Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 76\~369,20\~грн. боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії та витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] , є неприватизованою. Зазначена квартира забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради. Споживачами послуг є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З 01 липня 2013 року по 01 червня 2022 року відповідачі не сплачували в повному обсязі кошти за надані послуги, порушуючи тим самим п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та абзац 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Внаслідок порушення відповідачами свого обов`язку щодо сплати наданих послуг за вказаний період в них утворилась заборгованість в розмірі 76\~369,20\~грн. Тому просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь 76\~369,20\~грн. боргу за спожиті послуги з централізованого опалення та витрати з оплати судового збору. Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22.12.2022 року позов задоволено в повному обсязі. 06.04.2023 представник відповідача адвокат Могильницький В.Ю., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого Богунським районним судом м. Житомира 22.12.2022 року у справі за позовом КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії, просив скасувати заочне рішення, відмовити в задовленні позову, стягнути з КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради на користь [PERSON] сплачений судовий збір у сумі 536,80 грн. та 5\~500,00 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.05.2023 року заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22.12.2023 року скасовано та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження о 09-00 год. 22.06.2023 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Від відповідачів відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про призначення справи до розгляду, разом з судовими повістками про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за вказаною у позовній заяві адресою відповідачів. В судове засідання, призначене на 22.06.2023 року, відповідачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Представник відповідача адвокат Могильницький В.Ю., який діє в інтересах [PERSON] в судове заідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити у задоволенні позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , стягнути з позивача судові витрати понесені [PERSON] .. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно зі статтями\~280-282\~ЦПК\~України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. 541, 543 ЦК України зобов`язання з оплати комунальних послуг мають солідарний характер, а тому повнолітні особи, що проживають в квартирі несуть солідарні зобов`язання щодо оплати Згідно статті 162\~ЖК\~України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відповідно до Закону України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Як вбачається зі змісту статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Пунктом 1 частини першої статті 20\~Закону\~України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно частини шостої статті 24\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодувати завдані збитки майну, що перебуває у нього на балансі. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду № 285/4671/15-ц від 14.01.2019 року. За положеннями п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Згідно ст. 525\~ЦК\~України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією Договору дарування від 13.10.1994 року. Вказана квартира забезпечується послугами централізованого опалення. Між КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради та відповідачем існують фактичні договірні відносини з приводу надання послуг на підставі відкриття особового рахунку та Договору про надання послуг. Проте, відповідач [PERSON] своєчасно не проводив оплату за надані послуги за період з 01 липня 2013 року по 01 червня 2022 року, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01 червня 2022 року, яка складає 76\~369,20 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку (а.с. 5). Судом встановлено, відповідно до довідки Відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання УДМС України в Житомирській області (а.с. 23) відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою. Оскільки в добровільному порядку заборгованість не сплачена, відповідач [PERSON] порушує свій обов`язок щодо оплати наданих послуг, суд вважає за необхідне стягнути з нього в заборгованість в сумі 76\~369,20 грн. на користь позивача. Оскільки, доказів належності на праві власності квартири за адресою: [ADDRESS] іншим відповідачам суду не надано, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Під час судового розгляду Комунальним підприємством "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" ЖОР заявлено клопотання в порядку ст. 133 ЦПК України про відшкодування витрат підприємства щодо надання доказів на вимогу суду в сумі 794 (Сімсот дев`яносто чотири) грн. 20 коп., які відносяться до судових витрат. Представник відповідача адвокат Могильницький В.Ю., який діє в інтересах [PERSON] заявляв клопотання про стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат на правничу допомогу, розмір якої, згідно розрахунку судових витрат, складає 5500,00 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідач в порядку і в спосіб, який передбачений ст.ст. 141, 279 ЦПК України заявив вимогу та надав докази на підтвердження витрат на правничу допомогу. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вимоги сторони відповідача про стягнення з позивача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 5500,00 грн. підтверджено Рахунком на оплату №18/03 від 20.03.2023 року, платіжною інструкцією №2PL919622 від 21.03.2023 року Актом наданих послуг від 06.04.2023 року. Обсяг виконаних адвокатом робіт підтверджується матеріалами справи. Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. За правилами п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові, враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; з огляду на те, що відповідач поніс судові витрати на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, що підтверджено належними доказами; суд вважає, що вимога відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню і стягує з позивача на користь відповідача 2600,00 грн. понесених ним витрат на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги. Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. На переконання суду понесені витрати не є завищеними або такими, що явно не співмірні із наданими адвокатом послугами. Окрім того відповідачем [PERSON] було сплачено судовий збір при подачі заяви про скасування заочного рішення в сумі 536,80 грн., що підтверджується квитанцією №32528798800006665195 від 06.04.2023 року.

Outcome: partial