Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

АТ «Таскомбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги вмотивовано тим, що 15.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №8575723484 згідно з яким відповідачці надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 190144,26 грн.; строк користування 60 місяців; річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту, при наданні кредиту 5 % від суми кредиту. Кредит відповідачкою отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений у Паспорті кредиту. Банк свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав належним чином. 17.12.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір відтуплення права вимоги №171221 за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язується відступити AT «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених договором, а AT «ТАСКОМБАНК» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування. Відповідно до умов Договору про відступлення права вимоги № 171221 від 17.12.2021 та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги позивач є новим кредитором боржника - [PERSON] за кредитним договором №8575723484 від 15.11.2021 року з усіма наступними додатками та змінами. Внаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань, станом на 27.04.2023 року за нею рахується непогашена заборгованість у розмірі 251918,56 грн., з яких: 15613,13 грн.\~ - заборгованість по тілу кредиту; 6,91 грн. -\~\~ заборгованість по річним процентам; 66298,52 грн. - заборгованість по щомісячним процентам. АТ «Таскомбанк» просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 191825,04 грн. та судові витрати. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не подала відзиву на позов, не заперечила позовних вимог. За наведених обставин суд констатує про можливість проведення розгляду справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 15.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №8575723484 згідно з яким відповідачці надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 190144,26 грн.; строк користування 60 місяців; річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту, при наданні кредиту 5 % від суми кредиту. Банк свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав належним чином та перерахував суму кредитних коштів на рахунок [PERSON] 17.12.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір відтуплення права вимоги №171221 за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язується відступити AT «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених договором, а AT «ТАСКОМБАНК» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування. Відповідно до умов Договору про відступлення права вимоги № 171221 від 17.12.2021 та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги позивач є новим кредитором боржника - [PERSON] за кредитним договором №8575723484 від 15.11.2021 року з усіма наступними додатками та змінами. Внаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань, станом на 27.04.2023 року за нею рахується непогашена заборгованість у розмірі 251918,56 грн., з яких: 15613,13 грн.\~ - заборгованість по тілу кредиту; 6,91 грн. -\~\~ заборгованість по річним процентам; 66298,52 грн. - заборгованість по щомісячним процентам. Правильність такого розрахунку ніким не оспорюється, наданий банком розрахунок не викликає у суду сумнівів щодо його правильності, а тому такий береться до уваги, як доказ щодо розміру заборгованості відповідачки. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачка [PERSON] відзиву з належними та допустимими доказами в заперечення проти позову та спростування доводів позивача не подала. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 3778,78 грн. судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved