Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

01 березня 2023 року та уточнено 06 березня 2023 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Криворізької міської ради, виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про встановлення юридичного факту та визнання права власності на нерухоме майно. Позовна заява мотивована тим, що з 10 липня 1971 року позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] . 09 червня 1981 року шлюб було розірвано. 09 серпня 1985 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] . 15\~січня 1997\~року [PERSON] (на той час прізвище було [PERSON] ), разом з сином [PERSON] набула на праві спільної сумісної власності кватиру за адресою: [ADDRESS] . Квартира була набута у власність шляхом приватизації майна на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», що вказує на те, що її частка в квартирі є її особистою власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] . 04 лютого 2000 року [PERSON] продав позивачу свою 1/2 частку вищевказаної квартири. Прізвище позивача у свідоцтві про шлюб зазначено [PERSON] , а в свідоцтві про право власності як [PERSON] , що зумовило встановлення юридичного факту належності свідоцтва про право власності на житло саме [PERSON] , оскільки факт неправильного написання її прізвища перешкоджає розпорядженню належного їй майна. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просила суд задовольнити позов. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Криворізької міської ради Чернушкіна Г.В. надала суду заяву про розгляд справи за участю представника виконавчого комітету Централь-Міської районної у місті ради, який представляє інтереси Криворізької міської ради. Представник відповідача виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради Тімуш К.О. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника, покладається на думку суду, просить суд винести законне рішення за умови наявності усіх необхідних документів та доведення обставин справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що [PERSON] з 10.07.1071 по 09.06.1981 перебувала у зареєстрованому шлюбі [PERSON] , що підтверджено довідкою про укладення шлюбу №\~691 від 30.05.2007, та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС м. Таганрога (а.с.7, 9). В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до\~свідоцтва про\~одруження серії\~ [NUMBER] ,\~виданого відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~виконкому Центрально-Міської\~районної Ради\~народних депутатів\~м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області,\~ [PERSON] 09.08.1985\~зареєструвала шлюб\~з [PERSON] ,\~та змінила\~прізвище на\~ [PERSON] (а.с.10,\~11).\~ \~ \~ \~ Згідно свідоцтва № Ц-7 про право власності на житло від 15.01.1997, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14). 04 лютого 2000 року [PERSON] продав [PERSON] 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено договором купівлі-продажу від 04.02.2000, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. (а.с.15). Відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована на праві приватної власності в КП «Криворізьке БТІ» ДОР в реєстровій книзі 127П-158-458: 1/2 частка на ім`я [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності № Ц-7, виданого 15.01.1997 Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження № Ц 1057 від 05.12.1996; 1/2 частка на ім`я [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 04.02.2000 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1111, що встановлено довідкою КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» від 21.07.2021 № 189972 (а.с.16). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відсутність правовстановлюючого документа на квартиру створює об`єктивні перешкоди для реалізації прав власника позивачам. Так, у постанові Верховного Суду України від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначається, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Тобто, вказані дві підстави пред`явлення позову для захисту (визнання) права власності є самостійними та такими, що можуть не залежати одна від одної, про що свідчить їх виокремлення у ст. 392 ЦК України і про що наголошується у зазначеному рішенні Верховного Суду України. Крім того, у постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Зазначені правові висновки Верховного Суду України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Таким чином, у випадку позивача йдеться про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та яка була набута нею на законних підставах, однак потребує захисту у зв`язку з допущенням описки в написанні прізвища позивача, та неможливістю на даний час його відновлення та вирішення цього питання у позасудовому порядку з незалежних від позивача обставин, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved