Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про визнання недійсними заяви про прийняття спадщини за довіреністю. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що [INFO] у віці 69 років в м. Одесі померла [PERSON] , про що 15.10.2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено відповідний актовий запис за № 10311 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Із померлою [PERSON] [PERSON] з 2014 року проживала однією сім`єю, оскільки вони були літніми самотніми людьми, близько дружили та спілкувалися ще з 1980 року та потребували постійного знаходження поруч близької людини. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина щодо усього належного їй на момент смерті майна. За життя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 10403 від 13.10.1995 р., зареєстрованого на Одеській товарній біржі, належала на праві власності квартира [ADDRESS] , яка в цілому складається з двох житлових кімнат, має житлову площу 32,0 кв.м та загальну площу 48,7 кв.м. Право власності [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) на зазначену квартиру було зареєстроване Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 17 жовтня 1995 року. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] залишити не встигла. Після смерті [PERSON] за заявою позивачки, як спадкоємця за законом четвертої черги, про прийняття спадщини приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І. М. було заведено спадкову справу № 27/2021. 02.04.2021 року до приватного нотаріуса Сакал І. М. надійшла заява від рідного брата [PERSON] [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Справжність підпису [PERSON] на цій заяві була засвідчена 09.03.2021 року нотаріусом Темрюкського нотаріального округу Краснодарського краю Російської Федерації Лучаніновою Л. І. Дана заява була подана на особистому прийомі представником [PERSON] [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності, посвідченої 17.12.2020 року тим самим нотаріусом Лучаніновою Л. І. З огляду на те, що як вказана заява про прийняття спадщини, так і довіреність є незаконними в правовому полі України та безпосередньо впливають на її права щодо спадкування після смерті [PERSON] , позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом. Матеріали позову суддя отримала 26.08.2021 року. Ухвалою суду від 02.09.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 04.10.2021 року. У підготовчому засіданні 04.10.2021 року був присутній представник [PERSON] [PERSON] , інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 08.11.2021 року. 05.11.2021 року представник позивача надав суду заяву про зміну предмету позову, а саме доповнити позовні вимоги вимогою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем з 2014 року до дня її смерті; заяву про виклик свідків та клопотання про витребування доказів- у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. належним чином засвідчену копію спадкової справи №27/2021, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовчому засіданні 08.11.2021 року був присутній представник [PERSON] [PERSON] , просив суд прийняти заяву про зміну предмета позову, також просив задовольнити клопотання про виклик свідків та витребування доказів. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, представник [PERSON] адвокат Іванова Г.С. на електронну адресу суду надала заяву про відкладення розгляду справи та надання часу для ознайомлення з матеріалами справи. Протокольною ухвалою суд ухвалив згідно ст. 197 ЦПК України задовольнити клопотання представника позивача та прийняти \~заміну предмету\~позову та задовольнити клопотання адвоката відповідача та розгляд справи відкладено на 22.11.2021 року. Розгляд справи відкладено на 22.11.2021 року. Ухвалою суду від 08.11.2021 року витребувано у приватного\~нотаріуса Одеського\~міського нотаріального\~округу Сакал І.М. належним чином засвідчену копію спадкової справи №27/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . У підготовче засідання призначене на 22.11.2021 року сторони не з`явилися, 22.11.2021 року представник [PERSON] адвокат Наседкін О.Г. та представник [PERSON] адвокат Іванова Г.С. на електрону адресу суду надали заяви про відкладення, розгляд справи відкладено на 06.12.2021 року. 30.11.2021 року представник [PERSON] адвокат Іванова Г.С. надала суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні усіх позовних вимог [PERSON] . Відзив обґрунтований\~тим,\~що сторона Відповідача визнає той факт, що [PERSON] та [PERSON] , Позивачка, дійсно мали дружні стосунки тривалий час до смерті спадкодавиці. Більш того, Сторона Відповідача цінує її допомогу в останні дні життя спадкодавиці. Однак ними не визнається факт спільного проживання та ведення спільного господарства Позивачки з померлою. [PERSON] була дуже незалежною та самостійною людиною. Вона працювала в КП «Бюро технічної інвентаризації» до останніх місяців свого життя. Вона давно була на пенсії, але працювала для свого задоволення та спілкування з людьми, отримувала і пенсію і зарплату - і взагалі не потребувала матеріальної чи будь-якої іншої допомоги. Щодо незаконності заяви про прийняття спадщини та довіреності. Нотаріус Темрюкського нотаріального округу, Краснодарського краю, Російської Федерації, Лучанінова Л.І., яка вчиняла нотаріальні дії щодо оформлення заяви про прийняття спадщини та довіреності від імені Відповідача є нотаріусом, що виконує діяльність на території Російської Федерації (не Криму) та визнається Україною. Саме нотаріус Темрюкського нотаріального округу, Краснодарського краю, Російської Федерації, Лучанінова Л.І., як посадова особа Російської Федерації, сама прийняла рішення щодо легітимності паспорту Відповідача. Разом з відзивом представником відповідача було надано клопотання про витребування доказів, в якому просили витребувати з АТ КБ «ПриватБанк» -інформацію про наявність всіх відкритих чи закритих банківських рахунків на ім`я [PERSON] за період з 01.01.2015 року по день надання відповіді; -інформацію про рух коштів (надходження, пересилання та зняття грошових коштів) по поточному рахунку [PERSON] за період з 01.01.2015 року по день надання відповіді (банківські виписки з 01.01.2015 року по день надання відповіді); -інформацію про здійснення [PERSON] розрахункових операцій в касі банку, в тому числі та не виключно розрахункові операції щодо оплати комунальних платежів за власне житло, з 2015 року по день надання відповіді; -інформацію щодо того, чи надавала [PERSON] повноваження чи права третім особам на представництво її у Банку, чи вчинення дій щодо її рахунків, а саме довіреності для вчинення дій з її банківським рахунками або відкриття банківських карток з доступом до її рахунків на ім`я третіх осіб. Також представником відповідача надано клопотання, в якому просили викликати та допитати в якості свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 06.12.2021 року представником позивачки адвокатом Наседкіним О.Г. було надано відповідь на відзив, в якій просив суд ухвалити рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що позивачка не може погодитися із доводами відзиву на позовну заяву про те, що відповідач є заручником суспільно-політичної ситуації, яка склалася у Автономній Республіці Крим після її тимчасової окупації Російською Федерацією, оскільки відповідач жодним чином не був обмежений у можливості вчинити юридично значимі дії щодо складання ним заяви про прийняття спадщини та оформлення довіреності у відповідності до законодавства України, проте свідомо ухилився від цього. Позивачка весь час перебувала поруч із [PERSON] й, коли наступного дня їй знову стало гірше, позивачка одразу викликала швидку допомогу, яка на цей раз прийняла рішення про її госпіталізацію. На думку позивачки, доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, є в цілому не спроможними та не спростовують правдивості тверджень позивачки про спільне проживання з померлою [PERSON] . У підготовче засідання призначене на 06.12.2021 року з`явилася представник відповідача адвокат Іванова Г.С., просила суд прийняти відзив, не заперечувала проти прийняття відповіді на відзив, також просила задовольнити її клопотання про виклик свідків. Проти клопотання представника позивача про виклик свідків не заперечувала. Крім того, просила суд задовольнити клопотання про витребування доказів. Також просила розгляд справи відкласти та надати час для ознайомлення з матеріалами спадкової справи. Представник позивачки адвокат Наседкін О.І. просив суд прийняти відповідь на відзив, не заперечував проти прийняття відзиву та задоволення клопотання представника відповідача про виклик свідків. Також просив задовольнити клопотання про виклик свідків від 05.11.2021 року. Проти клопотання представника відповідача про витребування доказів заперечував через недостатнє обґрунтування. Суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представників сторін, прийняв відзив на позов та відповідь на відзив та викликав у якості свідків з боку позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та з боку відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також задовольнив клопотання представника відповідача, надано час на ознайомлення зі спадковою справою, розгляд справи відкладено на 17.01.2022 року. 07.12.2021 року представник позивачки надав суду клопотання про залучення доказів, а саме належним чином завірені копії спадкової справи №27/2021 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 15.12.2021 року представник відповідача надала заперечення, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Заперечення обґрунтовано тим, що, на думку відповідача, позивачка обрала для себе шлях отримання неналежного їй спадку через спекулювання політичними проблемами, що склалися в Криму. Цей шлях, який ніколи не можливий був би при інших обставинах це вже друга спроба Позивачки на ущемлення прав спадкоємця. Також те, що Позивачкою не доведений факт спільного проживання, ведення спільного господарства з померлою і вона не може бути визнана спадкоємицею четвертої черги, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У підготовче засідання призначене на 17.01.2021 року [PERSON] не з`явилася, представник позивачки адвокат Наседкін О.І. на електронну адресу суду надав клопотання про залучення доказів та клопотання, в якому просив розглянути клопотання про залучення доказів, також просив справу розглядати за відсутністю сторони позивача. [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, представник відповідача адвокат Іванова Г.С. через канцелярію суду надала заяву, в якій просила закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті. Також просила справу розглядати за відсутністю сторони відповідача. [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за її відсутністю суду не було надано. Ухвалою суду від 20.01.2022 року по справі підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті на 22.02.2022 року. У зв`язку зі тривалим слуханням справи № 522/9972/21 розгляд справи № 522/15751/21, призначений на 22.02.2022 року, відкладено на 30.03.2022 року. У судове засідання призначене на 30.03.2022 року сторони не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 20.04.2022 року. У судове засідання призначене на 20.04.2022 року сторони не з`явилися, від представника [PERSON] адвоката Іванової Г.С. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із знаходженням представника відповідача закордоном. Розгляд справи відкладено на 07.06.2022 року. У судове засідання 07.06.2022 року сторони не з`явилися, від представника [PERSON] адвоката Наседкіна О.І до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, від представника [PERSON] адвоката Іванової Г.С. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із знаходженням представника відповідача закордоном. Розгляд справи відкладено на 16.08.2022 року. У судове засідання призначене на 16.08.2022 року з`явилися позивачка та представник позивачки. До суду 16.08.2022 року від представника [PERSON] адвоката Іванової Г.С. