Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 19.07.2008 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом №393. Від шлюбу з відповідачем мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно, шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2011 року тому, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та шлюб. З цього часу припинено і ведення спільного господарства та сумісне проживання. На примирення не згодна, а тому, посилаючись на положення ч.1ст.24, ч.2,4 ст.56 СК України, просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву в якій зазначила, що на позовних вимогах наполягає, на примирення не згодна та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, та своїм правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Справа підсудна Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська. Так, судом встановлено на підставі оригіналу свідоцтва про шлюб, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2008 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом №393 (а.с. 7) та, відповідно до копій свідоцтва про народження, мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно з положеннями ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Право на припинення шлюбних відносин передбачено ст.56 СК України. Згідно із ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у Пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Із досліджених матеріалів справи та заяви позивача встановлено, що з 2011 року шлюбні відносини між сторонами припинені, вони не бажають проживати в шлюбі та не згодні на примирення. А тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню Відповідно до статті 141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати по справі складаються із судового збору який на день розгляду справи становить 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved