Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

09.03.2010 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг», що підтверджується підписом у заяві. Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою Позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву між сторонами, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі умови банківського рахунку та кредитного договору. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а позичальнику надано у користування кредитну картку. В процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов?язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими. [INFO] [PERSON] померла. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена [ADDRESS] . На виконання вимог вищезазначеної норми позивачем 20.03.2021 року була направлена претензія кредитора до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, та 30.03.2021 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 22.07.2021 року до спадкоємців Позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред?явив свої вимоги, але ніякої дії не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 09.03.2010 року становить 5\~588,82 грн. Представник позивача Гриценко О.Ю., який діє на підставі довіреності до судового засідання не з?явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належно чином, надіслав до суду заяву в якій просив розглянути справу за відсутності представника. В судові засідання, призначені на 23.12.2022 р., 07.02.2023 р., 17.04.2023 р., 08.06.2023 р. відповідач по справі не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позову та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надала. Судом були направлені судові повістки на адресу відповідача, за якою остання зареєстрована, на адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання», на конверті містяться відмітки листоноші про залишення відповідачу повідомлення про необхідність з`явитись до поштового повідомлення для отримання кореспонденції, але з невідомих причин він не отримав судову повістку. В зв`язку з чим суд, урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача згідно з наданою заявою не заперечує проти заочного вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача задоволеними бути не можуть. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] на підставі\~ст. 1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 17.02.2016 року встановлені договірні відносини. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] померла [INFO] . Після померлої було заведено спадкову справу №130/2021. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.\~608,\~1218,\~1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Згідно ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього кодексу\~(6 місяців від дня відкриття спадщини) він не заявив про відмову від неї. Обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідачки із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було, оскільки сам факт реєстрації місця проживання [PERSON] за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та достатнім доказом того, що остання є спадкоємцем, оскільки проживала разом зі спадкодавцем та прийняла після померлого спадщину. Позивач не надав суду доказів, які підтверджують, яке саме майно, за наявності кількох осіб, проживавших з спадкодавцем на день його смерті, прийняла у спадок відповідачка та яка його вартість, а також не знайшли свого підтвердження обставини щодо того, що відповідачці було достовірно відомо про наявність боргу спадкодавця. Згідно з вимогами ст.ст.12,81ЦПКУкраїни кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевказані вимоги законодавства та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що правові підстави для стягнення саме з відповідачки на користь позивача боргу спадкодавця відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити. А відмова в задоволенні позову за правилами\~ст. 141 ЦПК України\~покладає на позивача обов`язок по сплаті судових витрат.

Outcome: dismissed