Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, обґрунтовуючи позов наступним. У період з 02.07.2019 по 06.12.2022 [PERSON] працювала у ТОВ "КФ.ЮА" на посаді менеджера із надання кредитів. З 06.12.2019 по 06.12.2022 позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Під час звільнення за власним бажанням відповідачем не нарахована та не виплачена позивачу компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 робочій рік та за додаткову відпустку, передбачену жінці, що має двох дітей віком до 15 років, за 2021 та за 2022 роки. На письмові звернення позивача з вимогою провести остаточний розрахунок та надати додаткову інформацію відповідач не відреагував. Просить суд стягнути на її користь з відповідача компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 7067,20 грн, моральну шкоду в такому ж розмірі, середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення рішення, судові витрати, а також зобов`язати ТОВ "КФ.ЮА" подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Ухвалою від 20.02.2023 позов залишено без руху. Ухвалою від 06.03.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Ухвалою від 09.05.2023 справу призначено до розгляду з викликом сторін. Ухвалою від 13.06.2023 за заявою представника позивача позов в частині позовних вимог залишено без розгляду та прийнято уточнені вимоги позивача. В судове засідання позивач не з`явилась, надала повноваження представнику, яка подала заяву про розгляд справи без її участі, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Просить суд стягнути на користь позивача з відповідача компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 7067,20 грн., моральну шкоду в такому ж розмірі, середній заробіток за шість місяців затримки розрахунку у розмірі 39979,94 грн. Зобов`язується подати протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення розрахунок судових витрат. В судове засідання відповідач свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. За таких обставин, суд вважає можливим, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку\~ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із записом в трудовій книжці 02.07.2019 позивач прийнята менеджером із надання кредитів ТОВ "КФ.ЮА". Наказом №215-к від 06.12.2022 [PERSON] звільнено з посади за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України, по догляду за дитиною до досягнення нею 14-річного віку), наказано виплатити компенсацію за невикористану відпустку, як жінці, яка має двох або більше дітей віком до 15 років за 20 календарних дні згідно ст. 19 Закону України "Про відпустки" за 2021, 2022 роки. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. Згідно з довідкою форми ОК-7 Пенсійного фонду України позивачу з лютого 2020 по грудень 2022 сплата страхових внесків не здійснювалась від ТОВ "КФ.ЮА", а тільки від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, що підтверджує твердження позивача про її перебування у відпустці по догляду за дитиною до трьох років - [PERSON] , [INFO] та відсутність виплат від відповідача компенсацій за невикористані відпустки. Частиною 1 статті 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Отже, суд вважає позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача компенсації за невикористану відпустку (12 календарних днів за 2019 рік та 20 календарних днів за 2021-2022 роки) у розмірі 7067,20 грн. законною та обґрунтованою. Відповідно до ч.1,2 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку,\~але не\~більш як\~за шість\~місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений\~частиною першою\~цієї статті. Враховуючи, що на день звільнення відповідачем не проведено повний розрахунок з працівником, з ТОВ "КФ.ЮА" на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, тобто за за період з 06.12.2022 по 06.06.2023 в сумі 39979,94 грн. Згідно з ч.1,2 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем\~моральної шкоди\~працівнику провадиться\~у разі,\~якщо порушення\~його законних\~прав,\~у тому\~числі внаслідок\~дискримінації,\~мобінгу (цькування),\~факт якого\~підтверджено судовим\~рішенням,\~що набрало\~законної сили,\~призвели до\~моральних страждань,\~втрати нормальних\~життєвих зв`язків\~і вимагають\~від нього\~додаткових зусиль\~для організації\~свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Моральна шкода вважається заподіяною, якщо особа і заподіювач такої шкоди перебувають у трудових правовідносинах або на них поширюється дія трудового законодавства; вона виникла внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця; працівник зазнає моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються в його свідомості внаслідок усвідомлення факту порушення його трудових прав,\~і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків,а також вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Дослідивши всі обставини в сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено, що невиплата відповідачем всіх сум, що підлягали виплаті в день звільнення, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від [PERSON] додаткових зусиль для організації свого життя. На підставі викладеного,

Outcome: partial