Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, в якому просила зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] мені, [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), зокрема у користуванні спільними приміщеннями квартири, демонтувати замки на дверях, що прямо або опосередковано ведуть до приміщень загального користування, зокрема: між приміщеннями під № 1 у технічному паспорті (площею 9,8 м) та приміщенням під № [NUMBER] у технічному паспорті (площею 6,1 м2); між приміщенням під № 3 у технічному паспорті (площею 2,1 м2) та приміщенням під № 4 у технічному паспорті (площею 2,6 м2) та не встановлювати без згоди [PERSON] замки на дверях, що прямо або опосередковано ведуть до приміщень загального користування квартири та стягнути судовий збір у сумі 992 грн 40 коп. В обґрунтування зазначає, що їй на праві спільної часткової власності належить 25/100 частини квартири [ADDRESS] , що підтверджується доданою до цієї позовної заяви копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 40032911 (дата реєстрації права власності 03.07.2015). 54/300 частини квартири належить [PERSON] на праві спільної часткової власності, що підтверджується доданою до цієї позовної заяви Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 295437147 від 20.01.2022. Раніше, 23.07.2003, [PERSON] зареєстрував право спільної сумісної власності на зазначену квартиру (54/100). Весь час, з моменту початку користування придбаною частиною квартири [ADDRESS] і по дату звернення до суду із цим позовом [PERSON] чинить перешкоди у користуванні спільними приміщеннями квартири [ADDRESS] . Такі дії відповідача виражаються у висловлені погроз та, навіть, застосуванні сили, коли вона намагалась потрапити до спірних приміщень. Крім цього, з початку користування часткою квартири, на міжкімнатних дверях які ведуть до приміщень спільного користування [PERSON] були встановлені замки. На вимогу надати ключі від дверей, що ведуть до приміщень загального користування, відповідач у грубій та образливій формі відмовив [PERSON] неодноразово зверталась до відповідача з питанням про узгодження порядку користування спільними приміщеннями квартири [ADDRESS] , однак [PERSON] на всі спроби узгодити конфліктну ситуацію та вирішити нагальне питання відповідав відмовами та образливими висловами або взагалі ігнорував їх. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06.02.2023 відповідачем подано відзив, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відзив, мотивував тим, що позивач [PERSON] намагалася ввести суд в оману шляхом недодавання до позовної заяви правовстановлюючого документу на право власності на частину квартири. Крім того, в додатках до позовної заяви (П.4) вказано, що до позовної заяви додається копія технічного паспорту, однак в пакеті документів, який отримав відповідач, копії цього документу немає. Також, зазначає, що він є співвласником (54/100) квартири [ADDRESS] , відповідно свідоцтва про право власності на житло від 04 жовтня 1995 року та свідоцтва про право власності за законом на спадщину за законом від 08 липня 2016 року. Одним зі співвласників зазначеної квартири з липня 2015 року(згідно договору купівлі- продажу-дані з витягу) є [PERSON] , яка має 25/100 власності. [PERSON] в квартирі не проживає, використовує й для отримання неоподаткованого доходу. Своїми діями в спільній квартирі [ADDRESS] , саме [PERSON] порушує право на користування власністю, порушує громадський порядок, грубо втручається у життя родини [PERSON] . Фактично позивачка має в користуванні більшу площу квартири, ніж їй належить. Родина [PERSON] , в контексті ст.ст.64,65,156 Житлового кодексу, (а до того батьки, дід та бабця) мешкає у вказаній квартирі багато десятиліть, користуючись відповідними актам КП «Жилкомсервіс» приміщеннями. [PERSON] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Купуючи частину у власності спільної із відповідачем та іншими власниками квартирі, [PERSON] була ознайомлена з порядком фактичного користування приміщеннями квартири, який в продовж багатьох десятиліть склався між співвласниками квартири у відповідності до положень статті 358 Цивільного кодексу України. Заслухавши позивача та її представника на підтримку поданого позову, відповідача та його захисника, які проти його задоволення заперечували, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Згідно частини 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до матеріалів справи, спірна квартира за адресою : [ADDRESS] є квартирою комунального типу, яка складається з 5-ти житлових кімнат та приміщень загального користування. Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.07.2016 року актуальна інформації про об`єкт речових прав в Державному реєстрі речових прав співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є три особи: [PERSON] (частка 54/300, спільна часткова власність), [PERSON] (частка 21/100, спільна часткова власність), [PERSON] (частка 25/100, спільна часткова власність). Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 04.10.1995 року співвласниками 54/100 частин квартири, за адресою : [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.07.2016 року [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька. Тобто, співвласниками 54/100 частин квартири за адресою: [ADDRESS] , станом на 08.07.2016 року були [PERSON] (54/300 частин) та [PERSON] 36/100 (54/300 частин +(54/300 частин). Тобто, співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є: [PERSON] та [PERSON] (частка 54/100, спільна часткова власність), [PERSON] (частка 21/100, спільна часткова власність), [PERSON] (частка 25/100, спільна часткова власність). [PERSON] зазначила, що співвласник [PERSON] не перешкоджає їй як власнику користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому у позивача відсутні до нього позовні вимоги. Позов позивачем [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням подано тільки до [PERSON] , однак співвласником його частки ще є і [PERSON] . Належність на праві спільної власності частки 54/100 квартири [PERSON] та [PERSON] , відповідачем не оспорюються та судом під сумнів такі обставини не ставляться. Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц, від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21, від 03 травня 2023 року у справі № 200/7595/18). Відповідачу ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 01 червня 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення співвідповідача та заяви про зміну предмету позову та клопотання про поновлення строку для подання заяви про зміну предмета позову, оскільки строк було пропущено. Відповідно до Постанови Верховного суду від 20 січня 2021 року, визначення позивачем у справі складу сторін (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом сторін. За установлених дійсних обставин, відсутності інших заявлених вимог та незалучення належних відповідачів, суд позбавлений можливості у даній справі вирішувати питання про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, тому позов не підлягає задоволенню. Суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з належним визначеним колом осіб. У зв`язку із відмовою у позові, на підставі ст. 141 ЦПК України суд залишає судові витрати позивача за ним.

Outcome: dismissed