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із знаходженням представника відповідача закордоном. Представник позивачки вважав за можливе проводити судове засідання за відсутності відповідача та представника відповідача. У судовому засіданні позивачка надала пояснення, щодо того, що вони з 2014 року з [PERSON] проживали однією сім`єю, оскільки з 1986 року. стали хрещеними, давно знали одна одну, були літніми самотніми людьми, близько дружили та спілкувалися ще з 1980 року та потребували постійного знаходження поруч близької людини. У позивачки є будинок біля берега моря. У померлої в Криму проживали її мати та брат, куди вона їздила до 2014 року. До 2010 року [PERSON] була у шлюбі та [INFO] її чоловік помер. Тоді і позивачка теж залишилася одна, її чоловік помер, діти (2 доньки) вже були дорослі та жили окремо. У 2013 року [PERSON] почала сильно хворіти та позивачка з нею узимку знаходилась в лікарні, а влітку [PERSON] знаходилась у позивачки. В них все було добре та [PERSON] продовжила працювати в БТІ, у 2020 році вийшла на пенсію , почалася пандемія короно вірусу.. Коли почався ковід, вони жили разом у та збирались продавати квартиру [PERSON] , але не встигли. В 2020 року, коли у позивачки був день народження, та вони вирішили що вона переїде жити до позивачки, [PERSON] восени 27 вересня 2020 року стало не пособі та на наступний день їй стало гірше у власній квартирі. Але позивачка на той час була не поруч. Подзвонивши сусідці [PERSON] , у якої були завжди наявні ключі від квартири померлої, позивачка дізналася, що сусідка не може відкрити двері і тому позивачка у терміновому порядку приїхала до квартири померлої, не змогли відкрити квартиру. Подзвонили до поліції, але ніхто не приїхав. Коли самостійно позивачка відчинила двері квартири, то побачила лежачу на підлозі [PERSON] , вона була ще жива та одразу ж викликали швидку, цукор в неї був 19-діабетна кома.позивачка з нею залишилась, а на ранок вона поїхала до свого дому за речами, та сусідка приглядла за хворою. Потім позивачці подзвонила її донька та сказала, що [PERSON] тягне мову, потім подзвонивши сусідці та попросивши перевірити [PERSON] , позивачка викликала швидку та приїхала. У померлої була температура 40 градусів та її забрала до лікарні № 5 робити КТ. Там дізнались, що у [PERSON] пошкоджено 20% легенів- в неї ковид, та їх на швидкій далі повезли до лікарні у парку Шевченка , де були великі черги , тут о 22:00 позивачка розуміє, що [PERSON] вмирає, нам привезли інфекційну лікарню на стаціонар, проте туди нікого не впускали, але вона кожний день навідувала її, приносила їжу, та розмовляла з лікарем, купувала все необхідне. Через декілька днів знаходження [PERSON] в реанімації вона померла. Після смерті квартира та кішка померлої залишись на утримані у позивачки, а родичі зі сторони померлої не виходили навіть на зв`язок. Всі турботи та витрати пов`язані з її похованням позивачка взяла на себе, ніхто їй не допомагав. Коли [PERSON] померла, то вона взяла її телефон і з нього дзвонила в Крим, проте з нею розмовляла лише дружина брата, та сестрі в Білорусь, яка згодом повідомила що їй нічого не потрібно і вона вдячна що позивачка її поховала. Оголошено перерву на 06.10.2022 року. У судове засідання призначене на 06.10.2022 року з`явилися позивачка, представник позивачки, представник відповідача та третя особа. На питання представника відповідача позивачка відповіла, що за комунальні послуги у квартирі платити спільно останні 5 років. [PERSON] платила у себе, а позивачка за свою квартиру, але в них був спільний бюджет та у кожної були також й власні гроші. За комунальні послуги вони оплачували готівкою через пошту, там де жила померла. Після 5 років вони жили разом в квартирі на вулиці Транспортній та на [ADDRESS] у приватному будинку позивачки, де у кожної була власна кімната. Щодо дня, коли були виламані двері, то позивачка зазначила, що вони виламували двері так як ключі були, але померла зачинила двері ще й на засувку та зазначила, що всі рахунки у лікарні закривала вона, бо вже багато років вона СПД та має на це доходи, а [PERSON] працювала, в неї була невелика пенсія приблизно 4\~000грн., доходи позивачки перевищували доходи померлої. На питання третьої особи позивачка відповіла, що чоловік померлої вмирав на руках у сусідки та позивачка напередодні була у них дома. Позивачка з померлою ходили на цвинтар в день народження чоловіка померлої, але відмітила, що не пам`ятає чи була третя особа на поминках у 2019 році. Представник позивачки просив позов задовольнити. Представник відповідача надала пояснення, згідно яких відповідач , що проживає в Криму, дуже вдячний позивачці за те, що вона була поруч у ті важкі часи для померлої, [PERSON] та друзі збирали кошти та відправляли їх на допомогу, але як пройшли похорони, то позивачкою одразу було подано позов до суду та відповідач з цього приводу був шокований, бо між ними і всіма друзями була комунікація і за допомогою [PERSON] вона з`явився до позивачки з мирний урегулюванням цього питання. Тобто він через [PERSON] пропонував відшкодувати їй усі витрачені кошти та виразити подяку, але вони просто не зійшлись у сумі, тобто справа у грошах. Відповідач та друзі й зараз готові укласти мирову угоду, але позивачка хоче усю квартиру. Також зазначила, що у позивачки та померлої відсутності спільні фотографії, придбання, накопичення та пенсія у померлої була майже 20\~000 грн. Відповідач наразі в Криму, він пенсіонер та хворіє, в нього гіпертонія. На питання представника позивачки представник відповідача зазначила. що мабуть відповідач не бачився з померлою давно, коли саме бачились не може відповісти, бо після окупації Криму це стало також неможливо, але окрім фізичного спілкування вони завжди були на зв`язку і відповідач точно знав як померла себе почуває і з ким живе. В Приморському районному суді м. Одеси була ще одна справа (№ 522/6921/22-суддя [PERSON] ), залишено без розгляду, але наразі дана справа вже є другою спробою позбавити відповідача спадку. Позивачка відмітила, що відповідач працює на російському воєнному заводі, а тому не хоче перетинати кордон. В своїх поясненнях третя особа [PERSON] зазначила, що вона була близькою подругою померлої, хоча в них різниця у 24 роки, завжди були разом, [PERSON] навіть стригла померлого чоловіка померлої. Разом їхали на роботу, а після розірвання її шлюбу третя особа та померла ще більше часу проводили разом, були спільні суботники. Взимку 2019 року на поминках чоловіка позивачки не було, були вона, онук, сусідка. На питання представника позивачки третя особа зазначила, що вона увесь час проживає в місті Одесі та особисто знайома з відповідачем та його сім`єю, відповідач приїжджав до померлою в [PERSON] та допомагав робити ремонт у її квартирі, проте це було давно. На питання судді позивачка відмітила, що їй ні [PERSON] та ніхто інший грошей не давав, вона все робила за свій рахунок, коли потрібні були кошти в лікарні, та думала, що вони приїдуть та повернуть їй витрачені гроші. Померла насправді жаліла [PERSON] , яка раптово десь зникла і не було спілкувань, дзвонила їй бо третя особа брала якісь кредити, бо немала грошей та її розшукував її перший чоловік. На питання представника відповідача [PERSON] відповіла, що вона відправляла усі потрібні документи відповідачеві, вона єдина людина котру знав відповідач та довіряв, тому й зробив довіреність на неї. Позивачці пропонували відшкодувати витрачені гроші. Але вона не казала точної суми та у той час вже подала заяву до нотаріуса про видачу свідоцтва про прийняття спадщини. На питання представника позивачки [PERSON] відповіла, що в неї не було ніякої угоди з відповідачем. Це дань померлій як подрузі та вона не узгоджувала свою позицію з адвокатом відповідача. Оголошено перерву на 22.11.2022 року. У судове засідання призначене на 22.11.2022 року з`явилися позивачка, представник позивачки, представник відповідача, третя особа та свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] зазначила, що знає позивачку давно, як в їх будинку заселилася приблизно в 1993 році [PERSON] разом із своїм чоловіком. Свідок, померла та позивачка дружили. Померла раніше працювала з чоловіком, він часто болів, вона доглядала за ним, а потім після його смерті вона почала боліти, але вона все одно ходила на роботу майже до останнього, поки позивачка не вмовила її залишити працювати. Свідок казала померлій що потрібно якось підстрахуватись та написати заповіт, а вона потім повідомила свідкові, що в неї є тил і що вони будуть з`єднуватися з позивачкою оскільки у померлої та позивачки були близькі духовні стосунки. [PERSON] хотіла продати свою квартиру та купити одну біля позивачки, так як їй не можна було залишатися одною. Діти дорослі позивачки також дуже любили [PERSON] , частко їздили одна до одної та загалом вели спільний образ життя, разом відмічали свята. Свідок бачила, що у будинку позивачки була особиста кімната [PERSON] , а до Криму померла їздила лише через свою матір яка там жила у брата. В день коли померлій стало уперше погано, їй подзвонила позивачка, збирались до дельфінарію, спитала як себе почуває [PERSON] . Свідок підійшла до дверей, але двері були на засувці і тоді вона зрозуміла, щ померлій стало зле. Потім подзвонила позивачка та сказала, що виїжджає і коли приїхала, вони почали викликати поліцію, щоб відкрити двері, після цього вони викликали швидку, бо у [PERSON] була температура 38 градус та цукор дуже підвищений, вони нагодували її та позивачка лишилась там на ніч. Усі витрати на лікування та на поховання взяла на себе позивачка, деякі сусіди також допомагали, але з місяця роботи [PERSON] ніхто гроші не передавав. Свідок та позивачка все ще доглядають за кішкою померлої та за її квартирою. На питання представника позивача свідок [PERSON] відповіла, що бачила її кожен день, часто вечерю приносила [PERSON] . Чоловік померлої помер у 2010 році на руках свідка. Дітей вони не мали. Так, після 2014 року [PERSON] та позивачка стали дуже часто бачитися, позивачка лікувала померлу та [PERSON] розповіла, що хоче об`єднатися з позивачкою і з того дня вони разом жили однією сім`єю, лікувалися, відпочивали. [PERSON] розповідала свідкові про родичів у Криму та те що їздила туди лише через матір. [PERSON] не бачила після 2014 року, потім з`ясувалося. що вона залишила [PERSON] у момент, коли померла потребувала допомоги. на похорони ніхто з родичів не приїхав та не допомагали. Також пояснила, що позивачка та померла вирішили об`єднатися, але не встигли купити квартиру. [PERSON] працювала багато і вдома, а за 7 місяців до смерті вже не працювала. Вона часто їхала до позивачки на цілий день. а ввечері на таксі поверталася. а бувало що й на тиждень там залишалася, та і позивачка залишалася у померлої після 2014 року. Свідок [PERSON] пояснив, що знає позивачку та [PERSON] , на ювілеї у [PERSON] у 2001 році познайомився з ними. [PERSON] -це його сокурсниця, знав та дружив з нею з 1974 року. Коли померла отримала квартиру в [PERSON] , то свідок їй допомагав з ремонтом там та й потім у квартирі на вул. Транспортній, тоді її чоловік ще був живий, але помер він 2010 році. 15.09.2020 року свідок подзвонив [PERSON] , але слухавку підняла позивачка та повідомила, що [PERSON] у лікарні в тяжкому стані. Після цього дізнався, що [PERSON] померла та спитав чим може допомогти, на що позивачка сказала, що лише з могилою. Усі витрати взяла на себе позивачка та з гідністю поховала [PERSON] . Він часто їздив додому до [PERSON] на дні народження, допомогав і на цвинтарі та часто допомагав та по дому, був присутній на поминках її покійного чоловіка, на дні народженні, знає позивачку, а позивачка готувала для нас їжу. Після 2014 року вони дуже зблизились з позивачко. та в квартирі у померлої завжди бачив позивачку у домашніх капцях. Позивачка активно у всьому допомагала [PERSON] , в них були самі близькі та теплі стосунки. Тільки позивачка допомагала їй, а не родичі. Свідок займався підготовкою могили до захоронення та на все давала гроші позивачка. Свідок був на похоронах, але родичів зі сторони померлої там не бачив. Свідок [PERSON] пояснила, що вона знає [PERSON] , позивачку, третю особу та [PERSON] (сусідка), бо була міцне сусідство та дуже сильно дружили. Позивачка з померлою жила та знаходилась разом десь 10 років точно. Третю особу свідок знає, так як третя особа дуже тісно дружила з померлою до 2014 року, а потім раптом зникла з її життя, на що померла була дуже ображена. З [PERSON] свідок була знайома ще з університету, так як працювали там. Після смерті чоловіка [PERSON] та свого чоловіка свідок ті 4 роки була часто бачилися, ходили разом на цвинтар, на дні народження. [PERSON] увесь час була поруч з позивачкою та у кінці вересня подзвонила позивачка та сказала, що [PERSON] захворіла й до кінця її днів свідок, позивачка та [PERSON] знаходились постійно з [PERSON] , позивачка кожен день була з померлою у лікарні, купувала всі ліки, платила за палату, а інші чергувались. Після смерті [PERSON] всім займалася позивачка, вона поховала її поруч з чоловіком на Сухому Лимані. Після цього у позивачці погіршилось здоров`я, як зазначає свідок. На питання представника позивачки свідок [PERSON] відповіла, що у літні період [PERSON] завжди була у позивачки тау приватному будинку, де вона також іноді ночувала там та часто з ними відпочивала. Чоловік свідка помер в 2012 року та в 2014 році [PERSON] вже не було та [PERSON] дуже сильно переживала цей розрив та з 2014 року позивачка завжди була з померлою поруч. Про захворювання [PERSON] свідок дізналася від [PERSON] . З сестрою [PERSON] бачилась свідок один раз, її брат мешкає в Криму разом з матір`ю. На питання представника відповідача свідок [PERSON] відповіла, що на дні народження була позивачка з донькою та своїми онуками, свідок [PERSON] , сусідка [PERSON] та [PERSON] мабуть зі своїм сином та не пам`ятає чи була там [PERSON] так як було багато людей . Свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] був у трудових відносинах, разом працювали, іноді по можливості підвозив її додому та з дому. По роботі не дуже спілкувалися, але завжди спілкувалися щодо сімейних відносин. Йому відомо, що померла часто їздила до Криму до матері і брата та й після 2014 року, вона кожного дня говорила про матір. . Коли померла [PERSON] то померла й її мати. Чоловік [PERSON] був не бідною людиною, та й вона непогано заробляла та нічого не потребувала, сама себе забезпечувала. На питання представника відповідача свідок [PERSON] відповів, що він підвозив їй на службовій машині до її квартири на [ADDRESS] , але померлу до приватного будинку не підвозив та про позивачку не чув, на похорони він не прийшов, бо хворів, але співробітники були. На питання представника позивачки свідок [PERSON] відповів, що у вихідні дні підвозив [PERSON] на своїй машині, проте не бував у неї в квартирі, а лише підвозив до її дому, вона жила на першому поверсі. Померла не працювала з дому. Про захворювання [PERSON] він почув на роботі десь у вересні та колектив зібрав кошти та дівчата їздили до померлої у лікарню, але не пам`ятає дату смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що знала [PERSON] через роботу, дружили, вона була підлеглою свідка., дуже сильно любила молодь та гостей та не могла залишатися у когось на ніч, бо в неї була кішка вдома. Увесь час спілкувалася з братом та мамою по відеозв`язку та розповідала, що квартиру чоловіка віддасть його родичам, а свою квартиру-племінникам. На роботі було скорочення, тому вона звільнилася, щоб дати дорогу молоді. В останнє свідок була у [PERSON] вдома влітку 2020. Пояснила , що ніколи в квартирі померлої не бачила позивачку та не було слідів проживання інших людей. [PERSON] жила сама та розповідала свідкові, що іноді їздила на Пос. Котовського та позивачка кликала її до себе на ночівлю, але померла відмовлялася, тому їй викликали таксі. Вона не могла не спати удома та завжди казала за своїх племінників. Свідку подзвонила третя особа та сказала, що [PERSON] у лікарні і всі зібрали гроші та утрьох (свідок, тертя особа та [PERSON] ) приїхали у відділенням де лежала померла. На похоронах. як зазначила свідок, фотографували усіх біля церкви. На питання представника позивачки свідок [PERSON] відповіла, що померла її до себе не запрошувала, але іноді свідок підвозила її додому та завозила продукти. Зазначила. що родичі [PERSON] передавали гроші 40\~000 рублів через [PERSON] , а співробітники передавали продукти та ліки кожного дня, але особисто свідок передавав через медичний персонал ліки, але до померлої нікого не впускали, була пандемія ковід, бачила її через віконце . На питання судді свідок [PERSON] відповіла. що померла казала їй, що з позивачкою вони давно дружили ще з молодості, що вона її кума та розповідала про доньку куми. Про взаємовідносини між ними не розповіла свідкові. Свідок [PERSON] пояснила, що знала померлу з 2003 року так як працювала з нею, знала про її життя. Відмітила. що у померлої є онук [PERSON] , який міг в неї залишатися та вона йому готовила. Померла кожного року їздила у Крим до своїх родичів та завжди просила свою сусідку доглядати за кішкою. Свідок зазначила, що померла нікого до себе на ночівлю не пускала, окрім онука та ніколи свідок не чула про те, що з померлою хтось живе. Вперше позивачку свідок побачила у лікарні, куди приїхала через дзвінок [PERSON] . Позивачка зробила загальну фотокартку на похоронах. У лікарню свідок привозила продукти та кожного дня підгузки. Увечері 14 жовтня на телефон свідка прийшла смс з телефону померлої про те, що [PERSON] померла та відзначила, що знає, що похованнями займалася позивачка та [PERSON] .. Свідок не чула, щоб позивачка жила у померлої. На питання представника позивачки, свідок [PERSON] відповіла, що привозила один раз томати у квартиру [PERSON] , була в неї десь один раз на місяць, коли привозили продукти. Приблизно 5 років тому свідок вперше була у померлої в квартирі, а в останній раз весною 2020 року. Після того як свідок дізналася про те, що [PERSON] лежить у лікарні, то тоді були зібрані гроші для неї та їх віддали позивачці та купили вони на ці гроші ліки. Кішка померлої не любила людей та кидалась на гостей. Оголошено перерву на 29.11.2022 року. У судове засідання призначене на 29.11.2022 року з`явилися позивачка, представник позивачки, представник відповідача та свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Свідок [PERSON] пояснила, що позивачка- це її мати. З [PERSON] позивачка дружили. а після 2010 року смерті чоловіка [PERSON] , позивачка та померла стали жити як одна сім`я, об`єдналися. Померла з позивачкою вирішили, що з 2014 року будуть об`єднуватися та сказали це їй, щоб вони жили однією сім`єю. Коли [PERSON] померла, то її свідок та позивачка ховали всією сім`єю. Родичів померлої не бачила, тільки знає, що у померлої є брат в Криму та мама. На питання представника позивачки свідок [PERSON] відповіла, що померла жила з нею та позивачкою у приватному будинку, та вона живе через 5 будинків від будинку позивачки. Померла жила з позивачкою в будинку, в неї там була своя власна кімната на другому поверсі. Позивачка також жила з померлою у її квартирі. там була власна кімната позивачки. На питання представника відповідача свідок [PERSON] відповіла, що рішення щодо залишення квартири померлої після її смерті позивачці було покійної, заповіт зробити вони не вспіли. Свідок була у померлої в квартирі один раз на тиждень чи на місяць. Свідку не відомо хто платив за комунальні послуги у квартирі [PERSON] , на покупки побутової техніки. Свідок [PERSON] пояснила, що знає позивачку більше 20 років, так як свідок з мамою переїхали з Кіровоградської області та потім вже познайомилися з позивачкою та почали дружити сім`ями, усі свята відмічали разом. Свідок зазначила, що позивачка жила разом з [PERSON] на [ADDRESS] та свідок неодноразово була у квартирі [PERSON] , де позивачка з нею відмічали свята. Пояснила , що вони дружили багато років та ще була жива мати свідка та дружили сім`ями. В 2021 році померла мати свідка и вона залишилась одна так як в неї тут немає родичів. Усі знали та ні в кого не виникали питання