Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 21.12.2010. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 22.12.2010 Відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці Відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3 договору, де зазначено, що відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09.02.2023 має заборгованість у розмірі 62093 грн 83 коп., яка складається з наступного: 50794,61 грн заборгованість за тілом кредита; 11299,22 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0 грн. нараховано комісії; 0 грн нарахована пеня. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 21.12.2010 в розмірі 62093 грн 83 коп. та судові витрати в сумі 24684 грн. Відповідач [PERSON] , якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 21.12.2010 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 22). Згідно зазначеної заяви, сума кредитного ліміту становила 2000 грн (а.с. 22 зворотна сторона). До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55, днів льготного періоду», підписану [PERSON] (а.с. 23). Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем отримана кредитна картка «Універсальна». Як видно з наданої позивачем виписки з карти, відповідач користувався кредитними коштами, здійснював платежі у рахунок погашення заборгованості, тобто вчиняв дії, що свідчать про його згоду з умовами кредитного договору (а.с. 61-116). З довідки, наданої позивачем, вбачається, що [PERSON] згідно укладеного кредитного договору б/н надані кредитні картки ( а.с. 20). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 21). На підтвердження позовних вимог позивачем надано розрахунок, за яким загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 09.02.2023 складає 62093,83 грн, в тому числі: 50794,61 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11299,22 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 4-19). Враховуючи, що відповідач не спростував доданий позивачем розрахунок заборгованості, суд бере цей розрахунок до уваги. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 623 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що загальна заборгованість відповідача перед банком станом на 09.02.2023 складає 62093,83 грн., в тому числі: 50794,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11299,22 грн. - заборгованість за відсотками, яку необхідно стягнути з відповідача. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved