Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

Буринська міська рада Конотопського району Сумської області, в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Конотопської РДА про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Сім`я [PERSON] , яка разом з чоловіком [PERSON] виховує трьох неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у відділенню соціальної роботи із сім`ями, що опинилися у складних життєвих ситуаціях ТЦСО Буринської міської ради, по причині невиконання батьківських обов`язків, а саме зловживання спиртними напоями. Згідно з характеристики за місцем проживання, [PERSON] та її чоловік, ведуть нездоровий спосіб життя та не дотримуються батьківських обов`язків. Відповідно до актів обстеження умов проживання від 01.05.2023, 02.05.2023, 03.05.2023, 04.05.2023, 05.05.2023 умови проживання сім`ї не задовільні, в будинку брудно, діти недоглянуті,постільна білизна брудна, санітарно-гігієнічні умови не задовільні. [PERSON] та [PERSON] знаходились в стані алкогольного сп`яніння. 01.05.2023 року завідувач відділення соціальної роботи із сім`ями, що опинилися в складних життєвих ситуаціях ТЦСО надання соціальних послуг Буринської міської ради [PERSON] разом із фельдшером лікарні [PERSON] при відвідуванні сім`ї [PERSON] встановили, що малолітній [PERSON] захворів та потребує медичного лікування. Матері дитині рекомендовано негайно звернутись до сімейного лікаря. 03.05.2023 року, [PERSON] та [PERSON] в черговий раз відвідували родину [PERSON] та встановили що малолітньому [PERSON] медична допомога так і не надавалась, незважаючи на хворобливий стан останнього та підвищену температуру тіла. Враховуючи стан малолітньої дитини, [PERSON] та [PERSON] викликали швидку допомогу а потім і працівників поліції. Саме через не належне виконання своїх батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] відмовились від госпіталізації дитини, що призвело до реальної загрози життю та здоров`ю малолітньої дитини. Таке безвідповідальне ставлення матері та батька становило реальну загрозу життю та здоров`ю малолітньої дитини. В зв`язку з безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дитини виконавчим комітетом Буринської міської ради було прийнято рішення від 05.05.2023 року №62 про негайне відібрання [PERSON] від його батьків. На підставі викладеного позивач просив суд прийняти рішення про відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] із сім`ї [PERSON] та [PERSON] , без позбавлення батьківських прав та тимчасово влаштувати малолітню дитину [PERSON] до Конотопської центральної районної лікарні. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 17.05.2023 року було відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання та надано відповідачам строк для подачі відзиву на позовну заяву. Однак, своїм правом на подачу відзиву відповідачі не скористалися. 31.05.2023 року від представника позивача [PERSON] надійшла до суду заява про зміну предмету позову, в якій він просить прийняти рішення про відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , із сім`ї [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав та влаштувати малолітню дитину до КНП Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» на цілодобове перебування терміном на шість місяців. Заяву представник позивача обгрунтовував тим, що у на підставі рішення виконавчого комітету Буринської міської ради від 25.05.2023 року за №68 «Про влаштування дитини до закладу на цілодобове перебування» [PERSON] влаштували до комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» на цілодобове перебування терміном на шість місяців. Таким чином, виникла необхідність у зміні предмету позову, оскільки початкові вимоги позивача стосувались поміщення малолітньої дитини до Конотопської центральної районної лікарні, які на даний час не забезпечують в повній мірі захист порушених прав та інтересів малолітньої дитини. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 06.06.2023 року було прийнято заяву представника позивача [PERSON] про зміну предмета позову, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги в редакції заяви про зміну предмета позову підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала повністю, просила не відбирати в неї дитину та пояснила, що 02.05.2023 року в зв`язку з підвищенням температури в її молодшої дитини [PERSON] вона викликала додому фельдшера, який приїхав оглянув дитину, сказав, що запалення не має, однак рекомендував звернутися до сімейного лікаря. Оскільки температура не спадала в цей же день її матір викликала швидку допомогу, працівники якої приїхавши до неї додому, оглянули дитину, дали їй ліки від температури та сказали, що в госпіталізації необхідності немає. 03.05.2023 року вона відвезла дитину до сімейного лікаря, який запропонував госпіталізацію, але вона відмовилась, оскільки не було на кого залишити інших дітей. Однак, під вечір в дитини знову підвищилась температура і її матір викликала швидку допомогу, працівники якої збили дитині температуру та запропонували госпіталізацію, але не пояснили в чому її необхідність та на ній не наполягали. В зв`язку з тим, що температура в дитини в день спадала, а на вечір знову піднімалась 05.05.2023 року її матір викликала швидку допомогу, яка приїхала разом з соціальними працівниками та поліцією, після чого вони відвезли дитину в Конотопську лікарню. Вона не могла поїхати разом з дитиною та лягти з нею в лікарню, оскільки на той час вже також хворіла, а тому попросила поїхати свою матір, однак її не пустили в автомобіль швидкої допомоги. На наступний день матір поїхала до її сина в лікарню та перебувала там разом із ним поки його не виписали та не відвезли в дитячий будинок. Також, [PERSON] вказала, що алкогольними напоями ніколи не зловживала, раніше могла трохи випити лише по святах, а на даний час не вживає його взагалі, в будинку у неї завжди чисто та прибрано, однак інколи може не встигнути прибрати іграшки, які розкидали діти, а тому вважає інформацію, викладену в актах обстеження її житлових умов, неправдивою та перебільшеною. На даний час вона розуміє, що не правильно вчиняла, відмовляючись від госпіталізації дитини, оскільки вважала, що температура в неї підвищується в зв`язку з прорізанням зубів, бо під час її огляду лікарями легені були чистими та жодних хрипів в не прослуховувалось. Що стосується виявленого у дитини кон`юктивіту, то він періодично в дитини проявляється, але вона постійно лікує його спеціальними краплями, які завжди є вдома. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю та просив не відбирати у них дитину, так як, ні він, ні [PERSON] не зловживають алкогольними напоями, його дружина є хорошою матір`ю, завжди доглядає дітей, тримає їх та будинок в чистоті. Про ситуацію, яка склалась із їхнім сином [PERSON] не знав, оскільки декілька днів не проживав вдома через постійні конфлікти з тещею, яка тимчасово у них проживає. Про те, що дитину забирають в лікарню довідався, після того як побачив, що додому поїхала поліція та пішов туди щоб з`ясувати, що трапилось. Представник третьої особи Служба у справах дітей Конотопської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представника третьої особи. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , суду пояснила, що працює на посаді фахівця із соціальної роботи територіального центру соціального обслуговування Буринської міської ради та з 2021 року постійно відвідує сім`ю [PERSON] , яка перебуває на обліку, як така що опинилися у складних життєвих ситуаціях. Зазвичай [PERSON] нормально виконує свої батьківські обов`язки, займається вихованням дітей, слідкує за їх чистотою та порядком в будинку, однак, періодично починає зловживати алкогольними напоями разом із своїм співмешканцем [PERSON] . Під час щоденного відвідування нею їхньої сім`ї з 01.05.2023 року по 05.05.2023 року діти були неохайні, в брудному одязі, мали неприємний запах, в будинку було не прибрано, речі та дитячі іграшки були розкидані по будинку, а [PERSON] з [PERSON] перебували в стані алкогольного сп`яніння, що вона фіксувала в актах про обстеження їх умов проживання. Крім того, у вказаний період вона або матір [PERSON] щодня викликали до них додому швидку допомогу в зв`язку з підвищеною температурою у найменшої дитини, однак [PERSON] щоразу відмовлялась від госпіталізації дитини, після чого було прийнято рішення про негайне відібрання дитини та 05.05.2023 року за участі поліції та соціальних працівників її було направлено в лікарню м. Конотоп. Якщо не брати випадок з відмовою [PERSON] від госпіталізації дитини, то на її думку на даний час умови проживання в сім`ї відповідачів не становлять загрозу для життя та здоров`я дитини, оскільки батьки вже не вживають алкогольних напоїв, в будинку чисто та прибрано, а діти охайно вдягнуті. Свідок [PERSON] вказала, що працює на посаді завідувача відділення соціальної роботи територіального центру соціального обслуговування Буринської міської ради. 03.05.2023 року від фахівця із соціальної роботи [PERSON] їй стало відомо, що в родині [PERSON] , яка перебуває в них на обліку, декілька днів хворіє маленька дитина, до якої неодноразово викликалась швидка допомога, однак батьки відмовляються від госпіталізації. 04.05.2023 року в дитини знову підвищилась температура і вона зателефонувала [PERSON] та просила відвезти в дитину в лікарню, але вона відмовилась. Однак, пізніше цього ж дня [PERSON] все ж відвезла дитину до сімейного лікаря, який рекомендував дитині госпіталізацію, проте остання знову відмовилась. 05.05.2023 року вона знову зателефонувала [PERSON] , але та не погодилась відвезти дитину в лікарню, після чого вона викликала швидку та поїхала до неї додому, де було виявлено, що [PERSON] перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в будинку не прибрано, постільна білизна брудна, речі розкидані по будинку, а дитина [PERSON] перебуває в тяжкому стані, в зв`язку з чим було прийнято рішення про негайне відібрання дитини через загрозу її життю та здоров`ю. Після цього вона сіла з дитиною у автомобіль швидкої допомоги та відвезла її в Конотопську лікарню. Разом з дитиною хотіла їхати бабуся, але вона їй відмовила та сказала приїхати в лікарню на наступний день. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює фельдшером ФАП с. Воскресенка та 03.05.2023 року близько 09 год. йому зателефонувала [PERSON] та попросила приїхати, оскільки в її дитини була підвищена температура. Він виписав їй лікування, однак оскільки перебував по роботі у м. Буринь, то приїхав до неї додому близько 15 год. На той час температуру дитині вже збили працівники швидкої допомоги, він оглянув дитину та порекомендував її госпіталізувати, оскільки запідозрив ларингіт, на що [PERSON] пообіцяла йому, що відвезе дитину в лікарню. 04.05.2023 року він дізнався, що [PERSON] була з дитиною в сімейного лікаря, але відмовилась від госпіталізації. Свідок [PERSON] повідомила, що на даний час вона проживає разом із її дочкою [PERSON] , зятем [PERSON] та трьома внуками. Раніше у дочки постійно був порядок у хаті, а діти були завжди доглянуті, однак останнім часом вона почала вживати алкогольні напої із своїм чоловіком. Оскільки найменший онук декілька днів хворів то вона 01.05.2023 року викликала швидку допомогу, працівники якої послухали дитину, дали ліки та поїхали. Так як на наступний день температура у дитини не проходила вона знову викликала швидку, лікарі знову оглянули та послухали дитину, сказали, що легені чисті, але про всяк випадок рекомендували дитину госпіталізувати, але дочка відмовилась. Так повторювалось декілька днів, а 05.05.2023 року вона знову викликала швидку допомогу, поліцію та службу у справах дітей, які настоювали щоб дочка їхала з дитиною в лікарню. Однак, дочка також була хвора тому попросила їхати в лікарню її, на що вона погодилася, але її не пустили в автомобіль швидкої допомоги та відвезли дитину в лікарню саму. На наступний день вона поїхала в лікарню м. Конотоп, де перебувала разом з внуком 19 днів поки його не забрали в дитячий будинок. За цей період дочка декілька разів провідувала їх у лікарні. Заслухавши пояснення учасників справа, показання свідків, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Крім цього, [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.6,7). Відповідно довідки №90, виданої 09.05.2023 року Жуківським старостинським округом Буринської міської ради, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але фактично проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] та має слідуючий склад сім`ї: співмешканець - [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації, син - [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації, донька - [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації, син - [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації (а.с.22). Згідно довідки-характеристики Жуківського старостинського округу Буринської міської ради №91 від 09.05.2023 р., [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] та фактично проживає без прописки за адресою [ADDRESS] на території Жуківського старстинського округу Конотопського району Сумської області. [PERSON] , не працює, являється багатодітною та малозабезпеченою сім`єю над [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та матір`ю одиначкою над [PERSON] , також здійснює догляд за 3 річною дитиною [PERSON] , в суспільних місцях веде себе в межах норм. [PERSON] не зважаючи на те, що має такі статуси вона не чесно дотримується батьківських обов`язків та веде нездоровий спосіб життя (а.с.23). Відповідно довідки-характеристики Жуківського старостинського округу Буринської міської ради №92 від 09.05.2023 р., [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] та фактично проживає без прописки за адресою [ADDRESS] на території Жуківського старстинського округу Конотопського району Сумської області. [PERSON] в дитинстві був позбавлений материнської уваги та любові і коли став батьком, то не проявив цих якостей і на даний час, має психологічний чинник як агресія в сім`ю на фоні алкогольного сп`яніння. В даний час не працює, в суспільних місцях проявляє абюзивні відносини між людьми. [PERSON] не правдиво дотримується батьківських обов`язків та веде нездоровий спосіб життя (а.с.24). З інформації [PERSON] від 24.02.2021 року вбачається, що 23.02.2021 року о 17.00 з Воскресенського НВК: ЗОШ І-ІІІ ст. ДНЗ не забрали батьки дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно повідомлення фахівця соціальної роботи відділення соціальної роботи з сім`ями що перебувають в складній життєвій ситуації ТЦСО (надання соціальних послуг) Буринської міської ради [PERSON] , [PERSON] яка виховує [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] кожного дня вживає спиртні напої, діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] часто бувають не доглянутими. 18.10.2022 р. не пускала фахівця із соціальної роботи до свого будинку щоб перевірити умови проживання, тому що перебувала в сильному алкогольному сп`янінні. Нею сім`я відвідується кожного дня, проводяться профілактичні бесіди щодо відповідальності батьківства (а.с.9). Згідно характеристики, виданої фахівцем із соціальної роботи [PERSON] , [PERSON] , [INFO] яка проживає в [ADDRESS] . Виховує 3 дітей: [PERSON] [PERSON] , [PERSON] .. Під час обстеження умов проживання дому [PERSON] не завжди спостерігалася чистота в домі, діти часто хворіють. Мати [PERSON] вживає алкогольні напої разом із своїм співмешканцем [PERSON] .. Який часто проявляє агресію до дітей, тому що сам в дитинстві був позбавлений материнської любові. Незважаючи та не, що [PERSON] отримує не погані кошти на дітей, не зажди витрачає їх в належному напрямку. Зі слів сусідів, можна сказати, що [PERSON] часто конфліктує в себе на дворі та виражається нецензурною лексикою (а.с.26). Відповідно інформації директора Воскресенського ліцею з дошкільним підрозділом Буринської міської ради Сумської області Качур Н. двоє дітей [PERSON] відвідують Воскресенський ліцей. [PERSON] навчається у четвертому класі, [PERSON] навчається у другому класі. Діти не завжди виглядають охайно, одягнені за сезоном, мають теплі речі, забезпечені всіма необхідними навчальними матеріалами. Речі придбані за кошти батьків та завдяки гуманітарній допомозі. Діти мають робочі зошити, канцелярські товари, альбоми, олівці, фарби. Діти не завжди приходять до школи ситі. Пропуски без поважних причин були, але дуже рідко. Діти життєрадісні, вільно спілкуються з однолітками, [PERSON] спокійна, врівноважена, слухняна, добре справляється із поставленими завданнями. [PERSON] в позаурочний час дуже жвавий, рухливий, часто порушує дисципліну. На уроках уважний, веде себе спокійно, виконує завдання в міру своїх можливостей. Мама не в повну міру виконує батьківські обов`язки. Інколи цікавиться перебуванням дітей в школі, приходить до школи на прохання вчителів та вихователів (а.с.25). Як пояснила [PERSON] її двоє дітей від першого шлюбу інколи проживають у її колишнього чоловіка, який дійсно міг відправити дітей до школи у не зовсім охайному вигляді та один раз запізнився щоб забрати дитину з садочка. Коли діти проживають із нею то до школи завжди ходять у чистому одязі та охайні, а такого щоб діти ішли в школу голодними ніколи не було. З акту обстеження умов проживання родини [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , від 01.05.2023 року, складеного [PERSON] та [PERSON] , слідує, що в результаті обстеження виявлено: в будинку на час перевірки було брудно. Діти виглядали занедбаними та мали хворобливий вигляд. Сама [PERSON] знаходилась в стані алкогольного сп`яніння та виявляла агресивну поведінку (а.с.11). Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] та [PERSON] , складеного 02.05.2023 року [PERSON] , умови проживання незадовільні, родина [PERSON] не дотримується санітарно-гігієнічних умов. В будинку спостерігався безлад, діти не доглянуті, батьки в алкогольному сп`янінні (а.с.12). Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] та [PERSON] від 03.05.2023 року за адресою: [ADDRESS] , складеного [PERSON] та [PERSON] , умови проживання незадовільні в будинку брудно, присутній не приємний запах, постільна білизна також брудна. [PERSON] та [PERSON] дуже часто вживають алкогольні напої на час перевірки перебували в алкогольному сп`янінні (а.с.13). Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] та [PERSON] від 04.05.2023 року , складеного [PERSON] , в будинку під час обстеження було брудно. Неприємний запах. Діти часто бувають не доглянутими (а.с.14). Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] та [PERSON] від 05.05.2023 року за адресою: [ADDRESS] , умови проживання незадовільні, не приємний запах в домі який спостерігається постійно (а.с.15). Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] та [PERSON] від 05.05.2023 року, складеного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в будинку на момент відвідування сім`ї брудно, постільна білизна брудна, в кімнатах безлад. Мати та батько перебувають в алкогольному сп`янінні, поводять себе агресивно. Діти [PERSON] та [PERSON] , перебували в батька [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Малолітня дитина [PERSON] потребує госпіталізації у зв`язку з хворобою. Мати та батько не надають належного догляду та відмовляються від госпіталізації. Рекомендовано негайно вирішити питання про відібрання дитини у батьків (а.с.16). Однак, вищевказані акти обстеження умов проживання не можуть бути визнані судом допустимими доказами у даній справі, оскільки згідно Додатку 9 до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України від 24.09.2008 № 866, акт обстеження умов проживання складається комісією. В даному випадку акти умов проживання від 02.05.2023 року та 04.05.2023 року складені фахівцем із соціальної роботи [PERSON] одноособово, а акти складені останньою 01.05.2023 року та 03.05.2023 року із зазначенням у складі комісії фельдшера Гніденка В.М., який в судовому засіданні заперечував підписання ним вказаних актів та взагалі відвідування ним сім`ї [PERSON] 01.05.2023 року. Акт обстеження умов проживання від 05.05.2023 року складений комісією у складі чотирьох осіб, однак підписаний лише трьома членами комісії. Згідно доповідної записки [PERSON] адресованій завідувачу відділення соціальної роботи із сім`ями що опинились в складній життєвій ситуації ТЦСО Буринської міської ради [PERSON] 01.05.2023 при відвідуванні сім`ї [PERSON] , яка знаходиться на обліку як така що опинилась в складних життєвих обставинах що малолітній [PERSON] , 14.12.2020 захворів, разом із фельдшером [PERSON] вони оглянули дитину. [PERSON] було рекомендовано показати дитину сімейному лікарю. 03.05.2023 вони знову з фельдшером відвідали родину [PERSON] , дитина перебувала в тому ж стані, була викликана швидка допомога та патрульна поліція. Проведена бесіда з [PERSON] щодо надання дитині медичної допомоги. Мати дитини відмовилася від госпіталізації дитина хвора 3 день температура 37,5. 04.05.2023 мати з дитиною поїхала в лікарню до сімейного лікаря [PERSON] , який рекомендував дитині стаціонарне лікування на що [PERSON] запевнила, що їй потрібно збиратися і потім вона поїде до лікарні але ні в той день і наступний [PERSON] до лікарні не поїхала. Просила негайно відреагувати, існує загроза життя та здоров`я малолітнього [PERSON] (а.с.20-21). Згідно доповідної записки завідувача відділення соціальної роботи із сім`ями що опинились в складній життєвій ситуації ТЦСО [PERSON] адресованої голові Буринської міської ради [PERSON] у зв`язку із загрозою життя та здоров`я малолітнього [PERSON] , 2020 р.н., просить прийняти рішення про негайне відібрання малолітнього у його батьків [PERSON] та [PERSON] , для збереження життя та здоров`я (а.с.17-19). 05.05.2023 року виконавчим комітетом Буринської міської ради було прийнято рішення №62 про негайне відібрання малолітнього [PERSON] із сім`ї [PERSON] та [PERSON] , тимчасово влаштувати малолітню дитину [PERSON] до Конотопської районної лікарні імені академіка М. Давидова (а.с.28). Згідно інформації наданої 10.05.2023 р. фельдшером [PERSON] він відвідував сім`ю [PERSON] в якої була хвора дитина [PERSON] хворів на протязі тижня поставили його до відома 03.05.2023 р. звернулася мати [PERSON] зі скаргами що в дитини [PERSON] підвищилась температура 37,8 звернулась об 11:00. [PERSON] порекомендував дати дитині жаропонижаючі ліки поки він до неї прийшов на виклик. На випадок якщо температура не почне знижуватися або почне підійматися та викликати швидку медичну допомогу (а.с.27). Відповідно повідомлення зав. дитячим соматичним відділенням [PERSON] , 05.05.23 р. до дитячого відділення була доставлена дитина [PERSON] [INFO] , що проживає за адресою [ADDRESS] по швидкій допомозі, в супроводі працівників поліції. Дитина була дуже брудною, голодною, очі не відкривались із-за набряку та гнійного відділяємого, речі на ній були грязні з неприємним запахом. Після огляду поставлений діагноз: гострий бронхіт, гострий гнійний кон`юктивіт. Мати дитину у відділенні не відвідувала, по догляду знаходилась бабуся. 25.05.2023 року виконавчим комітетом Буринської міської ради було прийнято рішення №68 «Про влаштування дитини до закладу на цілодобове перебування», яким вирішено влаштувати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , до комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» на цілодобове перебування терміном на шість місяців (а.с.49). Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ст.150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; Відповідно до п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України від 24.09.2008 № 866, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, служба у справах дітей негайно після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи, представниками закладу охорони здоров`я проводить оцінку рівня безпеки дитини згідно з додатком 10. До проведення оцінки рівня безпеки дитини можуть бути додатково залучені уповноважені суб`єкти в межах своїх повноважень. У разі виявлення (підтвердження) за результатами оцінки рівня безпеки дитини фактів безпосередньої загрози її життю або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення її безпеки дитина може бути невідкладно направлена до закладів охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з нею або тимчасово влаштована відповідно до пункту 31 цього Порядку. Після вжиття невідкладних заходів до забезпечення безпеки дитини служба у справах дітей в той же день подає районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (в разі утворення) ради, сільській, селищній раді об`єднаної територіальної громади клопотання про невідкладене відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Після надходження клопотання уповноважена особа районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення. Про відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує органи прокуратури за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав, про відібрання дитини в матері, батька без позбавлення батьківських прав. Служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування. Частиною 2 ст.170 СК України передбачено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Згідно ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.170 СК України). У п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п.18 вказаної постанови Пленуму з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. З аналізу вищевказаних норм права слідує, що у разі коли залишення дитини у одного з батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання дитини в першу чергу вирішується питання про її передачу другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, а у разі відсутності таких осіб - органу опіки та піклування. Однак, при зверненні до суду з даним позовом, Буринською міською радою, як органом опіки та піклування не надано письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні. Таким чином в матеріалах справи відсутні дані про те, що перед зверненням до суду з позовом органом опіки та піклування взагалі перевірялась можливість передачі дитини бабі, дідові, або іншим родичам - за їх бажанням. При цьому у позові Буринська міська рада просить передати дитину не їй, як органу опіки та піклування, а КНП Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини», що не передбачено законом, як не передбачено і право суду визначати цілодобове перебування дитини в конкретному закладі та термін такого перебування, про що заявлено в позові. Частиною 1 ст.13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, у разі ухвалення рішення у даній справі про відібрання дитини, суд з врахуванням заявлених позовних вимог, позбавлений права вирішити питання про передачу малолітнього [PERSON] Буринській міській раді. Крім того, всупереч вимогам п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України від 24.09.2008 № 866, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, органом опіки та піклування не надано доказів проведення оцінки рівня безпеки дитини згідно з додатком 10 вказаного Порядку, яким передбачено форму акта проведення оцінки рівня безпеки дитини. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 16.07.2015 року у справі "Мамчур проти України", оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (п.50 рішення ЄСПЛ від 18.12.2021 року у справі "Савіни проти України"). Таким чином, основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Сукупність наданих позивачем доказів свідчить про факт нехтування відповідачами на час звернення до суду з позовом своїми батьківськими обов`язками по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини, яке проявлялось у створенні неналежних умов для проживання дитини, а також ситуації, яка загрожувала життю та здоров`ю дитини. Однак, проаналізувавши докази, які були досліджені в судовому засіданні, суд схилився до думки, що існують обставини, які свідчать про зміну поведінки батьків в кращу сторону, здійснення ними на момент розгляду справи в суді ряду дій, які підтверджують добросовісність їх намірів зберегти сім`ю, що також підтвердила в судовому засіданні фахівець із соціальної роботи [PERSON] , яка постійно відвідує сім`ю відповідачів та вважає, що на даний час умови їх проживання не створюють загрози життю та здоров`ю дитини. За наведеного підстави, які слугували для негайного відібрання дитини на даний час відпали, а тому суд приходить до висновку, що на час розгляду справи є недоцільним застосування в якнайкращих інтересах дитини такого заходу як її відібрання у батьків, в зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити [PERSON] та [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дитини та, що у разі повернення ними до нехтування своїми батьківськими обов`язками по вихованню та утримуванню дитини, позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з позовом про відібрання в них дитини або з позовом про позбавлення їх батьківських прав.

Outcome: dismissed