Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини-дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно судового наказу Богуславського районного суду від 13 жовтня 2017 року. Крім того просить щомісячно стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини-дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову до досягнення дочкою повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 3 жовтня 2017 року Богуславським районним судом задоволено заяву [PERSON] та видано судовий наказ про стягнення з нього ( [PERSON] ) на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини-дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 вересня 2017 року і до досягнення повноліття, оскільки на той час [PERSON] проживала з матір`ю [PERSON] . З 01 березня 2022 року дочка [PERSON] перестала проживати з відповідачкою та постійно почала проживати з ним (позивачем) за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками КП БМР «Богуславблагоустрій» та актом обстеження житлово-побутових умов проживання (копії додаються). Він займається вихованням дочки, лікуванням, навчанням, несе додаткові витрати на утримання дитини. Відповідачка, незважаючи на те, що отримує з нього аліменти, коштів на утримання дитини не надає, будь-якої матеріальної допомоги також не надає, чим фактично самоусунулася від виховання дитини. Посилаючись на положення ст.ст. 188, 197, 273 Сімейного кодексу України, позивач просить задовольнити його вимоги. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та без участі позивача, а також зазначив, що підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~ підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] і відповідачка [PERSON] з 08 жовтня 2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Богуславського районного суду Київської області № 358/1140/17 від 25 вересня 2017 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Згідно з судовим наказом, виданим Богуславським районним судом Київської області 13 жовтня 2017 року по справі № 358/1316/17, із [PERSON] стягнуто щомісячно аліменти на користь на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , зареєстрованої та проживаючої в [ADDRESS] , аліменти на утримання дитини дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). Дитина сторін проживає із позивачем, що підтверджується довідкою комунального підприємства Богуславської міської ради «Богуславблагоустрій» № 942 від 12 травня 2022 року (а.с.12). Згідно акту обстеження житлово побутових умов проживання, складеного 02 травня 2023 року, дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. За ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з 1 березня 2022 року дочка сторін [PERSON] на теперішній\~ час перестала проживати з матір`ю [PERSON] , а стала проживати з батьком [PERSON] , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері дитини аліментів, оскільки сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а дитина стала мешкати з батьком. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №520/21069/18. Таким чином, вирішуючи спір у справі в частині позовних вимог про припинення стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дитини, суд виходить із того, що на час розгляду справи настали певні обставини, тобто фактичне проживання дитини [PERSON] з батьком, який був зобов`язаний сплачувати аліменти на її ж утримання на користь матері [PERSON] , з якою дитина на час ухвалення судового рішення про стягнення аліментів проживала, і настання цих обставин впливає на припинення [PERSON] сплати щомісячно аліментів на утримання дочки, що є підставою для звільнення позивача від сплати аліментів, призначених судовим наказом Богуславського районного суду Київської області від 13 жовтня 2017 року у справі №358/1316/17. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням обставин справи, а також того, що відповідачка [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів про неможливість стягнення з неї аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 11 травня 2023 року. У відповідності до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 15 ЗУ "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України. Так, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки [PERSON] на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536, 80 грн., у зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів та з урахуванням того факту, що відповідачка визнала позов у підготовчому судовому засіданні.\~ На підставі ст.ст. 18, 179, 180, 181, 197 СК України,

Outcome: approved