Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувсь до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів Свідоцтва про право власності на нерухоме майно: житловий будинок , що розташований за адресою: [ADDRESS] ( індексний номер 299606 від 25.11.2014 р.), Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 8258587) площею 0,1791 га, кадастровий номер 1822587601:01:002:0112, що розташована [ADDRESS] та Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 228332 площею 0,2500 га, кадастровий номер 1822587601:01:002:0104, що розташована [ADDRESS] заявнику [PERSON] . В обґрунтування заяви вказав, що [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] також є власником земельних ділянок, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та [ADDRESS] , відповідно площею 0,1791 га, кадастровий номер 1822587601:01:002:0112 та площею 0,2500 га, кадастровий номер 1822587601:01:002:0104. Відповідно до паспорта громадянина України прізвище заявника є [PERSON] , однак у вказаних правовстановлюючих документах прізвище заявника зазначено як [PERSON] . Наявність такої помилки створює для заявника перешкоди щодо права розпоряджатись майном, що йому належить на праві власності, а тому змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності таких документів. В судове засідання заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду представник заявника [PERSON] подав заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутність, заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити. Заінтересована особа Державний реєстратор Старосілецької сільської ради Житомирського району, Житомирської області Пашинська Д.В. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, на адресу суду направили заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи її відсутності, щодо поданої заяви не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 15\~Цивільного кодексу\~України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, відповідно до\~ст. 293 ЦПК України, п.п.4,12\~Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни за№5від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~(з наступними змінами),окреме провадження -\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст.\~315\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 25.11.2014 р. - власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Вказана обставина також підтверджується і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (ст.ст. 6-7). Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 8258587 площею 0,1791 га, кадастровий номер 1822587601:01:002:0112, що розташована [ADDRESS] та Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 228332 площею 0,2500 га, кадастровий номер 1822587601:01:002:0104, що розташована [ADDRESS] власником вказаних замельних ділянок є [PERSON] ( а.с.8,12). При цьому, у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно серії САМ № 026988 та Державних актах на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 828587 та ЯИ № 228332 прізвище заявника не збігаються із його прізвищем записаним у паспорті громадянина України, а саме: - у паспорті громадянина України № [NUMBER] заявник записаний як [PERSON] ( реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), (а.с.3). Окрім того, як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] прізвище заявника зазначено як [PERSON] ( а.с.3). Відповідно до експертного висновку № 056/785-н від 06.06.2023 українські записи прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » в документах, наданих для експертизи є ідентичними. На підставі вище вказаних документів є достатні підстави вважати, що « [PERSON] » та « [PERSON] » є однією й тією ж особою. Внаслідок такої помилкової зміни прізвищ, на даний час виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчує особу та правовстановлюючими документами, які були видані на його ім`я, що обмежує заявника у вільних правах на володіння, користування та розпорядження нерухомим майном. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3 статті 76 ЦПК України). Як встановлено статтею 76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved