Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт на ім`я [PERSON] , яким заповіла все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось позивачу у справі. Позивач не була обізнана щодо наявності заповіту складеного на її ім`я, заповіт знайшла випадково, прибираючи речі, та у березні 2019 року звернулась до Суворовської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак їй було відмовлено з підстав пропуску строку, встановленого на прийняття спадщини. На підставі викладено просить: визначити [PERSON] додатковий строк на прийняття спадщини за заповітом від 31.01.2013 року, тривалістю у три місяці з дати набрання рішенням суду законної сили. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачам роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. Також, ухвалою суду від 10 січня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. На виконання ухвали про витребування доказів, надійшла відповідь Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі, згідно якої зазначено, що інформація з приводу спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , відсутня (а.с.30). В подальшому, 29.07.2022 року (вх. № 13317) надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів за підписом представника позивача (а.с.43-46). Та, 10.02.2023 року (вх. № 3614) про долучення письмових пояснень свідків (а.с.52-61). Також, 16.02.2023 року (вх. № 4241) надійшла заява представника позивача з процесуальних питань (а.с.63). Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року підготовче провадження у справі закрито, призначено розгляд справи в судове засідання по суті (а.с.76). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, на адресу суду 20.06.2023 року (вх. 17121) надійшла заява представника позивача адвоката Сєдової Людмили Павлівни щодо розгляду справи у відсутність сторони позивача, згідно якої представник зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві (а.с.79). Представник відповідача Одеської міської ради також, 20.06.2023 року (вх. № 17105) звернувся на адресу суду з заявою про проведення судового засідання у його відсутність (а.с.78). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вона проживала за адресою: [ADDRESS] , так як являється власником 1/3 частини зазначеного будинку, на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Позивач зазначає, що в березні 2019 року, перебираючи речі померлої вона знайшла заповіт складений на її ім`я, про існування якого вона не знала, та не була обізнана щодо його складення, після чого звернулась до Суворовської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак їй було відмовлено з підстав пропуску строку, встановленого на прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть № 10504 складено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.12). Згідно заповіту, посвідченого 31.01.2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Корнік Д.А., за життя [PERSON] , заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та на що вона має право [PERSON] , [INFO] . Заповіт складено та підписано 31.01.2023 року о 16 год. 30 хвилин в двох примірниках (а.с.7). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 31.01.2013 року, приватним нотаріусом зареєстровано заповіт (а.с.8). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] форма власності: спільна часткова, розмір частки 1/3; також, 1/3 частини належать [PERSON] , та 1/3 [PERSON] (а.с.53-54). В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на те, що взагалі не була обізнана про наявність заповіту, а відтак не мала можливості у строки встановлені законом звернутись до нотаріальної контори. Судом досліджуються письмові свідчення пояснення [PERSON] , та [PERSON] . Згідно пояснень [PERSON] остання зазначила, що позивач [PERSON] , є її матір`ю, та в березні 2019 року коли родина вирішила робити ремонт в квартирі, серед речей в шафі знайшли заповіт, згідно якого [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . Про наявність заповіту родина не знала. Згідно пояснень [PERSON] останній зазначив, що [PERSON] , є матір`ю його дружини, в березні 2019 року, під час проведення ремонтних робіт вони знайшли в шафі, в папці з документами заповіт складений на ім`я [PERSON] , про існування якого ні хто ні чого не знав (а.с.58-61). Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріалами справи підтверджено, що позивач через наявність поважних, об`єктивних причин пропустила строк на прийняття спадщини, тому вимоги щодо надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про період часу, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»: «Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України та такий додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Згідно п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позивачем доведені обставини, на які віна посилається як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та суд дійшов переконання, що додатковий строк тривалістю три місяці буде достатнім для позивача для подання заяви для прийняття спадщини.

Outcome: approved