Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Назаренко М.В. звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2190. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 15 вересня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2190, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Однак подружнє життя не склалось, з січня 2022 року сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не мають взаємних прав та обов`язків, будь-яких фінансових взаємовідносин. Дитина проживає з позивачем. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 22 лютого 2023 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 12 травня 2023 року до суду надійшла заява відповідача про визнання позову, в якому він вказав, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Справу просить слухати без його участі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 вересня 2018 року Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2190, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серії [NUMBER] від 20 травня 2021 року. Представник позивача, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, погляди на життя. До того як сторони почали проживати окремо, вони не змогли знайти порозуміння між собою, у зв`язку із чим у них виникали сімейні конфлікти. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1073,60 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved