Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Дмитрівка Болградського району Одеської області відносно дітей: -доньки - [PERSON] , [INFO] ; -сина - [PERSON] , [INFO] ; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач мотивує тим,\~що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 10.11.2015 року з відповідачем [PERSON] , та проживали однією сім`єю до 2018 року. Від цього шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 19.02.2018 року було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~13 травня 2018 року судовим наказом виданого Болградським районним судом Одеської області на корить позивача, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Дмитрівка Болградського району Одеської області аліменти на утримання неповнолітніх дітей:\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 / 3 (однієї третини) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, на кожного з дітей 50 % (п`ятдесяти відсотків) встановленого Законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, - щомісячно, - починаючи з 22.05.2018 року і до повноліття старшої дитини - [PERSON] , тобто, до [INFO] , а з 01.02.2034 року - продовжувати стягувати аліменти на утримання молодшої дитини - неповнолітнього\~ [PERSON] - в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % (п`ятдесяти відсотків) встановленого Законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину\~ відповідного\~ віку\~ щомісячно,\~\~ і\~ до\~ досягнення\~ дитиною\~ повноліття,\~ тобто - до [INFO] . Однак відповідач не сплачував аліменти встановлені судом, у зв`язку з чим з серпня 2018 року постановами державного виконавця було накладено арешт на майно боржника, тобто відповідача, встановлено тимчасове обмеження…у праві керування, полювання, виїзду за межі України, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З травня 2018 році відповідач [PERSON] аліменти не сплачує та добровільно матеріальну допомогу на виховання дітей не надає. Крім того відповідач не бере участь у вихованні дітей, навчанні, та розвитку, не відвідує дітей, не цікавиться про стан їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Не виявляє бажання виконувати батьківські обов`язки, покладені на нього законом, тобто самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків та свідомо нехтує ними. Вихованням та утриманням дітей займається виключно вона, позивач по справі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~А тому позивач з цих підстав просила позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За викладених обставин, позивач просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~До відкриття провадження по справі позивач подала заяву (а.с.41) про долучення до справи уточненої позовної заяви (а.с.42-43), при цьому не змінюючи предмету і підстав позову. Ухвалою від 21.04.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 15.05.2023 року о 09:00 годині (а.с.45), про що були повідомлені сторони (а.с.46). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~В підготовчому засідання 15.05.2023 року: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~- позивач підтримала вимоги, наполягала на їх задоволенні. Пояснила, що нею суду надано усі докази, та можливо закрити підготовче провадження і призначити справу до судового розгляду; \~ \~ \~ \~ - відповідач до суду не прибув. Поштовий лист надісланий відповідачу повернувся до суду без вручення з відміткою листоноші, що адресат відсутній за вказаною адресою(а.с.51-53) - представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, сповіщений належним чином (а.с.48), однак до суду надійшла заява за підписом голови Городненської сільської ради Болградського району Одеської області про розгляд справи у відсутність представника (а.с.49). Ухвалою суду від 15.05.2023 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 10:00 годину 06.06.2023 року (а.с.56), про що повідомлено сторін по справі (а.с.57, 58). В судовому засіданні 06.06.2023 року: -позивач підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Надала пояснення з підстав зазначених в позові. - відповідач до суду не прибув, хоча сповіщався судом відповідно до вимог чинного законодавства за адресою свого постійного місця реєстрації: [ADDRESS] (а.с.44, 46, 57). Усі потові листи повернулися до суду без вручення з відміткою листоноші «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.51-53, 59-61). - представник третьої особи в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином (а.с.48), раніше до суду надходила заява за підписом голови Городненської сільської ради Болградського району Одеської області про розгляд справи у відсутність представника (а.с.49). Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача, наданої в судовому засіданні, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. В силу п.\~ 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає\~ підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що\~ мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2015 року, який згодом рішенням Болградського районного суду Одеської області від 19.02.2018 року (справа №497/60/18) - розірвано (а.с.8-9). В період шлюбу у сторін: - [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.11), виданим на підставі актового запису № 1285 від 04 лютого 2016 року, складеним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції ( [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.13), виданим на підставі актового запису № 11757 від 21 грудня 2016 року, складеним Одеським міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області ( Діти зареєстровані за адресою: вул. Світанок, буд.65, с. Дмитрівка, Болградський район, Одеська область (а.с.12, 14). Судовим наказом Болградського районного суду Одеської області від 31.05.2018 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] … на користь [PERSON] , [INFO] … аліменти на утримання неповнолітніх дітей:\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - в розмірі 1 / 3 (однієї третини) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, наж на кожного з дітей 50 % (п`ятдесяти відсотків) встановленого Законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, - щомісячно, - починаючи з 22.05.2018 року і до повноліття старшої дитини - [PERSON] , тобто, до [INFO] , а з 01.02.2034 року - продовжувати стягувати аліменти на утримання молодшої дитини - неповнолітнього\~ [PERSON] - в розмірі 1 / 4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % (п`ятдесяти відсотків) встановленого Законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, і до досягнення\~ дитиною\~ повноліття,\~ тобто до [INFO] (а.с.16). Згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів по АСВП №56919974 ві22.02.2023 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей станом на 30.12.2018 року в розмірі 14607.99 гривень (а.с.17), станом на 30.12.2019 року в розмірі 4040.97 гривень (а.с.17 зворотня сторінка), станом на 30.12.2020 року в розмірі 71802.00 гривень (а.с.18), станом на 30.12.2021 року в розмірі 107937.99 гривень (а.с.18 зворотня сторінка), станом на 30.12.2022 року в розмірі 147270.03 гривень (а.с.19), станом на 30.01.2023 року в розмірі 150547.70 гривень (а.с.19 зворотня сторінка). Старшим державним виконавцем Болградського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області 27.08.2018 року винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] (а.с.20). 03.09.2018 року начальником відділу Болградського РВ ЛВС ГТУЮ в Одеській області прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.24). Постановою від 07 грудня 2018 старшого державного виконавця Болградського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області встановлено тимчасове обмеження боржника [PERSON] у праві користування вогнепальною мисливською, пнематичною та охолощеною зброєю … (а.с.21). Тоді ж, 07.12.2018 року боржника [PERSON] обмежено у праві керування транспортними засобами (а.с.22), тимчасово обмежено боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України (а.с.23). Окрім цього, 07.12.2018 року внесено відомості про боржника [PERSON] до Єдиного реєстру боржників (а.с.26). Згідно постанови старшого державного виконавця Болградського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 03.04.2019 року встановлено тимчасове обмеження боржника [PERSON] у праві полювання (а.с.25). Довідкою начальника Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 28.02.2023 року підтверджено, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 22.05.2018 року по 30.01.2023 року згідно виконавчого листа №497/877/18 від 12.07.2018 року, який видано Болградським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.27). Позивач по справі зареєструвала шлюб 16 лютого 2023 року з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 16.02.2023 року (а.с.10). Позивач за місцем проживання характеризується виключно позитивно, діти зареєстровані та проживають спільно з матір`ю з моменту народження та перебувають на її вихованні та повному матеріальному утриманні (а.с.28). Позивач проживає спільно зі своїми батьками, дідусем та бабусею. Сім`я благополучна, дружна, користується авторитетом у жителів села. Відносини у сім`ї добрі, піклуються про дітей. Діти доглянуті, завжди охайно вдягнені, що підтверджується характеристикою Городненської сільської ради Болградського району Одеської області на сім`ю [PERSON] від 27.02.2023 року (а.с.29). Діти: [PERSON] та [PERSON] відвідували дитячий садок Дмитрівський ліцей з дошкільного відділення, початковою школою та гімназією ім. С.С.Курогло Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, які характеризуються виключно позитивно, навчанням і вихованням дітей займалася мати [PERSON] , бабуся [PERSON] , дідусь [PERSON] . Батько [PERSON] до дитячого садку ніколи не приходив, дітьми не цікавився (а.с.30, 31). За місцем навчання на дітей [PERSON] та [PERSON] надано аналогічну характеристику (а.с.32, 33). Згідно довідки Городненської сільської ради Болградського району Одеської області від 24.02.2023 року за №173 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї (а.с.34): -донька [PERSON] , [INFO] ; -син [PERSON] , [INFO] ; -батько [PERSON] , 1977 року народження; -мати [PERSON] , 1977 року народження; -дідусь [PERSON] , 1952 року народження; -бабуся [PERSON] , 1950 року народження; -сестра [PERSON] , 1998 року народження. Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] вбачається, що для дітей створені усі необхідні і достатні умови проживання (а.с.35). 05 квітня 2023 року Орган опіки та піклування Городненська сільської ради Болградського району Одеської області постановив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.36-37). Отже, своїми діями, відповідач свідомо порушує свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України, а саме: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач [PERSON] свідомо не виконує своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх\~ подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема:\~ не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, взагалі не спілкується з дітьми, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними належної і якісної освіти, тобто своєю бездіяльністю створює умови, які шкодять дітям. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку,\~ виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дітьми йому ні хто не чинив і не чинить. \~ \~ \~ Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги позицію відповідача, який жодним чином не відреагував на позов, не спростував жодних доводів позивача, діючи виключно в інтересах дітей, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити [PERSON] , [INFO] \~батьківських прав відносно його малолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст.168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав». Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, в силу названих процесуальних вимог закону, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати: 1073.60 гривень.

Outcome: approved