Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - відповідач, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича (далі - третя особа-1, Приватний нотаріус Золотих О.О.), Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича (далі - третя особа-2, Приватний виконавець Сидорчук А.А.), в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 21.01.2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., що зареєстрований в реєстрі за № 22182, про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 89 106,55 грн. таким, що не підлягає виконанню; зняти арешт з зарплатної карти позивача № [NUMBER] (IBAN: [NUMBER] ), відкритої в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»), та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. та судового збору. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 05.01.2019 року він уклав з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» кредитний договір № 124316-КС-010 про надання кредиту (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого отримав кредит у розмірі 70 000,00 грн. на споживчі потреби під 0,71769622%, який зобов`язувався повернути у строк до 22.06.2021 року. Вказує, що загальна сума сплачених ним коштів за кредитним договором становить 54 153,00 грн. та у березні 2021 року звернувся до відповідача з листом про відстрочення нарахування процентів за користування кредитними коштами до 22.06.2021 року, проте отримав відмову. Так, у лютому 2022 року в мобільному додатку «Дія» позивач побачив постанову Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 07.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 21.01.2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., що зареєстрований в реєстрі за № 22182, про стягнення з [PERSON] на користь відповідача боргу у розмірі 89 106,55 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням процедури, передбаченої Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус не пересвідчився у направленні боржнику та одержанні останнім письмової вимоги про усунення порушень; нотаріусу не було надано виписки з рахунку боржника та нотаріус не пересвідчився у наявності безспірної заборгованості. За таких обставин, позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач зазначає, що під час примусового виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, постановою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 07.02.2022 року накладено арешт на його зарплатний рахунок, внаслідок чого він позбавлений можливості користуватися грошовими коштами та утримувати родину. Крім того, позивачем подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 22182 від 21.01.2022 року. Також позивачем разом з уточненою позовною заявою подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. від 21.01.2022 року, зареєстрованого в реєстрі за № 22182. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2022 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2022 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 07.06.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2022 року продовжено строк залишення без руху позовної заяви [PERSON] та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 08.08.2022 року позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2022 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та судове засіданні для розгляду справи по суті призначено на 06.12.2022 року; витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 22182 від 21.01.2022 року та документів, на підставі яких він був вчинений. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2022 року заяву позивача про забезпечення позову повернуто заявнику. 06.12.2022 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці та судове засідання призначено на 13.03.2023 року. 13.03.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Пащенка В.М. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 13.03.2023 року, без фіксування технічними засобами. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2023 року, у зв`язку неявкою в судове засідання представника відповідача та третіх осіб, на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 20.06.2023 року. 27.03.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшла заява про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому останній просить зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу до 2 000,00 грн., виходячи з принципів співмірності, реальності та розумності, оскільки вартість послуг адвоката у розмірі 4 000,00 грн. є необґрунтовано завищеною та неспівмірною із часом, витраченим на виконання робіт, обсягом виконаної роботи. 20.06.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Пащенка В.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача його представника. Крім того, представник позивача просив суд приєднати до матеріалів справи докази направлення повідомлення про дату, час і місце судового засідання третій особі-2. В судове засідання 20.06.2023 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у заяві від 20.06.2023 року просив розглядати справу за відсутності позивача його представника. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, а представник позивача у заяві від 20.06.2023 року просив розглядати справу за відсутності позивача його представника, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 05.01.2019 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - Кредитодавець) та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено договір про надання кредиту № 124316-КС-010 (далі - Договір від 05.01.2019 року № 124316-КС-010), відповідно до умов якого Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 70 000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів (а. с. 37 - 38). Як визначено у п. 1 Договору, строк кредиту - 24 тижня. Процентна ставка - в день 0,71769622%, фіксована. Комісія за надання кредиту - 3 500,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту - 70 000,00 грн. Термін дії договору до 22.06.2021 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 129 960,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 285,37979060%. Відповідно до п. 4 Договору, у разі порушення Позичальником дати сплати чергового платежу, визначеного Графіком платежів, Кредитодавець має право нараховувати штраф за кожен випадок такого порушення строків сплат на початок наступного дня після обов`язкового платежу, визначеного Графіком платежів відповідно до нижченаведеного розрахунку та Розділу 5 Правил надання споживчих кредитів. 21.01.2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 22182, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором від 05.01.2019 року № 124316-КС-010, укладеним між [PERSON] та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», за період часу з 05.01.2021 року по 13.12.2021 року у розмірі 88 466,55 грн., яка складається з: 51 642,21 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 36 824,34 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 640,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] - 89 106,55 грн. (а. с. 12). 07.02.2022 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. із заявою від 25.01.2022 року за вих. № б/н про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого 21.01.2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., що зареєстрований в реєстрі за № 22182 (а. с. 35 - 36). 07.02.2022 року Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. відкрито виконавче провадження № 68552261 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 21.01.2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., що зареєстрований в реєстрі за № 22182 (а. с. 51 - 52). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 07.02.2022 року накладено арешт на кошти боржника у межах виконавчого провадження № 68552261, відкритого з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 21.01.2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., що зареєстрований в реєстрі за № 22182 (а. с. 49 - 50). 07.02.2022 року Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди (а. с. 73 - 74; 77 - 78). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 15.02.2022 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у межах виконавчого провадження № 68552261 (а. с. 75 - 76). Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як визначено у ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно пп. пп. 1.1, 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пп. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Як визначено у пп. 3.4 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В силу вимог пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14. В свою чергу, відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (в редакції на момент вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Суд вважає за необхідне зазначити, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) зроблено правовий висновок про те, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та неустойки у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування та позиції позивача. Жодного повідомлення позивачу від нотаріуса не надсилалося. Так, у тому числі, належними доказами що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75. Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Натомість, доказів надання приватному нотаріусу належним чином оформленої засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості до матеріалів справи не долучено. При цьому, відповідачем не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами вказаних обставин. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази направлення боржнику вимоги стягувача про усунення порушень за Договором від 05.01.2019 року № 124316-КС-010 та одержання її боржником. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16, посилаючись на приписи статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» зазначила, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, відтак, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису, вчиненого 21.01.2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., що зареєстрований в реєстрі за № 22182, про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 89 106,55 грн., таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про зняття арешту з зарплатної карти № [NUMBER] (IBAN: [NUMBER] ), відкритої в АТ «Альфа-Банк», то суд зазначає наступне. Так, постановою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 07.02.2022 року накладено арешт на кошти боржника у межах виконавчого провадження № 68552261, відкритого з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 21.01.2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., що зареєстрований в реєстрі за № 22182. Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 року у справі № 127/1541/14-ц. Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду. Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Рішення суду про визнання виконавчого напису таким, не підлягає виконанню, яке набрало законної сили, є підставою для закінчення виконавчого провадження та скасування арештів з рахунків. У випадку, якщо виконавцем не буде вирішено вказане питання відповідно до вимог чинного законодавства, то воно вирішується в порядку Розділу VII ЦПК України, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. За таких обставин, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подачу позову до Печерського районного суду м. Києва сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується дублікатом квитанції № 9261-7354-6978-0752 (код квитанції) від 03.02.2022 року. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано. З урахуванням того, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 992,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial