Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 11.04.2014 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 211. \~ \~\~\~ \~В\~обґрунтування своїх\~позовних вимог\~вказала,\~що 11 квітня 2014 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Від цього шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Станом на дату подання позову, сімейне життя подружжя не склалося, у них різні погляди на життя, сімейні цінності та виховання дитини. Між ними вже тривалий час відсутні шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, а шлюб існує лише формально. Примирення між ними неможливе. Виходячи з вищевказаного, вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам, тому шлюб слід розірвати. Спір про поділ майна подружжя на теперішній час відсутній. У разі виникнення спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, спір буде вирішувати відповідно до вимог законодавства. Дитина проживає з матір`ю, спір з цього питання відсутній. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану, відповідно до статей 106 та 107 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Крім того, ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивачка не з`явилась, представник позивачки подав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідач не\~з`явився, подав до\~суду заяву,\~в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов визнає. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved