [PERSON] помер на території іноземної держави - Швейцарська Конфедерація, реєстрація його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану є неможливою, а встановлення факту смерті необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть легітимним державним органом. За встановлених обставин суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,та

Outcome: approved