Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

У позовній заяві представник [PERSON] адвокат Климович Т.Д. просить ухвалити рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та признати позивача опікуном дитини. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що позивач неповнолітній [PERSON] доводиться бабусею зі сторони матері дитини. Відповідачі у 2019 році розірвали шлюб та проживають окремо. [PERSON] проживає разом з позивачкою в будинку [ADDRESS] . Дитина хворіє, страждає на легку розумову відсталість, має ряд вроджених хвороб та потребує особливої опіки, догляду. Батьки [PERSON] участі у її вихованні не приймають, дитиною не цікавляться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, вихованням не займаються, з дитиною не спілкуються на необхідному для її нормального самоусвідомлення рівні, тим самим фактично самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків. Утриманням, вихованням, лікуванням, розвитком дитини займається позивач самостійно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з наведених у ньому підстав, не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідачі про час і місце розгляду справи по суті двічі належним чином були повідомлені, у тому числі шляхом публікації на офіційному сайті суду судового оголошення, однак в судові засідання двічі не з`явились, відзиву або інших заяв щодо процедури розгляду справи суду не подали. Представник органу опіки та піклування в канцелярію суду подав заяву, у якій висловив позицію про підтримання заявлених позивачем позовних вимог. У зв`язку з наведеним суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] доводиться неповнолітній [PERSON] бабою, що підтверджується свідоцтвом про народження її дочки, відповідача [PERSON] , серії [NUMBER] . З акту обстеження умов проживання, складеного комісією відділу у справах дітей, сім`ї та молоді виконавчого комітету Любомльської міської ради, встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем в будинку [ADDRESS] . Для дитини створені належні умови, вона забезпечена одягом та взуттям згідно її віку. З консультативного висновку спеціаліста від 17 серпня 2021 року, виписки з медичної карти № 342, виписки № 664710, епікриз-виписки № 4275, висновку про стан здоров`я дитини вбачається, що неповнолітня [PERSON] , неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом вроджена мікроцефалія внаслідок фенілаланінової ембріофетопатії, розумова відсталість, затримка мовленнєвого розвитку. Довідкою від 23 листопада 2022 року Любомльського закладу дошкільної освіти № 1 стверджено, що [PERSON] відвідувала заклад з 16 серпня 2017 року по 31 серпня 2021 року. Її батьки контакту зі школою не підтримували. Наразі [PERSON] навчається у Головненській спеціальній школі "Центр освіти" Волинської обласної ради, вихованням дитини займається баба [PERSON] , що вбачається з довідки школи від 06 лютого 2023 року. Зі змісту затвердженого рішенням виконавчого комітету Любомльської міської ради від 25 квітня 2023 року № 81 висновку встановлено, що під час неодноразових обстежень умов проживання малолітньої [PERSON] батька дитини [PERSON] вдома не було, матір [PERSON] була лише один раз. Вихованням дитини займається баба [PERSON] та дід [PERSON] . Під час профілактичної бесіди відповідач [PERSON] пояснень щодо неналежного утримання дочки надати не змогла. Обоє відповідачів ніде не працюють, зловживають спиртними напоями. На підставі розглянутих матеріалів з метою забезпечення найкращих інтересів дитини орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] . Згідно із ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально-визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналіз досліджених по справі доказів дає обґрунтовані та достатні підстави вважати, що відповідачі свідомо не виконують своїх батьківських обов`язків стосовно дочки [PERSON] , фактично самоусунулися від її виховання та утримання, свідомо залишивши дитину на виховання бабусі. Поведінка відповідачів, у тому числі їх неявка в судові засідання у цій справі, свідчить не інакше як про їх байдужість до життя і долі неповнолітньої дочки, при цьому змінити своє ставлення до дитини та виконання батьківських обов`язків вони вочевидь не бажають. Існування певних об`єктивних чинників, які б не залежали від волі відповідачів і унеможливлювали виконання ними своїх батьківських обов`язків, по справі не встановлено. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи позивача знайшли підтвердження дослідженими по справі доказами, у тому числі висновком органу опіки та піклування, які у своїй сукупності безсумнівно свідчать, що відповідачі не займаються вихованням дитини, не турбуються про її матеріальне забезпечення, фізичний, духовний та моральний розвиток, жодної участі у її житті не приймають, а відтак не виконують передбачених ст.150 СК України батьківських обов`язків. Відповідачі жодних заперечень та доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не подали, тим самим не заперечили своєї поведінки стосовно невиконання ними батьківських обов`язків. Таким чином, заявлені вимоги щодо позбавлення відповідачів батьківських прав відповідають положенням ст.ст.150, 164 СК України, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.31 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, має статус малолітньої особи, а відповідно до ч.1 ст.32 ЦК України фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років має статус неповнолітньої особи. Із вищевказаного свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що на час ухвалення рішення має повних 9 років, тобто є малолітньою особою. Відповідно до ст.59 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно із ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Дослідженими матеріалами справи стверджено, що позивач за місцем проживання скарг не має, за станом здоров`я може надавати соціальні послуги, до кримінальної відповідальності не притягувалась. У наданому суду висновку виконавчий комітет Любомльської міської ради як орган опіки та піклування вказав на доцільність призначення позивача опікуном неповнолітньої [PERSON] . Отже, наявними є підстави для встановлення над неповнолітньою [PERSON] опіки і призначення позивача її опікуном. Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів.

Outcome: approved