щодо того, чи жили позивачка та померла разом та свідок усюди бачила їх вдвох, була в них один раз на два тижні, частіше на вихідних. Свідок вперше була у померлої 10 років тому, але там свідок була рідше, по святах. Похоронами займалась позивачка, на похоронах свідок не бачила онука померлої. хоча кажуть що він був. На питання представника відповідача свідок [PERSON] відповіла, що була розмова, що померла хотіла відмовитись від своєї роботи та вийти на пенсію та не має сенсу так далеко їхати та позивачка з померлою шукали собі житлове приміщення. Свідок зазначила, що не бачила родичів померлої. хоча померла неодноразово робила спроби додзвонитися до них. Ніхто не очікував що [PERSON] помре. У позивачці [PERSON] була її найкращою подругою та намагалася її врятувати. Кішка померлої хворіла, але позивачка вилікувала її та й наразі живе. На питання судді свідок [PERSON] відповіла. що позивачка та померла жили як одна сім`я більше 10 років. Свідок [PERSON] пояснив, що він онук померлої та з 11 років до 17 років залишався у померлої та її чоловіка (його дід) на усі вихідні. Після смерті діда, чоловіка [PERSON] , він став рідше заходити, десь один раз на місяць. У лікарні був один раз, привіз продукти. Розгляд справи відкладено на 24.01.2023 року. У зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси розгляд справи, призначений на 24.01.2023 року, відкладено на 09.03.2023 року. У судове засідання призначене на 09.03.2023 року з`явилися позивачка, представник позивачки, представник відповідача та свідок [PERSON] .. Свідок [PERSON] пояснив, що знає позивачку - це кума померлої, дізнався про неї за декілька тижнів до смерті [PERSON] . З відповідачем свідок декілька разів спілкувався по телефону до смерті [PERSON] . Свідок знає, що у померлої в Криму є мати та брат-відповідач. В 2015 році свідкові було 24 роки та померла жила одна і вони мали довірительні відносини й у квартирі не було чужих речей. бо при наявності зрозумів би, що там ще хтось живе. Свідок нічого не знав про те, що померла іноді жила не у себе. На питання представника позивачки відповів, що десь за місяць до її смерті він був у квартирі померлої. На похоронах спілкувався з позивачкою. Пізніше писав їй щодо пропозиції по квартирі з метою жити там деякий час та виїхати при першій вимозі, бо в позивачки був доступ до квартири померлої. але відповіді від позивачки не отримав. На питання суду свідок [PERSON] відповів, що не пам`ятає. щоб бачив позивачку в квартирі померлої та те, щоб померла у когось залишалася на ніч. На питання позивачки свідок [PERSON] відповів, що він не пам`ятає позивачку в квартирі, проте відповів, що це могло бути лише на свята. Позивачка зазначила, що вона свідка дуже добре знає та зазначає, що він її бачив та добре знав, він не приїжджав до лікарні. що для позивачки є дивним. На питання представника відповідача позивачка відповіла, що вона вклала багато грошей у квартиру, в ремонт, оплатила 18 днів у лікарні та похорони, поминальний обід та інше. Вони з померлою робили спільні покупки та в них були спільні гроші. Оголошено перерву на 26.04.2023 року. У судове засідання призначене на 26.04.2023 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Від третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, від представника позивачки надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 14.06.2023 року. У судове засідання призначене на 14.06.2023 року з`явилися позивачка, представник позивачки та представник відповідача. Представник позивачки зазначив, що надавав письмові пояснення до яких долучили докази. Ці докази можуть свідчити у сукупності про ті обставини, що сторона позивачки вказує у судовому засіданні. Представник відповідачка заперечував проти приєднання доказів та відмітив, що вони ніколи не заперечували участь позивачки у похованні та згодні компенсувати її витрати. На питання судді представник позивача відповів, що дані докази вважалися позивачкою втраченим, але пізніші вона їх знайшла та й раніше зазначав, що буде таке клопотання про надання доказів. Позивачка пояснила, що вона їх знайшла у себе вдома. Протокольною ухвалою згідно ст. 222 ЦПК України суд задовольнив частково клопотання представника позивачки, приєднати копію накладної на встановлення пам`ятника померлої, в іншій частині-залишено без розгляду у зв`язку зі пропуском строку Представник відповідача просив долучити заяву про відшкодування судових витрат. Представник позивачки заперечував та зазичав, що з їх сторони також буде подано таку заяву та провис вирішити це питання під час ухвалення додаткового рішення. Протокольною ухвалою прийнято заяву представника відповідача про відшкодування судових витрат та роз`яснено необхідність надіслання її копії представнику позивача та розглянути заяву з урахуванням заяви представника позивачки після винесення судового рішення згідно норм ЦПК України. Представник позивача просив задовольнити позов та зазначив, що подасть заяву про відшкодування судових витрат. Відмітив, що ніхто не заперечує. що позивачка та померла були близькі подруги та обидві були самотні, була природна потреба, є свідки та є письмові докази, є акт про проживання, а тому вважає, що факт спільного проживання є доведеним. Позивачка відмітила, що з сестрою померлої спілкувалась вона була дуже вдячна позивачці. Представник відповідача просила відмовити через недоведеність факту сумісного проживання, так як вони були близькими подружками, а не родичами. Відсутні спільні договори поруки, немає заповіту та не має факту безперервного проживання. Жодних, не розглянутих клопотань, від сторін суду не заявлено. Суд, дослідивши матеріалі справи, враховуючи пояснення представників сторін, приходить до наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що згідно Спадкової справи № 27/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 69 року, про що складено відповідний актовий запис № 10311 та Одеським містким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 15.10.2020 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 107). [PERSON] померла в лікарні, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть №810 від 15.10.2020 року. (а.с.37). Її похованням та пов`язаними з цим витратами займалась позивачка. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна № 10403 від 13.10.1995 року [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] . (а.с.121-124)., та на яку відкрилась спадщина. Саме за цією адресою вона була зареєстрована та проживала, що підтверджується і показами свідків. Також встановлено, що [PERSON] за життя працювала з 14.12.1993р. по 16.03.2020р. в КП «БТІ`ОМР, про що надана відповідна довідка (а.с.70). Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00030019301 від 22.03.2021 року вбачається, що 24.12.1999 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 790. Прізвище нареченої після реєстрації шлюбу [PERSON] . (а.с.113-114). Відповідно до акту про проживання від 13.01.2022 року суд вбачає, що мешканці будинку [ADDRESS] скали цей акт про те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно проживала\~разом з [PERSON] , [INFO] , у квартирі [ADDRESS] починаючи з 2014 року. Час від часу [PERSON] та [PERSON] разом залишали квартиру [ADDRESS] та проживали в іншому місці-в приватному будинку [PERSON] по [ADDRESS] . (а.с. 156). У матеріалах Спадкової справи № 27/2021 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається наступне: заповіт відсутній. Таким чином право на спадщину виникає за законом.(ч.2 ст.1223 ЦК України). 22.03.2021 року [PERSON] ( [INFO] ) до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сакал. І.М. подано заяву про прийняття спадщини, в якій зазначено, що останні 5 років заявниця (позивачка) була зареєстрована та постійно проживала з померлою [PERSON] , тому вважає себе спадкоємицею четвертої черги спадкування. (а.с. 106). Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Повідомленням приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Сакал І.М.. від 26 березня 2021 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом , оскільки не в змозі встановити факт проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини і запропоновано звернутися до суду (т. 1 а. с. 127). Також наявна заява від [PERSON] , (заява викладена російською мовою) серія № 23АВ1197778 від 09.03.2021 року «Заявление про принятие наследства, от [PERSON] , [INFO] , в котором заявлено, что 14.10.2020 года умерла [PERSON] . [PERSON] готов принять по всем основаниям наследования наследство, оставшееся после смерти его сестры [PERSON] .», яка посвідчена нотаріусом Темрюкського нотаріального округу (російською мовою) Краснодарського краю РФ Лучаниновою Ларисой Ивановной, зарегистрировано в реэстре № 23/124-н/23-2021-2-580 . (а.с. 130). З цієї заяви вбачається, що заявник (брат померлої) має громадянство Російської Федерації, паспорт [NUMBER] , виданий Федеральною міграційною службою 27.05.2014р. код підрозділу 900-002; має страховий номер СНІОР 058-760-107-77; зареєстрований за адресою : [ADDRESS] . Дану заяву було подано 02.04.2021р. не особисто відповідачем, а шляхом подання через [PERSON] по довіреності , про що приватний нотаріус вчинила на заяві відповідний запис №247 від 02.04.2021 року. Згідно довіреності № 23АВ0587631 від 17.12.2020 року, яка посвідчена нотаріусом Темрюкського нотаріального округу (російською мовою) «Лучаниновов Ларисой Ивановной» (довіреність викладена російською мовою) « [PERSON] , [INFO] , настоящей доверенностью уполномочил [PERSON] , [INFO] , принять наследство и вести наследственное дело с правом получения свидетельства о праве на наследство к имуществу и продать за цену и на условиях по своему усмотрению принадлежащее ему наследственно имущество, подписать договор покупки-продажи и получить следуемые деньги». (а.с. 131). Також надано копію паспорту відповідача , з якого вбачається що він має громадянство Російської Федерації, паспорт [NUMBER] , виданий Федеральною міграційною службою 27.05.2014 року код підрозділу 900-002; має страховий номер СНІОР 058-760-107-77; зареєстрований за адресою : [ADDRESS] .(а.с.137-142). Таким чином судом встановлено, що позивачка зазначає що вона відноситься до четвертої черги спадкоємців, а відповідач- є спадкоємцем другої черги. Заповіту [PERSON] не залишила. Інших заяв про прийняття спадщини не вбачається. Щодо недійсності заяви відповідача від 09.03.2021 року та виданої ним 17.12.2020 року довіреності на ім`я [PERSON] : Позивач стверджує, що вказані заява і довіреність є недійсними в силу, така заява повинна подаватись особисто. Нотаріус повинен встановити особу спадкоємця вказав свої анкетні дані , які не відповідають дійсності, так як відповідач є громадянином України та не виходив з громадянства України у встановленому законом порядку. А тому вказаний в заяві паспорт громадянина РФ є недійсним, а тому і заява, посвідчена за таким паспортом, є також є недійсною. Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.08.2021 у справі № 910/3372/19, предмет і підстави позову визначаються самостійно позивачем і суд не може виходити за межі відповідних вимог. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. \~Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19). Згідно\~статті 1 Закону N 1207-VII\~тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 21 травня 2015 року Верховна Рада України прийняла\~Постанову "Про заяву Верховної Ради України "Про відступ України від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод" N 462-VIII, де зазначила, що у зв`язку з анексією та тимчасовою окупацією Російською Федерацією невід`ємної частини території України - Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та в окремих районах Донецької та Луганської областей України, визначених Антитерористичним центром при Службі безпеки України у зв`язку з проведенням антитерористичної операції, на період до повного припинення збройної агресії Російської Федерації, відновлення конституційного ладу та порядку на окупованій території України здійсненої внаслідок збройної агресії проти України, та повідомила, що повну відповідальність за дотримання прав людини і виконання відповідних міжнародних договорів на анексованій та тимчасово окупованій території України несе Російська Федерація.. що також Російська Федерація як держава-окупант відповідно до\~IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї\~несе відповідальність за порушення захисту прав цивільного населення\~ ( ч.5 ст. 5 Закону). Відповідно до\~ч.6\~ст.5\~Закону примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Виходячи з викладеного суд не вбачає підстав визнання заяви та виданої відповідачем довіреності недійсними з підстав отримання ним після анексії Криму паспорту РФ. Спадкові питання регулюються, зокрема, ЦК України та Законом України „Про нотаріат та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882. Згідно частин першої та третьої статті 1268 цього Кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першою\~та\~другою статті 1269 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до Інструкції 3.1. При вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими\~Законом. Відповідно до 3.3. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі. 3.5. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса. 3.11. Заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Аналогічні вимоги встановлено і в п.4 МЕТОДИЧНИХ РЕКОМЕНДАЦІЙ щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя Нотаріус,\~відповідно\~до\~вимог\~статей\~43,\~44\~та\~45\~Закону України "Про нотаріат" (3425-12) (далі-Закон)\~встановлює\~особу спадкоємця, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. При\~цьому\~нотаріус\~не\~повинен\~обмежуватися\~зазначенням\~даних \~паспорта або іншого документа, що\~посвідчує\~особу,\~а\~на\~заяві зазначається, що нотаріусом встановлено особу та перевірено справжність\~підпису\~заявника.\~Ця\~відмітка\~скріплюється\~підписом нотаріуса (проставлення печатки не вимагається). Таким чином заява про прийняття спадщини може бути подана особисто спадкоємцем до нотаріуса, або надіслана поштою, а не подана через особу по довіреності. Судом встановлено, що приватний нотаріус Сакал І.М. прийняла нотаріально посвідчену нотаріусом Російської Федерації заяву від імені відповідача про прийняття спадщини всупереч діючим нормам законодавства, Враховуючи заявлені підстави позовних вимог щодо визнання недійсними заяви та довіреності суд не вбачає підстав для їх задоволення. При цьому суд зауважує, що вказані правочини посвідчені не на окупованій РФ території Криму. Щодо встановлення факту проживання однією сім`єю. Позивачка вказує, що вони із [PERSON] проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом та мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Відповідно до\~глави 86 ЦК України\~за загальним правилом спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та на підставі споріднення. Відповідно до частини першої\~статті 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Однак, положення зазначеної\~глави ЦК України\~передбачають також спадкування не тільки на підставі споріднення, а й за фактом спільного проживання (статті 1258 - 1265). Зокрема, за положеннями\~статті 1264\~ ЦК України\~передбачається, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини . Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права частина перша статті 129 Конституції України), забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Судом встановлено, що [PERSON] зверталась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та усунення від права на спадкування, та ухвалою суду від 05.10.2021 року позов залежно без розгляду (справа №522/6921/21). Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України). При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Така правова позиція викладена у постанові ВС від 07.02.2018р.по справі №127/1765/16-ц. Для набуття права на спадкування за законом на підставі\~статті 1264 ЦК України\~необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. На підтвердження своїх доводів щодо проживання зі спадкодавцем однією своєю позивачка надала: 2 фотокартки (а.с.85,86), квитанції про оплату за ритуальні послуги поховання, копії правовстановлюючих документів на квартиру, Акт проживання від 13.01.2022 року (а.с.156), в якому вказано що час від часу позивачка з [PERSON] залишали квартиру та проживали в іншому місці (без зазначення конкретних періодів). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Факт знайомства позивачки зі спадкодавицей [PERSON] та на протязі багатьох років підтримання подружніх відносин, а також піклуванням та доглядом за нею під час її хвороби і до часу смерті в лікарні, поховання та вчинення всіх пов`язаних с цим ритуалів, знаходженням оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, та оплати за квартиру після смерті [PERSON] відповідачем та третьою особою визнаються. Проте будь-яких належних та допустимих доказів проживання позивачки разом з померлою суд не вбачає. Позивачем не доведено належними, достатніми і допустимими доказами обставини спільного проживання сторін однією сім`єю у вказаний нею період, а саме: з 2014 року по 14.10.2020 року, оскільки встановлені обставини справи та ті підстави, на які вона посилалась в позові не є такими, з якими закон пов`язує правовий статус члена сім`ї, які проживають однією сією. Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святах, днях народжень, поминках, квитанції про оплату за лікування кішки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних сім`ї, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні сімейним. Позивачем не доведено, що вона з померлою постійно спільно проживали, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з померлою не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки досліджені в суді письмові докази у сукупності з показаннями свідків підтверджують лише факт дружніх турботливих стосунків між ними. При цьому наявні в матеріалах справи 2 фотокартки суд вважає неналежним доказом, який би свідчив про проживання однієї сім`єю позивачки та померлою, оскільки не доводять будь-яких обставин про сумісне проживання останніх як сім`ї та ведення спільного господарства, а показання свідків не містять інформації, яка б свідчила про усталені сімейні стосунки між позивачкою та [PERSON] з 2014 року до дня її смерті ( [INFO] ). Саме по собі надання позивачем допомоги померлій за її життя та її поховання не є доказом проживання однією сім`єю з нею за відсутності доказів спільного проживання, ведення спільного господарства, пов`язаності осіб спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків, Відповідні висновки містяться у\~постанові КЦС ВС від 28 серпня 2019 року № 588/350/15-ц. Згідно зі\~статтями 12,\~81 ЦПК України\~обов`язок доведення тих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим\~ЦПК України, покладається на кожну із сторін. Встановивши, що позивач не надала належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які свідчать про її проживання разом із [PERSON] однією сім`єю щонайменше п`ять років до дня її смерті, що давало би підстави для визнання позивача спадкоємцем четвертої черги після смерті, урахувавши підстави позову та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed