Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому простять стягнути з останнього заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 76 009,61 грн., також простять стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 15.02.2017 року між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», як виконавцем за договором, з однієї сторони та [PERSON] , як споживачем за договором, з іншої сторони, було укладено договір № 42-УБ/2017/12 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. За твердженням представника позивача, споживач отримав послуги в повному обсязі, зауважень по якості наданих послуг не надходило, однак за надані належним чином послуги не розрахувався, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за період із 31.01.2018 року по 31.07.2022 року на загальну суму 76 009,61 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд задовольнити вимоги у повному обсязі. Представник відповідач в судовому засіданні просив відмовити у позові у повному обсязі, вказував що відповідач будь-яких договорів з позивачем не підписував. Дослідивши письмові докази справи, заслухавши представника позивача та представника відповідача, судом встановлено наступне. Із матеріалів справи вбачається, що 15.02.2017 року між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», як виконавцем за договором, з однієї сторони та [PERSON] , як споживачем за договором, з іншої сторони, було укладено договір № 42-УБ/2017/12 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У відповідності до пункту 1 укладеного між сторонами договору - предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання житлового будинку [ADDRESS] , в якому знаходиться нежитлове приміщення, яке належить споживачу, відповідно до погодженого сторонами переліку послуг та їх вартості, що є невід`ємною частиною цього договору (далі - послуги), а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Пунктом 7 договору № 42-УБ/2017/12 від 15.02.2017 року, що був укладений між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» та [PERSON] передбачено, що щомісячно виконавцем надаються акти наданих послуг, які повинні підписуватись споживачем не пізніше 10-ти (десяти календарних днів після їх одержання. В свою чергу, пунктом 8 укладеного між сторонами договору визначено - у випадку, якщо споживач протягом 10-ти (десяти) календарних днів, не повернув виконавцю підписаний зі свого боку акт наданих послуг та не надав письмового обґрунтування зауважень до наданих послуг, такий акт підписаний тільки виконавцем вважається дійсним та підлягає оплаті. Також у відповідності до пункту 9 укладеного між сторонами договору - згідно умов даного договору сторони встановили, що у разі, якщо споживач не надав виконавцю протягом 20-ти ( двадцяти) календарних днів письмового обґрунтування відмови підписати акт наданих послуг, такий акт, підписаний тільки виконавцем, є доказом належного виконання виконавцем всього обсягу гарантії наданих послуг, зазначених в цьому акті. Із матеріалів справи вбачається, що акти наданих послуг направлялися виконавцем споживачу, акти, що були отримані споживачем, непідписані ним без будь-яких письмових обгрунтувань зі сторони споживача, тому у відповідності до умов договору, що були погоджені сторонами, послуги є наданими в повному обсязі. Пунктом 4 договору № 42-УБ/2017/12 від 15.02.2017 року визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Також в пункті 5 даного договору вказано, що оплата проводиться щомісячно до 10 числа наступного за звітним місяцем згідно виставлених рахунків. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що у період з 31.01.2018 року по 31.07.2022 року [PERSON] , як споживач послуг за договором № 42-УБ/2017/12, не виконував належним чином обов`язки щодо оплати наданих послуг, таким чином за вказаний період у нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 76 009,61 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, заперечуючи в судовому засіданні проти позову представник відповідача не надав суду жодного належного та допустимого доказу на спростування вимог позивача, чи підтвердження вказаного щодо непідписання відповідачем договору про надання послуг. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved