Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Кролевецької міської ради, про скасування рішень суб`єкта владних повноважень, визнання нікчемним рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що вона отримала свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно та є власником частини будинку по [ADDRESS] та\~ суміжним землекористувачем земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням вісімнадцятої сесії Кролевецької міської ради сьомого скликання 2016 року було затверджено проект землеустрою та передано у власність суміжному користувачу, [PERSON] земельну ділянку площею 0,0469 гектара, за адресою [ADDRESS] . Виник спір, після чого вона не приватизувала земельну ділянку, яка перебувала в її користуванні. Однак [PERSON] - погодили всі необхідні документи. Рішенням двадцять дев`ятої сесії Кролевецької міської ради Сумської області сьомого скликання , від 12.09.2019 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , яка розташована по [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0, 0305 гектара та вирішено передати у власність останній зазначену земельну ділянку. У матеріалах проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] від 10 липня 2019 року, затвердженого ТОВ «Кролевець-Земсервіс» міститься Акт про встановлення меж земельної ділянки, в якому серед іншого зазначено, що акт складено в її, [PERSON] , присутності . Однак на час підписання даного акту вона перебувала за кордоном, що підтверджується відмітками про перетин кордону в її паспорті для виїзду за кордон і не могла бути присутньою та погодити межі земельної ділянки . Згідно з ч. 3 ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори у межах населених пунктів\~ щодо меж земельних ділянок, які перебувають у власності і користуванні громадян, вирішують органи місцевого самоврядування. У разі відмови суміжного землекористувача погодити межі земельної ділянки, з метою вирішення земельного спору, необхідно звернутися до органу місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки. З системного аналізу вище вказаних правових норм можна дійти висновку, що погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. В тому випадку, якщо суміжник відмовляється підписати акт, орган уповноважений вирішувати питання про приватизацію земельної ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акту, а з мотивів відмови. Через незаконне відведення земельної ділянки у власність [PERSON] вона позбавлена законно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а саме земельною ділянкою,\~ яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 5922610100:01:007:1110 загальною площею 0,0305. Також через незаконне рішення сесії Кролевецької міської ради Сумської області, від 12.09.2019 вона позбавлена можливості приватизувати ділянку, яка на законних підставах належить їй. Посилаючись на викладене позивач просить : скасувати рішення двадцять дев`ятої сесії Кролевецької міської ради Сумської області від 12.09.2019 про передачу [PERSON] земельної ділянки у власність; скасувати затверджений рішенням двадцять дев`ятої сесії Кролевецької міської ради від 12.09.2019 про передачу [PERSON] земельної ділянки у власність проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5922610100:01:007:1110 загальною площею 0,0305 гектара; визнати нікчемним (таким, що не має юридичної сили) Акт про встановлення меж земельної ділянки від 10.07.2019 року про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту по [ADDRESS] ; скасувати Рішення Кролевецької міської ради Сумської області про надання дозволу на виготовлення документації з землеустрою від 28.02.2018 в частині п.3.9. щодо надання дозволу на розроблення з урахуванням державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель Кролевецької міської ради [PERSON] по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства, орієнтовно 0,04 гектара землі сільськогосподарського призначення, не надані у власність чи користування; повернути передану у власність [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства кадастровий\~ номер 5922610100:01:007:1110 загальною площею 0,0305 гектара, в тому числі сільськогосподарські угіддя(рілля) 0,0305 гектара, за рахунок земель сільськогосподарського призначення Кролевецької міської ради, не наданих у власність чи користування, у попередній стан до передання її [PERSON] ; зобов`язати [PERSON] повернути передану їй ділянку по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5922610100:01:007:1110 загальною площею 0,0305 гектара, в тому числі сільськогосподарські угіддя (рілля) 0,0305 гектара, за рахунок земель сільськогосподарського призначення Кролевецької міської ради, не наданих у власність чи користування, у той стан, у якому вказана земельна ділянка була до її передачі [PERSON] ; анулювати запис про занесення [PERSON] до книги реєстрації громадян, яким безоплатно передано у власність земельні ділянки; анулювати запис в Державному земельному кадастрі про належність на праві власності [PERSON] , земельної ділянки по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер\~\~ 5922610100:01:007:1110 загальною площею 0,0305 гектара, в тому числі сільськогосподарські угіддя (рілля) 0,0305 гектара, за рахунок земель сільськогосподарського призначення Кролевецької міської ради, не наданих у власність чи користування. Відповідач подав відзив на позов, за змістом якого в позовній заяві [PERSON] просить скасувати рішення органу місцевого самоврядування, що прийняті на користь іншої особи, а саме [PERSON] , та анулювати запис про занесення [PERSON] до книги реєстрації громадян, яким безоплатно передано у власність земельні ділянки, що може бути у наслідку скасування рішень. Інші позовні вимоги до Кролевецької міської ради не стосуються, оскільки документи і юридичні дії нею не здійснюються. 28.02.2018 було прийнято рішення десятої сесії Кролевецької міської ради сьомого скликання "Про надання дозволів на виготовлення документації із землеустрою" (далі по тексту іменується як Рішення про надання дозволу) на підставі заяви [PERSON] від 24.01.2018 вхідний № Ш-53/02-18, де підпунктом 3.9. пункту 3 вирішальної частини цього рішення визначено: "3.\~Надати дозвіл на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель Кролевецької міської ради громадянам: 3.9. [PERSON] по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,04 гектара (землі сільськогосподарського призначення, не надані у власність чи користування)". Дане рішення прийняте відповідно до статей 12, 83, 98, 118, 120, 122 Земельного кодексу України, пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статті 25 Закону України "Про землеустрій", статті\~12 Закону України "Про охорону земель". Зокрема, частинами шостою восьмою статті 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України) у редакції станом на 31.12.2017 на день прийняття Рішення про надання дозволу передбачено повноваження органу місцевого самоврядування щодо виділення земельних ділянок громадянам, а саме: "6. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. 7.\~Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 8. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому\~статтею 1861\~цього Кодексу". Трирічний строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (позовна давність), про оскарження Рішення про надання дозволу вже минув у відповідності до статті 257 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Позивач жодним доказом і нормою земельного права не обґрунтував, яким чином його цивільне право або інтерес порушено, у зв`язку із чим Рішення про надання дозволу [PERSON] підлягає скасуванню, з яких правових підстав. [PERSON] звернулася до Відповідача з клопотанням у формі заяви про надання земельної ділянки, зазначивши її цільове призначення та орієнтовні розміри, додавши графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, на підставі частини шостої статті 118 ЗК України (редакції станом на 31.12.2017). Підстав відмови у наданні такого дозволу не було. [PERSON] замовила проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,04 гектара, із земель Кролевецької міської ради сільськогосподарського призначення, не наданих у власність чи користування, у товариства з обмеженою відповідальністю "КРОЛЕВЕЦЬ-ЗЕМСЕРВІС" (далі ТОВ "КРОЛЕВЕЦЬ-ЗЕМСЕРВІС"). Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямовані на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування, визначає Закон України "Про землеустрій", зокрема, статтею 26 у редакції на день прийняття Рішення про надання дозволу станом на 10.06.2017 передбачено: "Замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. Розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою. Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором. Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором". Таким чином, замовником проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] була [PERSON] , розробником документації із землеустрою було ТОВ "КРОЛЕВЕЦЬ-ЗЕМСЕРВІС", про що між ними має бути укладено договір. Отже, позовна вимога до Відповідача в частині скасування проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , розташованої по [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03), кадастровий номер 5922610100:01:007:1110, загальною площею 0,0305 га, є безпідставною, оскільки проєкт землеустрою Кролевецька міська рада не виготовляє, не розробляє і не може бути відповідальною за зміст та якість робіт із землеустрою. Відповідач лише затверджує виготовлений проєкт землеустрою в межах повноважень, визначених статтею 118, 122 ЗК України. 12.09.2019 Відповідач прийняв рішення двадцять дев`ятої сесії Кролевецької міської ради сьомого скликання від "Про передачу [PERSON] земельної ділянки у власність" (далі - Рішення про передачу у власність) на підставі доданого проєкту та у відповідності до частини дев`ятої статті 118 ЗК України, що у редакції станом на 07.02.2019 на день прийняття Рішення про надання дозволу зазначає: "9.\~Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного\~висновку\~такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність". Тому, в частині оскарження Рішення про передачу у власність Відповідач вважає позовні вимоги не обґрунтованими, оскільки проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки був поданий на затвердження Кролевецькій міській раді, що не мала підстав для відмови у його затвердженні. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові 27.10.2020 у справа № 480/313/19 надав оцінку земельним правовідносинам і роз`яснив наступне: "Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: -звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; - надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; -розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; -погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 1861 Земельного кодексу України; -затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. Разом з цим, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17. Згідно з частиною восьмою статті 1861 Земельного кодексу України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки. З вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 1861 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 1861 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту". Таким чином, правові підстави для скасування Рішення про передачу у власність відсутні, оскільки подання на затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який не містить недоліків, зразу передбачає його затвердження органом місцевого самоврядування. Відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій" станом на 01.01.2019, що була чинною на день прийняття Рішення про передачу у власність зазначені наступні вимоги до виготовлення проєктів: "Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому\~Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою". Отже, акт про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту по [ADDRESS] (далі - Акт про встановлення меж) є складовою частиною проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що складав та виготовляв ТОВ "КРОЛЕВЕЦЬ-ЗЕМСЕРВІС", на замовлення [PERSON] . Його підписали власники та землекористувачі сусідніх земельних ділянок. Відповідач Акт про встановлення меж не складав, не є відповідальним за його зміст та справжність поставлених підписів. Позовна вимога про визнання нікчемним (таким, що не має юридичної сили) Акту про встановлення меж до Кролевецької міської ради є безпідставною і необґрунтованою, оскільки Відповідач бере участь лише в затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в цілому шляхом прийняття рішення, а не у визначенні та встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), підписанні документу власниками та землекористувачами сусідніх земельних ділянок. На сьогодні земельна ділянка по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03), кадастровий номер 5922610100:01:007:1110, загальною площею 0,0305 га, перебуває у приватній власності [PERSON] , про що внесено відповідний запис про державну реєстрацію 17.10.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 13.09.2022 № 309617934). Позивач просить повернути передану у власність [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03), кадастровий номер 5922610100:01:007:1110, загальною площею 0,0305 га, в тому числі сільськогосподарські угіддя (рілля) 0,0305 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення Кролевецької міської ради, не наданих у власність чи користування, у той стан, в якому вказана земельна ділянка була до її передачі [PERSON] , коли Кролевецька міська рада не має відношення до приватної землі, а [PERSON] виступає у цій справі як третя особа, а не відповідач. Дана позовна вимога стосується приватної власності [PERSON] . Як було вже зазначено вище, зокрема у частині п`ятій статті 26 Закону України "Про землеустрій", подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено: "1.\~Ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин". Будь-які відомості та записи про земельні ділянки в Державному земельному кадастрі вносяться працівниками Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, що не є учасником справи, Відповідач не здійснює повноваження державного земельного кадастру. Вважає, що поданими доказами, правовими нормами підтверджується безпідставність, заявленого позову та просить відмовити в задоволенні позову. Позивач та її представник у судове засідання з`явилися, позов підтримали повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився , позов не визнав повністю, надав заяву про розгляд справи без участі його представника. (т. 3 а.с. 23) Третя особа та її представник в судове засідання з`явились, проти позову заперечили повністю. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони не оспорюють, що вони є власниками житлового будинку в [ADDRESS] з відповідними частками , будинок має декілька власників та обладнаний окремими входами. Позивачеві до зміни прізвища [PERSON] та [PERSON] рішенням сесії Кролевецької міської ради від 6 грудня 2017 року передано\~ по 61/200 частини земельної ділянки за адресою [ADDRESS] кадастровий номер 5922610100:01:007:1007 загальною площею 0,1000 для будівництва та обслуговування\~ житлового будинку господарських будівель і споруд.(т. 1 а.с.160-164) Згідно акту про встановлення меж земельної ділянки в натурі від 10 липня 2019 року проведено в натурі погодженння (встановлення) меж земельної ділянки, що передається у власність [PERSON] в межах населеного пункту по [ADDRESS] . На зазначеному акті серед інших маються підписи з прізвищами [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.67) Згідно п. 3.9\~ рішення Кролевецької міської ради від 28 лютого 2018 року надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі [PERSON] по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею\~ 0,04 га (т. 1 а.с.155-157). Рішенням Кролевецької міської ради від 12 вересня 2019 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5922610100:01:007:1110 , загальною площею 0,0305 га із земель Кролевецької міської ради . Передано у власність [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5922610100:01:007:1110 , загальною площею 0,0305 га в тому числі сільськогосподарські угіддя (рілля) 0,0305 га. за рахунок земель сільськогосподарського призначення Кролевецької міської ради\~ не наданих у власність чи користування. (т.1 а.с.152-154) Зазначена земельна ділянка кадастровий номер 5922610100:01:007:1110 зареєстрована за [PERSON] частка 1/1 (т. 1 а.с.172). Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором(частина перша статті 5 ЦПК України). Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Сторони не оспорюють того, що біля двору будинку за адресою [ADDRESS] крім земельної ділянки кадастровий номер 5922610100:01:007:1110 мається інша вільна земельна ділянка. Позивач пояснила, що на цій вільній земельній ділянці мається городина та сад, якими користувалася її баба.\~ Частину земельної ділянки, яку приватизувала [PERSON] , її позивача родина використовувала до приватизації , там росла малина. Позивач не оспорює того, що земельна ділянка кадастровий номер 5922610100:01:007:1110 раніше відносилась до земель сільськогосподарського призначення Кролевецької міської ради. Також позивач підтвердила, що будь яких правовстановлюючих документів , документів, що підтверджують право користування чи право власності на земельну ділянку, яку приватизувала [PERSON] , ні вона, ні її родина не мали .\~ Рішенням Кролевецької міської ради від 12 вересня 2019 року підтверджується, що земельна ділянка\~ кадастровий номер 5922610100:01:007:1110 , загальною площею 0,0305 га\~ до її приватизації відносилась до земель сільськогосподарського призначення Кролевецької міської ради\~ не наданих у власність чи користування, тобто це була земля Кролевецької міської ради (т.1 а.с.152-154). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до статті 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам, зокрема позивачу, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані йому законом, в тому числі надати докази. На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог\~ст.12, 13 ЦПК України\~ позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.\~ст. 78-80 ЦПК України, зазначені ним обставини. Позивачем не надано доказів, що підтверджують те, що вона позбавлена законно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а саме земельною ділянкою,\~ яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 5922610100:01:007:1110 загальною площею 0,0305 та через незаконне рішення сесії Кролевецької міської ради Сумської області, від 12.09.2019 року вона позбавлена можливості приватизувати ділянку, яка на законних підставах належить їй. Позивачем не надано доказів, що підтверджують те, що земельна ділянка, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 5922610100:01:007:1110 це її майно. Позивачем не надано доказів, що підтверджують те, що вона позбавлена можливості скористатися правом на приватизацію суміжної земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] , яка межує з земельною ділянкою кадастровий номер 5922610100:01:007:1007. Позивач як на підставу всіх своїх вимог про скасування рішень суб`єкта владних повноважень, визнання нікчемним акта про встановлення меж земельної ділянки від 10.07.2019 року, зобов`язання вчинити певні дії по поверненню земельної ділянки , анулювання запису про занесення [PERSON] до книги реєстрації громадян, яким безоплатно передано у власність земельні ділянки, анулювання запису в Державному земельному кадастрі посилається\~ на незаконність акту про встановлення меж земельної ділянки через те , що на час підписання даного акту вона перебувала за кордоном, що підтверджується відмітками про перетин кордону в її паспорті для виїзду за кордон і не могла бути присутньою та погодити межі земельної ділянки та підписати акт. Позивач та її представник підтвердили, що незаконність на їх думку акту про встановлення меж земельної ділянки від 10.07.2019 року є підставою для скасування інших прийнятих рішень вчинених дій та зобов`язання вчитини дії. Останні на їх думку є похідними від акту про встановлення меж земельної ділянки від 10.07.2019 року. Якщо акт про встановлення меж земельної ділянки від 10.07.2019 року незаконний інші вчинені дії та рішення є незаконними. В судовому засіданні досліджено копію паспорта для виїзду за кордон позивача (а.с.33-53). Суд вважає , що належним доказом перетину кордону є інформація Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. Зазначений доказ суду не надавався , а враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України за змістом якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд невправі витребовувати таку інформацію самостійно. Щодо акту про встановлення меж земельної ділянки від 10.07.2019 року. За змістом протоколу № 2 обстеження земельної ділянки за адресою [ADDRESS] від 24 січня 2018 року під час роботи комісії [PERSON] передала заяву до Кролевецької міської ради\~ щодо надання дозволу на приватизацію\~ земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га. Представник [PERSON] за довіреністю\~ не заперечував проти вирішення питання щодо уточнення конфігурації земельної ділянки (т.1 а.с.79). На розсуд суду погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є "погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами". Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Видається, що погодження полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачі. Не надання позивачем своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 28 березня 2018 року прийнято постанову у справі № 681/1039/15-ц, у якій суд зазначив, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовлення землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови. Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Тобто, при добросовісному виконанні набувачем земельної ділянки обов`язків щодо узгодження меж з користувачами чи власниками суміжних земельних ділянок, у разі, якщо користувач чи власник суміжної земельної ділянки безпідставно ухилився від погодження меж та не підписав акт, сама відсутність такого акта погодження меж не свідчить про незаконність рішення про затвердження проекту землеустрою та про передачу земельної ділянки у власність. Враховуючи вищевикладене підстави для задоволення позовних вимог про визнання нікчемним (таким, що не має юридичної сили) Акта про встановлення меж земельної ділянки від 10.07.2019 року про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту по [ADDRESS] відсутні. Суд вважає, що відсутні підстави для скасування рішення двадцять дев`ятої сесії Кролевецької міської ради Сумської області від 12.09.2019 про передачу [PERSON] земельної ділянки у власність, з мотивів наведених стороною позивача на його думку незаконність акту про встановлення меж земельної ділянки від 10.07.2019 року. Замовником проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] була [PERSON] , розробником документації із землеустрою було ТОВ «КРОЛЕВЕЦЬ-ЗЕМСЕРВІС». Вимога в частині скасування проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , розташованої по [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5922610100:01:007:1110, загальною площею 0,0305 га, є безпідставною, оскільки проєкт землеустрою відповідач не виготовляє. Відповідач лише затверджує виготовлений проєкт землеустрою в межах повноважень, визначених статтею 118, 122 ЗК України. Передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. Разом з цим, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17. Згідно п. 3.9\~ рішення Кролевецької міської ради від 28 лютого 2018 року надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі [PERSON] по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею\~ 0,04 га(т. 1 а.с.155-157). Відповідно до приписів статті 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності. Згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). Отже, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - це сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування, на підставі яких орган місцевого самоврядування, реалізує власну компетенцію, приймаючи рішення про передачу громадянам безоплатно земельні ділянки у власність. Технічна документація, про скасування якої заявлено позовну вимогу, є текстовими та графічними матеріалами, які самостійного правового значення не мають, що узгоджується з позицією Верховного Суду у справі № 710/2564/2012 від 17 вересня 2019 року. Суд дійшов висновку, що п. 3.9\~ рішення Кролевецької міської ради від 28 лютого 2018 року прийнято відповідно до статей 12, 83, 98, 118, 120, 122 Земельного кодексу України, пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статті 25 Закону України "Про землеустрій", статті\~12 Закону України "Про охорону земель". За змістом ст. 14 Конситуції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. За змістом ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Оскільки суд не вбачає\~ підстав для скасування рішення двадцять дев`ятої сесії Кролевецької міської ради Сумської області від 12.09.2019 про передачу [PERSON] земельної ділянки у власність, вимоги позивача про зобов`зання відповідача повернути передану у власність [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства кадастровий\~ номер 5922610100:01:007:1110 загальною площею 0,0305 гектара задоволенню не підлягають. [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 5922610100:01:007:1110 загальною площею 0,0305 гектара і її право власності є непорушним. Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України "Про землеустрій", подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Будь-які відомості та записи про земельні ділянки в Державному земельному кадастрі вносяться працівниками Головного управління Держгеокадастру у Сумській області. Оскільки суд не вбачає\~ підстав для скасування рішення двадцять дев`ятої сесії Кролевецької міської ради Сумської області від 12.09.2019 про передачу [PERSON] земельної ділянки у власність, вимоги позивача про анулювання записів про занесення [PERSON] до книги реєстрації громадян, яким безоплатно передано у власність земельні ділянки та анулювання запису в Державному земельному кадастрі про належність на праві власності [PERSON] , земельної ділянки задоволенню не підлягають. Крім того Кролевецька міська рада є неналежним відповідачем в частині вимог про анулювання запису про занесення [PERSON] до книги реєстрації громадян, яким безоплатно передано у власність земельні ділянки та анулювання запису в Державному земельному кадастрі про належність на праві власності [PERSON] , земельної ділянки по [ADDRESS] кадастровий номер 5922610100:01:007:1110 загальною площею 0,0305 гектара. Позивачем не надано суду доказів тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Аргументи, наведені позивачем у позовній заяві щодо підстав задоволення позову, є необґрунтовані та не заслуговують на увагу суду. Крім того, доводи та докази, на які посилається позивач, спростовуються\~ вищепроаналізованими доказами та нормами Закону. Виходячи з викладеного, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в суді, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року). Вирішуючи питання про судові витрати, які складаються з судового збору (а.с. 23), суд виходить з того, що згідно ст. 141 ЦПК України понесені витрати покладаються на позивача, фактично нею сплачені. На підставі вище наведеного,

Outcome: dismissed