Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

02.06.2023 до Козівського районного суду Тернопільської області надійшла заява представник заявника [PERSON] адвокат Трачук З. І., заінтересована особа [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обгрутування заявлених вимог посилається на те, що вона [PERSON] 26.06.1993 року закінчила Львівський кінотехнікум Міністерства культури України та отримала диплом молодшого спеціаліста. 29.05.1993 зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . 15.04.2010 змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Зазначила, що у 2023 році звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії, однак їй було відмовлено оскільки у дипломі вказано [PERSON] , а відповідно до паспортних даних та інших документів вона по батькові [PERSON] . Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявнику для підтвердження наявного страхового стажу. Також просила звільнити її від сплати судового збору за подання заяви. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 07.06.2023 відкрито провадження у справі та прийнято до розгляду за правилами окремого провадження. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала клопотання від 14.06.223 у якому просила розгляд справи проводити без її участі. Заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився. 19.06.2023 подав заперечення, згідно якого, представник заінтересованої особи вважає заявлені вимоги безпідставними та просить залишити без розгляду заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Посилається на те, що встановлення юридичного факту необхідне заявнику для призначення пенсії, а, отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на призначення пенсії. Окрім цього, у заяві про встановлення факту не подано достатньо доказів про те, що диплом [NUMBER] виданий 26.06.1993 належить саме заявнику. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приходить до такого висновку. Установлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] повторно вданим 06.02.1990. Як вбачається із диплому серії [NUMBER] виданого 26.06.1993 [PERSON] закінчила Львівський кінотехнікум Міністерства культури України. Вказане також підтверджується випискою з семестрових та екзаменаційних відомостей до диплому серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 22.04.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області [PERSON] та [PERSON] 29.05.199 зареєстрували шлюб, після чого їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». У свідоцтві про зміну імені серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Козівського районного управління юстиції в Тернопільській області зазначено, що [PERSON] 15.04.2010 змінила ім`я на [PERSON] . Водночас, у паспорті громадина України серії [NUMBER] , картці платника податків прізвище ім`я та по батькові заявника вказано « [PERSON] », [INFO] . Згідно копії рішення про відмову у призначенні пенсії від 05.05.2023 №192250007418, [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Згідно зі ст.ст.\~293,\~315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~на підставі п. 6\~ст.273 ЦПК\~ України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. У постанові Верховного Суду від 20 серпня 2018 року зроблено висновок про те, що записи у книгах обліку трудового стажу, заробітку колгоспника, у розрахунково-платіжних відомостях нарахування заробітної плати є правовстановлюючими документами (справа № 545/1472/17). Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст.256 ЦПК України\~(в редакції, яка діяла до редакції відповідно до\~Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом установлено, що в дипломі серії [NUMBER] виданого 26.06.1993 помилково зазначено по батькові заявника « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй диплому. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] , правовстановлюючого документу, а саме: дипломі серії [NUMBER] виданого 26.06.1993, тому заявлені вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Метою встановлення юридичного факту є необхідність реалізації права на призначення пенсії, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючих документів, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Доводи представника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо наявності спору між заявником та заінтересованою особою, що тягне за собою залишення заяви без розгляду, суд вважає необгрунтованими, оскільки само по собі посилання заінтересованої особи на існування між ним та заявником спору про право не може беззаперечно свідчити про наявність такого спору та бути підставою для застосування наслідків, передбачених частиною шостою статті 294 ЦПК України. Згідно із законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати своє право на пенсію. З огляду на вказане та враховуючи, що встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, суд вважає, що така заява є підставною та підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved