Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у них різні характери та погляди на життя, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть з березня 2022 року. Також зазначила, що були випадки домашнього насильства щодо неї зі сторони відповідача, тому подальше спільне проживання з відповідачем однією сім`єю вважає неможливим, шлюб носить формальний характер. 09 червня 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, обґрунтований тим, що докази вчинення домашнього насильства відносно позивачки в матеріалах справи відсутні, тому її твердження щодо цього є необґрунтованим та недоведеним жодним чином. Факт припинення ведення спільного господарства з березня 2022 року дійсно має місце, але це сталося через безпосередню загрозу життю та здоров`ю позивачки та їх дитини, через що останні виїхали до іншої країни, а бажання розлучатися з сім`єю він не мав. Крім того, [PERSON] не надає достатньо часу на спілкування з їхнім спільним сином, хоча [PERSON] бажає спілкуватися та брати участь у його вихованні. В судове засідання представник позивачки адвокат Мазницький М. М. не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив позов задовольнити, а справу розглянути за його відсутності та за відсутності позивачки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій розгляд справи просив провести за його відсутності, а час на примирення не надавати. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. За результатами судового розгляду на підставі повідомлених сторонами обставин справи, наданих ними доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10 січня 2020 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 січня 2020 року, про що складено відповідний актовий запис за № 04. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 січня 2020 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), сторони у справі мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Сторони у справі подружні стосунки не підтримують, між ними втрачена повага та порозуміння, їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частинами 9 та 10 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм СК, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ст. ст. 110 - 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Посилання відповідача [PERSON] у відзиві на те, що докази вчинення домашнього насильства відносно позивачки в матеріалах справи відсутні, а тому її твердження щодо цього є необґрунтованим та недоведеним жодним чином, суд приймає до уваги і визнає дійсно такими, що не доведені під час розгляду справи. Відповідачем підтверджено факт припинення ведення спільного господарства з березня 2022 року, а тому суд приймає до уваги вказану обставину та враховує її як таку, що доведена в судовому засіданні. На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, отже надання відповідачу достатнього часу на спілкування з дитиною, не є предметом розгляду вказаної справи про розірвання шлюбу. За таких обставин справи, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам, що мають істотне значення, оскільки позивачка знаходиться за кордоном, спільного господарства вони не ведуть, примирення не бажають, тому, згідно з ст. 112 СК України, їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 112, 113 СК України,

Outcome: approved