Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 26.11.2005 уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з їх матір`ю (позивачкою). З часом сімейне життя сторін погіршилось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та життя, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги. Шлюбні стосунки остаточно припинені; спільне господарство вони не ведуть. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Подальше спільне життя подружжя та примирення неможливе. Ухвалою суду від 06.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 03.03.2023 від відповідача надійшло клопотання про надання строку для примирення з позивачкою. Ухвалою від 07.03.2023 провадження у справі було зупинено та надано сторонам строк для примирення три місяці. Ухвалою від 07.06.2023 провадження у справі поновлено. 06.06.2023 позивачка надіслала на електронну адресу суду заяву про те, що примирення між нею та відповідачем не відбулося, а тому просила розірвати між ними шлюб. 06.06.2023 відповідач надіслав на електронну адресу суду заяву про те, що примирення між ним та позивачкою не відбулося; відзиву на позовну заяву не надав. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26.11.2005 у Міському відділі РАЦС Миколаївського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1632, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26.11.2005. Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з їх матір`ю (позивачкою). Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у позові просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам дітей, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При цьому позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Про відшкодування судових витрат позивачкою не заявлено.

Outcome: approved