Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, в якому просив визнати за ним право на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради здійснити приватизацію за відсутності ордеру про надання житлової площі на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Ухвалою суду від 29 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 07 квітня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 29 травня 2023 року від відповідача Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 06 червня 2023 року до суду від відповідача Управління майном\~комунальної власності\~міста Полтавської\~міської ради надійшов відзив на позов, в якому прохав позовні вимоги залишити без задоволення. В обґрунтування відзиву зазначив, що [PERSON] звернувся до органу приватизації з питання щодо приватизації займаної ним квартири та отримав письмову консультацію щодо належного пакету документів визначених законодавством, з якими він має звернутися для реалізації свого права. Однак в подальшому [PERSON] з належним пакетом документів до управління не звертався. Так, одним із документів, який повинен був надати позивач, є ордер на жиле приміщення або ордер на жилу площу у гуртожитку. Відповідно до ст. 58 ЖК України ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Якщо особа не може надати органу приватизації копії ордеру на житлове приміщення та не має змоги віднайти документ, на підставі якого видавався такий ордер, він може надати судове рішення про визнання права користування житлом. Таким чином орган приватизації діє в межах визначених законодавством, а роз`яснення чи консультації не є відмовою у вчиненні приватизації. Житлові права громадян, зокрема, право на приватизацію, є законодавчо закріплені та гарантовані державою, а тому не потребують додаткового визнання без очевидних та доведених фактів порушення цих прав. Отже, Управління своїми діями не вчиняло жодних порушень та не оспорювало право позивача на приватизацію житла, питання щодо можливості приватизації займаного житла не розглянуто, оскільки [PERSON] не звертався з відповідним пакетом документів. Від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій просив визнати за ним право користування на правових підставах квартирою за адресою: [ADDRESS] , з дати реєстрації місця проживання [PERSON] за вказаною адресою, а саме з 20.05.1976 року. В обґрунтування уточненої позовної заяви вказав, що у 1976 році на сім`ю, яка складалась з [PERSON] , його дружини [PERSON] , доньки [PERSON] , сина [PERSON] була надана квартира за адресою: [ADDRESS] . З 20.05.1976 року позивач [PERSON] постійно зареєстрований за вказаною адресою. [PERSON] був квартиронаймачем, помер [INFO] . Після його смерті рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 13.10.2021 особовий рахунок був переоформлений на ім`я позивача [PERSON] . Будинок належить до комунальної власності міста та перебуває на балансі КП «ЖЕО №2». Маючи намір приватизувати житло, він звернувся до уповноваженого органу приватизації житла в м. Полтава Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, де йому було видано листа від 10.03.2023 року з переліком документів, які необхідно надати для проведення приватизації житла органу приватизації, серед яких передбачена копія ордера про надання жилої площі. Листом КП «ЖЕО №2» № 436/2023 від 23.02.2023 року його повідомлено про відсутність в архіві ордеру та роз`яснено право на звернення до суду. Відповідно до вимог чинного законодавства та обставина, що не зберігся ордер, який видавався майже 50 років тому і був підставою лише для вселення сім`ї в квартиру за адресою: [ADDRESS] , не свідчить про відсутність у нього права на приватизацію цієї квартири, оскільки в 1976 року він на законних підставах є зареєстрованим в цьому житловому приміщенні і протягом тривалого часу правомірно користується ним та проживає в ньому на умовах договору житлового найму. До теперішнього часу ні власник, ні балансоутримувачі, ні інші особи ніколи не оспорювали правомірність надання цього житлового приміщення та право постійного користування ним на умовах договору житлового найму, а також ту обставину, що він дійсно є його наймачем. Тому для захисту свого конституційного права на житло і визнання права на приватизацію квартири, в якій позивач постійно проживає, змушений звертатися до суду з даним позовом. Розглянувши клопотання відповідача про перехід до розгляду справи у загальному позовному провадженні, суд не знайшов підстав для його задоволення. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. Останній надіслав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримав, прохав повернути судовий збір за одні вимогу, оскільки зменшив позовні вимоги. Від відповідача до суду надійшла заява, в якій вказано, що після уточнення позовної заяви позивачем, Управління майном комунальної власності міста при ухваленні рішення покладається на розсуд суду та просить розглядати справу без участі представника (а.с.48-49). Суд вирішив судовий розгляд проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.ст.211,223 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів позову, позивач не може реалізувати своє право на приватизацію житла без визнання права користування житлом в судовому порядку, а тому звернулися до суду із відповідним позовом. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини право на повагу до свого житла охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Також ст.47\~Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.12, ч.1 ст.13\~ЦК України\~особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, але у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України). Згідно з положеннями\~ч.1 ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Судом встановлено,\~що у 1976 році на сім`ю [PERSON] була надана квартира за адресою: [ADDRESS] , що слідує із листа КЕВ міста Полтави від 20.02.2023 року № 542/317 (а.с.13). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 19 жовтня 2020 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , а/з № 1464 (а.с.7). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , на ім`я якого рішенням Виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради від 13 жовтня 2021 року № 269 переоформлено особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] з померлого [PERSON] (а.с.11). Позивач [PERSON] постійно зареєстрований за вказаною адресою з 20.05.1976 року, що слідує із довідки виданої КП «ЖЕО № 2» за № 688 від 24.02.2023 року (а.с.9). З метою приватизації житла за адресою: [ADDRESS] [PERSON] звернувся до Управління майном комунальної власності міста, де йому повідомлено про необхідність надання ордеру на надання житлової площі. З довідки виданої КП «ЖЕО № 2» за № 3706 від 09.11.2021 року слідує, що ордер на квартиру за адресою [ADDRESS] відсутній, квартира не службова (а.с.9). На звернення [PERSON] щодо надання копії ордеру на кв. [ADDRESS] , Управління майном комунальної власності міста 16.03.2022 року за № С01-05/01.1-12/91-76 повідомило, що ордер є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення та вручається громадянину, на ім`я якого він виданий або за його дорученням іншій особі. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у ЖЕО, а за відсутності відповідному підприємству, установі, організації (а.с.14). Із листа КЕВ міста Полтави від 20.02.2023 року за № 542/317 слідує, що ордер на кв. [ADDRESS] , який у 1976 році виданий [PERSON] та документа, який підтверджує його видачу, у КЕВ міста Полтави на зберіганні немає, у зв`язку із закінченням терміну зберігання документів 1976 року видавництва та знищенням їх встановленим порядком (а.с.13). Із відповіді Архівного відділу Полтавської міської ради від 21.02.2023 вбачається, що в рішеннях виконавчого комітету Полтавської міської ради, виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради за 1976 рік інформація про заселення в квартиру [ADDRESS] [PERSON] відсутня (а.с.8). КП «ЖЕО № 2» 23.02.2023 року за вих.. № 436 повідомило [PERSON] про те, що житловий будинок [ADDRESS] переданий на баланс підприємства 31.03.2012 року, а тому у КП «ЖЕО № 2» ордер на вказану квартиру відсутній, квартира не значиться як службова (а.с.10). З метою приватизації житла за адресою: [ADDRESS] [PERSON] 06.03.2023 року звернувся до Управління майном комунальної власності міста із заявою про надання письмової відмови у оформленні приватизації у зв`язку із відсутністю ордеру, оскільки КП «ЖЕО № 2» його повідомлено про відсутність ордеру в архіві та роз`яснено право звернутися до суду (а.с.15). Управління майном комунальної власності міста 10.03.2023 року повідомило [PERSON] про порядок та спосіб проведення приватизації житла, зокрема, необхідність подання повного пакету документів органу приватизації, після чого Управління матиме можливість розглянути питання приватизації (а.с.16-17). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Згідно ст. 47 Конституції України\~кожен має\~право на\~житло.\~Держава створює\~умови,\~за яких\~кожний громадянин\~матиме змогу\~побудувати житло,\~придбати його\~у власність\~або взяти\~в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону . Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право на захист своїх прав і у судовому порядку. Відповідно до\~статті 345 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.п.1\~п.2\~ст.\~29\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» до\~відання виконавчих\~органів сільських,\~селищних,\~міських рад\~належать: \~власні (самоврядні)\~повноваження: 1) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. \~ \~ \~ \~ \~Зі змісту\~ст.\~1\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» \~слідує,\~що приватизація\~державного житлового\~фонду (далі\~-\~приватизація)\~-\~ \~це \~відчуження \~ квартир\~ (будинків),\~ житлових\~ приміщень\~ у\~гуртожитках,\~ призначених\~ для\~ проживання\~сімей та\~одиноких осіб,\~кімнат \~у \~квартирах та\~одноквартирних будинках,\~де мешкають\~два і\~більше \~наймачів,\~ та\~ належних\~ до\~ них\~ господарських\~ споруд\~ і\~приміщень \~(підвалів,\~ сараїв\~і т.\~ін.)\~державного житлового\~фонду на\~ користь\~ громадян\~України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Згідно ч..1,3,5 ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Частинами 4 і 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч.1-4, 7, 10-11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). \~ \~ \~ \~Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку. \~ \~ \~ \~Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. \~ \~ \~ \~Рішенням вісімнадцятої сесії Полтавської міської ради від 19.10.2018 року затверджено Положення про управління майном комунальної власності міста, відповідно до п.10 якого Управління майном комунальної власності є органом приватизації державного житлового фонду, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Полтави та об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Полтави. \~ \~ \~ \~Приватизація житлового фонду комунальної власності міста здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі у власність громадян квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 16.12.2009 року № 396 )зі змінами). \~ \~ \~ \~Пунктом 18 вказаного Положення врегульовано питання щодо переліку документів, які громадяни подають до органу приватизації, одним із яких є копія ордеру про надання житлової площі. \~ \~ \~ \~Таким чином, уповноваженим органом для проведення приватизації є Управління майном комунальної власності міста, яке роз`яснило [PERSON] про подання переліку документів необхідних для приватизації квартири у відповідності до чинного законодавства. \~ \~ \~ \~ Однак, ураховуючи, що ордер на вселення у квартиру [ADDRESS] , обов`язковість подачі якого для приватизації житла передбачена п.18 Положенням, позивачем наданий не був, проте матеріалами справи встановлено, що останній правомірно був вселена у вказану квартиру і користується нею на законних підставах, а також те, що вказана квартира не є службовою та відноситься до державного житлового фонду, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права користування на законних підставах вказаною квартирою на правових підставах з 20.05.1976 року.

Outcome: approved