Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Куцалаби Г.В., звернулась до суду із цією заявою посилаючись на те, що заявниця є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька відкрилася спадщина на майно, а саме на земельну частку (пай) розміром 0,87 га у землі, яка перебуває у колективній власності ААГ «Колос» за адресою: село Лютовисько, Самбірського району Львівської області на підставі рішення Старосамбірської райдержадміністрації № 31 від 28.02.1997 року, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0164708 від 28.02.1997 р. та на земельну частку (пай) розміром 1,65 га у землі, яка перебуває у колективній власності ААГ «Колос» за адресою: село Лютовисько Самбірського району Львівської області на підставі рішення Старосамбірської райдержадміністрації № 31 від 28.02.1997 року та належала його дружині [PERSON] , що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0164709 від 28.02.1997 р., яку він фактично прийняв після смерті дружини, оскільки постійно проживав разом з нею до дня її смерті, але не оформив своїх спадкових прав. Звернувшись до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , заявниця отримала відмову у формі листа №19/01-16 від 01.03.2023 року у зв`язку з тим, що пропущений встановлений ст. 1270 ЦК України термін для прийняття спадщини, не подано документів, які б підтверджували факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини чи факту своєчасного прийняття спадщини. Таким чином, заявниця позбавлена можливості встановити за собою в нотаріальному порядку право власності на спадкове майно, зокрема, отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки нею пропущений термін для прийняття спадщини, а документів, які б підтверджували факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини/ своєчасного прийняття спадщини не надано. Із врахуванням викладеного та поданих документів, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] ; та встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем - її батьком, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, представник заявника адвокат Куцалаба Г.В. подала заяву про проведення судового засідання без особистої участі заявника та її представника; заяву про встановлення фактів підтримують у повному обсязі, просять задовольнити. Представник заінтересованої особи Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому проти заяви не заперечував та просив розглядати справу без участі представника. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Із копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 25.10.1997 року відомо, що [INFO] в с. Буково Старосамбірського району Львівської області померла [PERSON] (а.с. 12). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 23.02.2023 року відомо, що [PERSON] та [PERSON] 03.06.1951 року уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 14). Із копії сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0164709 відомо, що [PERSON] на підставі рішення Старосамбірської районної державної адміністрації від 28.02.1997 року № 31, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ААТ «Колос» розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 15). Як вбачається із довідки, виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 16.02.2023 року № 129, згідно погосподарської книги № 2 села Букова Старосамбірського району Львівської області за особовим рахунком погосподарського обліку № 141 за 1997 рік рахується житловий будинок [ADDRESS] . Померла [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] , нею не посвідчувався заповіт у виконкомі сільської ради. Заборони і арешту на житловий будинок і земельну ділянку немає. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована разом із чоловіком [PERSON] та дочкою [PERSON] , [INFO] , яка проживала разом з батьками без реєстрації (а.с. 20). Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 12.03.2004 року відомо, що [INFO] в с. Буково Старосамбірського району Львівської області помер [PERSON] (а.с. 13). Із копії сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0164708 відомо, що [PERSON] на підставі рішення Старосамбірської районної державної адміністрації від 28.02.1997 року № 31, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ААТ «Колос» розміром 0,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 16). Як вбачається із довідки, виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 16.02.2023 року № 130, згідно погосподарської книги № 2 села Букова Старосамбірського району Львівської області за особовим рахунком погосподарського обліку № 141 за 2004 рік рахується житловий будинок [ADDRESS] . Померлий [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] , ним не посвідчував заповіт у виконкомі сільської ради і він був єдиним та останнім членом колгоспного двору. Заборони і арешту на житловий будинок і земельну ділянку немає. На день смерті [PERSON] проживав разом із дочкою [PERSON] , [INFO] , яка проживала разом з батьком без реєстрації (а.с. 19). Із повідомлення приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кір Р.А. №19/01-16 від 01.03.2023 року відомо, що причиною відмови нотаріуса [PERSON] у подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , є пропущений встановлений ст. 1270 ЦК України термін для прийняття спадщини і не подано документів, які б підтверджували факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини чи факту своєчасного прийняття спадщини (а.с. 8). Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в редакції, що діяла на момент виникнення даних правовідносин, а саме затверджена наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За змістом статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Статтею 3\~цього Закону\~визначено,\~що свобода\~пересування -\~право громадянина\~України,\~а також\~іноземця та\~особи без\~громадянства,\~які на\~законних підставах\~перебувають в\~Україні,\~вільно та\~безперешкодно за\~своїм бажанням\~переміщатися по\~території України\~у будь-якому\~напрямку,\~у будь-який\~спосіб,\~у будь-який\~час,\~за винятком\~обмежень,\~які встановлюються\~законом; вільний\~вибір місця\~проживання чи\~перебування -\~право громадянина\~України,\~а також\~іноземця та\~особи без\~громадянства,\~які на\~законних підставах\~перебувають на\~території України,\~на вибір\~адміністративно-територіальної\~одиниці,\~де вони\~хочуть проживати\~чи перебувати; місце\~перебування -\~житло або\~спеціалізована соціальна\~установа для\~бездомних осіб,\~інший надавач\~соціальних послуг\~з проживанням,\~у якому\~особа,\~яка отримала\~довідку про\~звернення за\~захистом в\~Україні,\~проживає строком\~менше шести\~місяців на\~рік або\~отримує соціальні\~послуги; місце\~проживання -\~житло з\~присвоєною у\~встановленому законом\~порядку адресою,\~в якому\~особа проживає,\~а також\~апартаменти (крім\~апартаментів у\~готелях),\~кімнати та\~інші придатні\~для проживання\~об`єкти нерухомого\~майна,\~заклад для\~бездомних осіб,\~інший надавач\~соціальних послуг\~з проживанням,\~стаціонарна соціально-медична\~установа та\~інші заклади\~соціальної підтримки\~(догляду),\~в яких\~особа отримує\~соціальні послуги; особа - фізична особа. Відповідно до ч. 1 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсугності неоспорюваних прав. У пункті 5 частини 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи наведене слід зазначити, що хоча заявниця і була зареєстрована за іншою адресою, проте фактично проживала з батьками у [ADDRESS] , так як вела з ними спільне господарство та доглядала за батьком до дня його смерті. Заявник не може вважатися такою, що пропустила строк для прийняття спадщини після смерті свого батька, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем - своїм батьком на час відкриття спадщини, відтак своєчасно прийняла спадщину. Крім того, у документах, що посвідчують особу заявниці та її батька є невідповідності у записах імені та по-батькові, а саме: у паспорті заявниці зазначено - [PERSON] , у її свідоцтві про народження - [PERSON] , батько - [PERSON] , у її свідоцтві про одруження - [PERSON] , а у свідоцтві про смерть батько зазначений [PERSON] , сертифікат на земельну частку (пай) виданий на ім`я [PERSON] (а.с. 9, 10, 11, 13, 16). Зазначені невідповідності у імені та по-батькові осіб в подальшому може стати перешкодою в доведенні факту родинних зв`язків та оформленні спадкових прав. З огляду на наведене, підставним є встановлення факту родинних відносин між особою [PERSON] та [PERSON] , а саме, що останній є батьком заявниці. При співставленні усіх наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що заява [PERSON] , яка подана її представником, обгрунтована та підлягає до задоволення у повному обсязі. Представник заінтересованої особи не заперечує щодо задоволення поданої заяви. Встановлення наведених фактів має для заявниці юридичне значення, так як необхідне для оформлення спадщини.

Outcome: approved