Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позов мотивувала тим, що 03 липня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 07 серпня 2018 року розірвано. Під час шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . 09 жовтня 2018 року Локачинським районним судом Волинської області у справі № 160/469/18 ухвалено рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 серпня 2018 року і до досягнення сином повноліття. Їх син має проблеми зі здоров`ям. Згідно з медичним висновком № 187 про дитину-інваліда віком до 18 років від 18.09.2019 року у [PERSON] вбачаються наступні захворювання: вроджений вивих правого стегна після закритого вправлення, залишкова дисплазія кульшових суглобів, тотальний асептичний некроз головки правого стегна, вкорочення правої нижньої кінцівки 2 см, компенсаторний сколіоз. Враховуючи інфляцію та зміну віку дитини, суттєво збільшився розмір витрат на її утримання, зокрема, на продукти харчування, придбання одягу, взуття, предметів побуту, лікування, гуртки. Також внаслідок вродженого захворювання син потребує щомісячного відвідування басейну, спостереження лікарів та лікування. Тому на день звернення з даним позовом до суду сплачених коштів в розмірі 1000 грн недостатньо. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу для утримання сина в більшому розмірі, ніж присуджена судом сума аліментів, тому є необхідність звернутися до суду з метою збільшення розміру аліментів до 5000 грн. Просить збільшити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] в її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1000 гривень щомісячно, відповідно до рішення Локачинського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2018 року, на 5000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути судові витрати по справі. Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 09 березня 2023 року до Володимир-Волинського міського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що позивачу слід звергатися до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, оскільки наведена позивачем аргументація належить саме до складу додаткових витрат на дитину. 15 лютого 2023 року Локачинським районним судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі №931/30/23 за позовом адвоката Огородника О.В. в інтересах [PERSON] про стягнення додаткових витрат па дитину. У згаданій заяві використана аргументація щодо стягнення додаткових витрат на дитину, аналогічна до аргументації, що викладена у позовній заяві про збільшення розміру аліментів. Ставиться вимога про стягнення додаткових витрат, що викликані розвитком здібностей дитини, її хворобою. Також наводиться посилання на медичний висновок №187 про дитину інваліда віком до 18 років, виданим КП «Луцька міська дитяча поліклініка» Управління здоров`я Луцької міської ради від 18 вересня 2019 року. Позов про стягнення додаткових витрат на дитину представник позивача скеровує до Локачинського районного суду Волинської області. Позов про збільшення розміру аліментів представник позивача скеровує до Володимир-Волинського міського суду Волинської області. Сторони обох справ - аналогічні. Обгрунтування вимог - аналогічне. На його думку, подання позовних заяв із різними позовними вимогами, але однаковою аргументацією до різних судів має на меті введення в оману щодо обставин справи саме Володимир-Волипського міського суду Волинської області, оскільки наведена у позовній заяві про збільшення розміру аліментів аргументація щодо витрат на дитину, це саме витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою), а отже належать до складу додаткових витрат на дитину. Крім того, зазначає, що у нього відсутній стабільний дохід, він не працює, вартісних покупок не здійснював. Сплачувати аліменти в більшому розмірі не має змоги. До того ж, після розірвання шлюбу з позивачем він одружився, під час даного шлюбу у нього народилась дитина, про яку він повинен піклуватися, в тому числі забезпечувати матеріально, тобто його матеріальне становище погіршилося. З тих підстав, просить відмовити в задоволенні позову. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 13.03.2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів передано на розгляд до Локачинського районного суду. 18 квітня 2023 року дана справа надійшла до Локачинського районного суду Волинської області. 20 квітня 2023 року ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області прийнято справу №154/3898/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів до свого провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак 13.03.2023 року представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак у поданому ним відзиві просив розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, заявлених у ньому. Додатково суду пояснив, що рішенням Локачинського районного суду від 11.04.2023 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто 14085 грн понесених додаткових витрат на утримання малолітнього сина. Вказане рішення на час розгляду даної справи не набрало законної сили, оскільки оскаржене відповідачем. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 03 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Шельвівської сільської ради Локачинського району, актовий запис №2, який розірвано 07 серпня 2018 року рішенням Локачинського районного суду Волинської області, [PERSON] залишено її дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 6-8). [INFO] в сторін народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 листопада 2015 року, з якого встановлено, що батько дитини [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 12). Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2018 року ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 серпня 2018 року і до досягнення сином повноліття (а.с. 9-11). Згідно медичного висновку КП "Луцька міська дитяча поліклініка" № 187 про дитину-інваліда віком до 18 років від 18 вересня 2019 року у [PERSON] наявне захворювання, а саме вроджений вивих правого стегна після закритого вправлення, залишкова дисплазія кульшових суглобів, тотальний асептичний некроз головки правого стегна, вкорочення правої нижньої кінцівки 2 см, компенсаторний сколіоз (а.с. 13-14). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] відповідач [PERSON] та [PERSON] 31 липня 2021 року зареєстрували шлюб, актовий запис 899 (а.с.39). [INFO] народився [PERSON] , в графі батько значиться: [PERSON] , що встановлено з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.09.2021 рокц (а.с.40). Згідно довідки №27 виданої Локачинським ВДВС у Володимирському районі Волинської області від 03.03.2023 року, заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , станом на 01.03.2023 року у [PERSON] відсутня (а.с.41). У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів на утримання дитини, визначений судовим рішенням, не вважається незмінним, про що, зокрема, вказував і Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року в справі № 643/11949/19. Верховний Суд в своїй постанові у справі № 128/2206/21 від 23.11.2022 року, враховуючи призначення та мету аліментів на утримання дитини, виходячи із системного аналізу вищенаведених положень Конвенції про права дитини, Конституції України, СК України, ЦПК України, Закону України «Про охорону дитинства», надаючи відповідь на основне правове питання у розглядуваній справі, дійшов висновку, що погіршення стану здоров`я дитини може бути підставою для зміни раніше визначеного судом розміру аліментів на її утримання, якщо внаслідок такого погіршення здоров`я раніше визначений розмір аліментів не забезпечує гармонійного розвитку дитини. Отже, погіршення стану здоров`я дитини може бути самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Разом із тим стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначення розміру аліментів. Так, згідно із частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, стан здоров`я дитини (пункт 1 частини першої статті 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір) і, вочевидь, зміна цієї обставини, зокрема, істотне погіршення стану здоров`я дитини після стягнення аліментів, може бути підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Погіршення стану здоров`я [PERSON] , [INFO] , відбулося після ухвалення рішення (09.10.2018) про стягнення з відповідача аліментів на його утримання, не носить короткострокового характеру, а є стійким розладом функцій організму, який призводить до обмеження життєдіяльності дитини. Такий висновок суду узгоджується із висновками Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 766/5464/16-ц. Оскільки інвалідність є тим станом людини, який зазвичай триває певний, великий, проміжок часу, в даному випадку обґрунтовано заявлення позову саме про зміну розміру аліментів, а не про стягнення додаткових витрат на дитину, які, зазвичай, мають тимчасовий характер. Стягувані з відповідача аліменти згідно рішення Локачинського районного суду Волинської області від 09.10.2018 року в розмірі 1000 грн, вочевидь, на думку суду, не забезпечують гармонійного розвитку дитини при встановлених обставинах справи. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків дитини, зміну сімейного стану відповідача, наявність на його утриманні ще однієї малолітньої дитини, суд частково погоджується з доводами представника відповідача щодо надмірності заявленої позивачем суми аліментів в розмірі 5 000 гривень на місяць і вважає, що розмір аліментів на утримання [PERSON] слід збільшити до 2000 грн на місяць. Доводи відповідача про те, що він не працює, а тому не має змоги сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, не заслуговують на увагу суду, оскільки батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою. Це відповідає інтересам дитини та захищає її права. В даному випадку при ухваленні рішення, судом враховано саме наявність інших обставин (погіршення стану здоров`я дитини після ухвалення рішення про стягнення аліментів на її утримання), які є підставою для збільшення розміру аліментів. Можливість батька сплачувати аліменти у збільшеному розмірі не є тією обставиною, яка враховується при зміні розміру аліментів. Щодо доводів відповідача про те, що оскільки дитині встановлено інвалідність, то це є підставою для звернення з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, а не про збільшення розміру аліментів, є необгрунтованими, оскільки аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позовні вимоги задоволено судом частково (на 40%), позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 397 грн. На підставі ст. ст. 24, 56, 110, 112, СК України,

Outcome: partial