Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

В провадженні Полтавського апеляційного суду перебувала на розгляді вказана цивільна справа за апеляційною скаргою представника [PERSON] - адвоката Лейковської Альони Олександрівни на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 травня 2022 року. Постановою Полтавського апеляційного суду від 09 травня 2023 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Лейковської Альони Олександрівни- задоволено частково. Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 травня 2022 рокускасовано, постановлено нове рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення 3% річних від простроченої суми за час прострочення - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» 3% річних в розмірі 2820.57 дол. США та судові витрати в сумі 873,81 грн. 15.05.2023 року до Полтавського апеляційного судувід представника [PERSON] - адвоката Лейковської Альони Олександрівни надійшла заява (сформована в системі «Електронний суд» 12.05.2023) про ухвалення додаткового рішення. Заява мотивована тим, що суд у своєму рішенні не вирішив питання про розподіл судових витрат на правову допомогу понесених відповідачем при розгляді цієї справи. У зв`язку з чим, прохав суд стягнути з позивача ПАТ «Укргазбанк» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 18 000,00 грн. 24.05.2023 року від представника АБ «Укргазбанк - Марини Старостенко надійшло заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування якого зазначає, що сума витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеною та неспівмірною із складністю цієї справи та наданими адвокатом послуг, тому прохала відмовити [PERSON] у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Перевіривши наведені в заяві доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходе на наступного висновку. Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Пунктом 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до пункту «в» ч. 4 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, що на виконання вимог процесуального закону, 05.04.2023 на адресу Полтавського апеляційного суду було направлено заяву про те, що докази понесених судових витрат будуть надані після ухвалення судом рішення по суті. Так, постанова Полтавського апеляційного суду була прийнята судом 09 травня 2023 року, представник відповідача із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу звернувся до суду 12.05.2023 через систему «Електронний суд», тобто у встановлений п?ятиденний строк. Приймаючи по справі постанову від 09 травня 2023 року, апеляційний суд не вирішив питання про розподіл судових витрат понесених скаржником [PERSON] на оплату правової допомоги. За таких обставин заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення підлягає розгляду по суті. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З постанови Полтавського апеляційного суду від 09 травня 2023 року вбачається, що позов Банку задоволено частково на 74%, частка відмовлених вимог становить - 26%. З огляду на вказане витрати понесені скаржником на оплату професійної правничої допомоги підлягають частковому відшкодуванню. Відповідачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано: ордер про надання правової допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правової допомоги, копія розрахунку наданих послуг, копія акта виконаних робіт, копія квитанції про оплату за надані послуги, в яких зазначено, що розмір надання юридичних послуг складає 18 000,00 грн (а.с.162-166). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, враховуючи наданий обсяг послуг, виходячи з принципу розумності та враховуючи часткове задоволення вимог апеляційної скарги представника [PERSON] - адвоката Лейковської Альони Олександрівни на 26%, відповідно до ст. 141 ЦПК України з публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на користь скаржника слід стягнути у відшкодування понесених [PERSON] витрат на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 4680,00 (чотири тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Outcome: partial