Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 7000,00 грн. щомісячно з їх подальшою відповідною індексацією від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що з 2005 року по листопад 2014 року вона та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В цих стосунках, [INFO] народилась спільна дитина [PERSON] . Спільна дитина перебуває виключно на утриманні матері, батько з дитиною не спілкується, участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні не приймає. Щомісячні витрати на утримання дитини складають близько 14000,00 грн., куди включаються витрати на харчування дитини, школу, відвідування секцій та репетиторів, а також витрати на лікування та оздоровлення. Дитина три рази на тиждень відвідує заняття з гімнастики у гімнастичному клубі «Amerikan Gymnastics Clufb", що підтверджується довідкою ТОВ «Алві Консалтинг» та копіями квитанцій про сплату занять. Також дитина двічі на тиждень відвідує басейн в Лікувально-оздоровчому комплексі «Хвиля», вартість одного заняття становить 200 грн., що підтверджуєтьсяя копією затверджених платних послуг ЛОК «Хвиля», а також відвідує двічі на тиждень репетитора з англійської мови, вартість одного заняття становить 200 грн. В зв`язку з встановленим діагнозом сколіоз та ортопедичними проблемами, дитині кожні пів року необхідно виготовляти індивідуальні ортопедичні устілки та проходити три курси по 10 сеансів на рік масажів сумарною вартістю близько 15000,00 грн., а також регулярно відвідувати ортопеда, офтальмолога та ортодонта, робити узд та аналізи. Вона самостійно та за власний рахунок облаштовує дитячу кімнату, забезпечує шкільне харчування, купує медикаменти, одяг, взуття, іграшки, забезпечує дозвілля та належний розвиток, возить дитину на відпочинок, дозвіл на який надавав батько. Зазначає, що відповідач є директором ТОВ «ТОТУС-2020», дохід товариства становив за 2022 рік 515900 грн., що вбачається з інформації з відкритих джерел. Враховуючи зазначене та ті обставини, що відповідач офіційно працевлаштований рівень доходу дозволяють йому сплачувати аліменти в наведеному обсязі, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 21 квітня 2023 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 26 квітня 2023 року. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. 16 травня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, яким останній заперечує проти стягнення аліментів у зазначеній у позові сумі. Посилається на те, що [INFO] у них народився спільний син [PERSON] ,який проживає разом з позивачем. Зазначає, що дійсно працює на посаді директора ТОВ «Тотус -2020, де отримує заробітну плату у розмірі 9000 грн. щомісяця. Інших стабільних доходів, які могли бути основою для сплати аліментів у нього немає. Висновок позивача про те, що його дохід очолюваного ним підприємства становить 5 млн. грн., є хибним, оскільки доходи підприємства жодним чином не свідчать про доходи директора. Стягнення з нього аліментів, що є 80% його заробітної плати, є неспівмірними та не можливими для виконання. Він має на утриманні малодшого сина [PERSON] та дружину, яка доглядає дитину та не має можливість вийти на роботу. Крім того, позивачкою не приведено обґрунтування зазначеної в позові суми аліментів на утримання дитини у розмірі 7000,00 грн. та не надано доказів витрат на утримання дитини, що нею витрачаються щомісячно у розмірі 14000,00 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що орієнтовна сума у розмірі 10000,00 грн., є завищеною, тому підстави для задоволення цієї вимоги відсутні. Вважає за доцільне стягнути аліменти, що дорівнюють прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини. Позивачем на підтвердження своїх доводів надано суду копію довідки ТОВ «Алві Консалтинг», що дитина [PERSON] , дійсно є членом гімнастичного клубу та відвідує заняття за програмою «Розвиваючої Гімнастики», категорія «Pro» та надані копії квитанцій щодо оплати даних послуг (а.с. 11-14). Крім того, у матеріалах справи містяться копії затверджених правил послуг Лікувально - оздоровчого комплексу «Хвиля» з копією квитанції, також наявні копії квитанцій та платіжних доручень щодо витрат на меблі, ортопедичні устілки, консультації дитячого офтальмолога, послуг УЗД (15-24). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів. Так, виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Крім того, батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. З матеріалів справи вбачається, що домовленості щодо утримання дітей сторони перед зверненням позивачки до суду не досягли. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч.7,10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач є людиною працездатного віку, він підтвердив, що офіційно працевлаштований, працюючи директором в ТОВ «Тотус-2020» та має зарплату в розмірі 9000,00 грн. Дохід відповідача з січня 2023 по березень 2023 рік склав 27000,00 грн, що підтверджується довідкою форми ОК-5. Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05 грудня 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві(а.с.43). Також на утриманні має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.42). Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 2 272, 00 грн., віком від 6 до 18 років у розмірі 2 833, 00 грн. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Позивач відповідь на відзив відповідача не подала і приведені в ньому обставини щодо статків відповідача також не спростувала. При цьому, з поданого відповідачем відзиву вбачається, що на його утримання перебуває малолітня дитина. Суд враховує, що за змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, тобто обов`язок з утримання дітей покладений на обох батьків. З точки зору закону розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З урахуванням цього та викладеного вище, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової групи, наданих сторонами доказів та обґрунтувань, суд вважає приведений до стягнення розмір аліментів завищеним та вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2 800. 00 грн. Крім того, суд при цьому враховує, що вказаний розмір аліментів не є незмінним і може бути збільшений або змінений за ініціативою стягувача при наявності визначених законом підстав. Що стосується індексації стягнутої суми аліментів суд враховує наступне. Відповідно до ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. За змістом ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ч.1 ст.71 Закону України « Про виконавче провадження» індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Тобто, за змістом даної норми закону індексація аліментів має проводитися виконавцем при виконанні рішення суду без зазначення про це у рішенні суду. Суд також враховує, що Законом України « Про Державний бюджет України на 2023 рік» зупинено дію Закону України « Про індексацію грошових доходів населення». Тобто, в 2023 році зупинено обов`язок індексації доходів населення, в тому числі розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 11 квітня 2023 року, і до повноліття дитини. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 1073,60 грн., оскільки відповідно до ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial