Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Концерн „Міські теплові мережі звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. В позові зазначає, що згідно п. 2.1 Статуту Концерну "Міські теплові мережі" предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, її розподілення для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут. Відповідачці [PERSON] на праві приватної власності належить нежитлове приміщення І, розташоване в будинку [ADDRESS] , позивач у період з листопада 2021 року по жовтень 2022 року надав відповідачці послуги з постачання теплової енергії на загальну суму у розмірі 56\~297 грн. 68 коп. Відповідачка в добровільному порядку відмовляється вносити плату за надані послуги, чим завдає матеріальну шкоду Концерну. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. Ухвалою судді від 09.05.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило. У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов не подано, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері виробництва, транспортування та постачання послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»(Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 07.06.2018 року № 2454-VІІІ), ЗУ «Про комерційнийи облік теплової енергії» та водопостачання», Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативним актами. Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальних послуг відповідний договір, з ним укладається індивідуальний договір про надання комунальних послуг, що є публічним договором приєднання. 02.10.2021 року на виконання вимог вказаного закону, позивачем на офіційному сайті розміщено індивідуальний договір на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, такий договір вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклади відповідний договір з виконавцем цих послуг (ч. 7 ст. 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно Статуту Концерну «Міські теплові мережі», предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, її розподілення для обігріву житла і побутової потреби населення та на комунально-побутові потреби підприємств, організацій, установ і її збут, тобто Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та підігріву гарячої води. Система теплопостачання є загальнобудинковою, від`єднання від централізованого опалення не проводилось, тому послуги відповідачу надавались постійно і в повному обсязі. Тож, послуга з централізованого опалення надавалась боржнику в межах опалювального сезону. Отже, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з постачання теплової енергії тривають, тож, наведені обставини дають підстави вважати, що між сторонами з 01 листопада 2021 року укладено індивідуальний типовий договір № 73203991, який було опубліковано на офіційному сайті позивача 02.10.2021 року. Судом встановлено, що відповідачці на праві приватної власності належить нежитлове приміщення І, розташоване в будинку [ADDRESS] (а.с.24), в яке позивачем у період з листопада 2021 року по жовтень 2022 року надано послуги з постачання теплової енергії на загальну суму у розмірі 56 297 грн. 68 коп. (а.с. 9-20). Відповідно до п. 32 Договору споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідачка від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялася, однак послуги з постачання теплової енергії в нежитлове приміщення не оплачувала у повному обсязі. За змістом ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору. З наведеного суд встановив, що відповідач, як споживач не позбавлений обов`язку утримувати майно, в тому числі оплачувати надані послуги, а тому позивач обґрунтовано звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам роз`яснено в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про підготовку цивільних справ до судового розгляду». На час розгляду справи надані позивачем докази та розрахунки не спростовані відповідачкою, яка, в свою чергу, не надала доказів щодо повної або часткової оплати заборгованості. Аналізуючи наведене суд встановив передбачені законом підстави для стягнення з відповідачки суми боргу за комунальні послуги. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved