Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

1.Позиція сторони позивача. У жовтні 2021 року позивач [PERSON] подала до Печерського районного суду міста Києва матеріали позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» «про захист прав споживачів». Згідно до змісту позовних вимог, просить: - визнати договір позики №0672-8928 від 13.04.2021 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» недійсним. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» було укладено договір №0672-8928 від 13.04.2021 р., відповідно до якого нею було отримано позику. Ознайомившись зі змістом договору №0672-8928 від 13.04.2021 р., я вважаю, що укладений договір є недійсним. Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи. Проте відповідач наголошує, що нею не було підписано даний договір. Факт надання інформації відповідно до вимог частини другої цієї статті повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронкого повідомлення. Відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. Споживач має бути письмово проінформований про те, що вартість послуг третіх осіб установлюсться виключно такими особами, відповідно кредитодавець не здійснює інформування про розмір відповідних витрат та/або їх зміну протягом строку дії договору про споживчий кредит і не включає їх до розрахунку реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача. Відповідачем було проігноровано зазначену вимогу та не повідомлено письмово позивача про необхідну інформацію щодо умов договору. Відповідач скористався тим, що їй, як всю позичальнику об?єктивно бракувало знань, необхідних для здійспення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і вона була введена в оману при отриманні кредитних послуг, а Відповідач, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Крім того, п.5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливими умовами, можуть бути визнані недійсними. Також позивач вказує на те, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встновлені ч. 1-3,5-6 ст. 203 ЦК України. Однак, прийняття пропозиції від Відповідача укласти електронний договір (акцепт) здійснено шляхом зазначення у відповідному чекбоксі галочки на сторінці сервісу з надання онлайн позик Відповідачем та введення одноразового ідентифікатора без заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції в електронній формі, що не відповідає положенням абзацу третього частини шостої статті 1 Закону України «Про електронну комерцію. Відповідно до ЗУ «Про електронні довірчі послуги»: Електронний підпис електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов?язуються і використовуються ним як підпис. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумицію його відповідності власноручному підпису. Таким чином, оскільки порядок акцептування пропозиції Відповідачем не відповідає положенням абзацу третього частини шостої статті 1 Закону України «Про електронну комерцію», Договір про надання позики, укладений між позивачем та відповідачем є таким, що не прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Відповідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивач також звертає увагу, що Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту укладений між нею та відповідачем містить ознаки кредитного договору. Позивач вказує, що в оспорюваному договорі не була вказана ціна та сукупна вартість кредиту. У разі відсутності інформації про вартість додаткових та супутніх послуг третіх осіб, які є обов?язковими для отримання споживчого кредиту, для надання такої інформації враховуються вимоги законодаветва про споживче кредитування щодо визначення вартості цих послуг відповідно до їх орієнтовної вартості. Однак працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» було проігноровано дані вимоги законодавства та не було надано позивачу розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат, які пов?язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. У зв?язку з цим реально нарахований відсоток за користуванні кредитними коштами став значно більшим, за зазначений працівниками фінансової установи у розрахунку платежів. Позивач вважає, що відповідачем було введено її в оману на рахунок істотних умов договору, зокрема, на рахунок відсоткової ставки за користування кредитом та не було нічного зазначено на рахунок непомірно великої відсоткової ставки у випадку порушення зобов`язання. Їй було повідомлено значно меншу ціну кредиту (відсотків) через що вона погодилась на укладання зазанчених договорів. Розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Позивач [PERSON] просить визнати Договір №0672-8928 від 13.04.2021 року недійсним. 2. Позиція відповідача. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідністю «Укр кредит фінанс» - Омельчук П.І., подав до суду відзив на позовну заяву. Зазначив, що вважає позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, не мають законодавчого обґрунтування та не підлягають задоволенню. Слід зазначити, що 13.04.2021 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 0672-8928, який є діючим та забов`язання за яким позичальником не виконанні. Договір про відкриття кредитної лінії між сторонами укладений в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» та відповідно до Правил відкриття кредитної лінії, складають єдиний договір. Крім того, укладання договору № 0672-8928 від 13.04.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Укр кредит фінанси» визнається сторонами, а відтак, відповідно до ст.. 82 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню. Договір про відкриття кредитної лінії між сторонами укладений в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» та відповідно до Правил відкриття кредитної лінії, які діяли на момент укладення Договору та є його невід?ємною частиною, забезпечує дотримання Відповідачем вимоги щодо письмової форми для даного виду Договору. Так, ЗУ «Про електронну комерцію», визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення визначає права і обов?язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Даний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту Відповідача (https://www.creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Відповідача, в рамках якої засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Позивач в момент реєстрації на сайті створив власний Особистий кабінет, який є сукупністю захищених сторінок. Особистий кабінет забезпечує позивачу повну взаємодію з відповідачем, постійний доступ до Договору та іншої інформації. Крім того, відповідно до ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладний шляхом обміну електронними повідомленнями ,підписаний в порядку, визначеному ст.. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожен примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст..12цього Закону, є оригіналом цього документа. До того ж, Позивачем на сайті Відповідача самостійно створено Особистий кабінет, заповнено заявку на отримання кредиту, надано підтвердження ознайомлення з офертою відповідача. Вся актуальна інформація щодо діючої угоди постійно доступнав особистому кабінеті Позивача на сайті Відповідача. Також представник відповідача наголошує на ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Щодо твердження Позивача про підписання договору відповідно ЗУ «Про електронний цифровий підпис» слід зазначити, що дані відомості є помилковими, оскільки між сторонами погоджено порядок підпису договору відповідно ЗУ «Про електронну комерцію». Крім того, звертаємо увагу, що ЗУ «Про електронний цифровий підпис» втратив чинність від 07.11.2018р., що унеможливлює його застосування. Також Позивач зазначає щодо ведення Відповідачем нечесної підприємницької практики, відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» та відсутність надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування». Проте з такими твердженнями Позивача не можна погодитись. Відповідно до п.2 ч.1 ст.9 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначається, що: «Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з інформацією необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем для прийняття усвідомленого рішення» Крім того, відповідно до 6.2.1. Договору, Позичальник підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавство України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті https://creditkasa.ua, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав?язування їх придбання. Також, необхідно зазначити, що на офіційному веб-сайті Відповідача - https://www.creditkasa.ua, у вільному доступі для всіх клієнтів Відповідача розміщена повна інформація щодо Договору кредиту (примірний Договір) та порядку його укладення. Також, звертають увагу, що Кредитний договір № 0672-8928 від 13.04.2021 р., є вже 8 Договором укладеним між Позивачем і Відповідачем. Попередні договори Позивачем виконано в повному обсязі. Тобто, Кредитний договір № 0723-2379 від 12.06.2021р. є вже не першим Договором, що укладений між Позивачем та Відповідачем. Таким чином, посилання Позивача на нечесну підприємницьку практику Відповідача щодо ненадання інформації по Кредитному Договору, його нечіткість та незрозумілість є безпідставними та не відповідають дійсності. Щодо тверджень Позивача про надмірне нарахування суми неустойки (пені, штрафу) за порушення грошового зобов?язання, слід зазначити наступне. Відповідно до п. 5.2 Договору, Кредитодавець має право, у разі не здійснення сплати процентів у останній календарний день Заявленого строку та/або у певний черговий День сплати процентів, нарахувати, а Позичальник зобов?язаний сплатити штраф урозмірі 10% від Суми Кредиту. Сукупна сума неустойки (шграф, пеня), нарахована за порушення зобов?язань Позичальником на підставі цього Договору, не може перевищувати половини Кредиту, одержаного Позичальником за Договором. В свою чергу відповідно п. 2 ч.2ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування», сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушения зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Тобто, Відповідачем дотримано вимоги щодо встановлення розміру нарахування неустойки, що у цілому не перевищує 50% (п?ятдесяти відсотків) Суми Кредиту у відповідності до ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування». У позовній заяві Позивач звертає увагу щодо застосування до правовідносин між сторонами, зокрема: Постанови правління Національного банку України від 08.06.2017р. №168 «Про затвердження правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», в зв?язку з чим необхідно зазначити наступне. Так, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою, а не банківською установою та в свою чергу здійснює свою діяльність відповідно до ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», цей Закон регулює відносини, що виникають між учасниками ринків фінансових послуг під час здійснення операцій з надання фінансових послуг. Фінансові установи в Україні діють відповідно до цього Закону з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності. 3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 12 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Печерського районного суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з\~обмеженою\~відповідальністю\~«Укр кредит\~фінанс»\~«про захист\~прав споживачів»(а.с. 1-9). Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року цивільну справу передано за підсудністю до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області (а.с. 23). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2022 року цивільну справу передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 28). Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 05 жовтня 2022 цивільну справу відкрито в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 36). Разом з позовною заявою позивач [PERSON] подала матеріали заяви «про витребування доказів». Згідно до змісту заяви позивач просить: - витребувати від Відповідача по справі екземпляр Договору позики №0672-8928 від 13.04.2021 року, що укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс». Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року заяву [PERSON] «про витребування доказів» задоволено частково (а.с. 30-31). 24 березня 2023 року на електронну пошту суду від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та направлення копії позовної заяви (а.с. 56-57). 08 червня 2023 року від відповідача ТОВ «Укр кредит фінанс» до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 70-78). Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 4. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 13 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» та [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 0672-8928, згідно до якого загальний розмір наданого кредиту становить 14500,00 гривень; розмір процентів за користування кредитом 2,5% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику кредиту до моменту повернення кредиту; заявлений строк користування кредитом складає 14 календарних днів з дня отримання кредиту. Договрі підписаний позивачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А221(а.с. 78-79). Згідно до паспорту споживчого кредиту встановлено, що строк кредитування 99 календарних днів, процентна ставка 912,50% річних (2,5% в день) (а.с. 87-88). 5. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. З урахуванням вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до\~ст. 274 ЦПК України\~у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Відповідно до частини першої\~статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з частиною першою\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Частиною першою\~статті 230 ЦК України\~передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша\~статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї\~із сторін правочину. Згідно зі статтями\~11,\~18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». До договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни\~в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів», в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, встановлено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика\~є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. За змістом\~статті 230 ЦК України\~наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Встановивши, що грошові кошти надавалися позичальнику в кредит і її було повідомлено про сплату 2,5 % на добу за користування кредитними коштами, що вона сама визнає, та те, що позивач не надала доказів наявності умислу в діях відповідача щодо введення її в оману. Крім того, на обґрунтування заявленого позову позивач зазначала і про порушення відповідачем при укладенні оспорюваного правочину\~Закону України «Про електронну комерцію», а саме про відсутність електронного підпису на договорі. У\~статті 3 цього Закону\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа\~з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним\~з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані\~з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання\~є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи\~\~(вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету\~\~і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Стаття 652 ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В абзаці другому частини другої\~статті 639 ЦК України\~визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений\~\~у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Суд встановив, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому [PERSON] через особистий кабінет на вебсайті відповідача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту шляхом натискання кнопки «погоджуюсь», після чого ТОВ «Укр кредит фінанс» надіслало позивачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор\~у вигляді смс-коду, який позивач і використала для підтвердження підписання кредитного договору. У пункті 7 кредитного договору «Реквізити та Підписи Сторін» зазначено електронний підпис фізичної особи [PERSON] А221. Укладення вищевказаного кредитного договору № 0672-8928 від 13.04.2021., позивач не оспорює. Правилами надання грошових коштів у позику, які діяли на момент укладення Договору та є його невід`ємною частиною встановлюється порядок укладення Договору між сторонами, а саме: позивач на сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», здійснила заповнення Заявки на отримання Позики, вказала всі дані, відмічені в Заявці в якості обов`язкових для заповнення; заявка подавалася позивачем через Особистий кабінет; відповідач проінформував позивача про прийняте рішення щодо видачі Кредиту з гіперпосиланням на пропозицію позивача щодо укладення Договору відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~та ст.\~641,\~642 ЦК України; позивач в Особистому кабінеті ознайомилася з пропозицією ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» щодо укладання Електронного договору (офертою), яка була розміщена в Інформаційно- телекомунікаційній системі Відповідача; позивач надала відповідь відповідачу електронним повідомленням про ознайомлення та повне і безумовне прийняття (акцепт) оферти Відповідача, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором (пароль надісланий Позивачу в смс-повідомленні), у відповідності до абз. 2 ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»; ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надав підтвердження про укладання Договору шляхом розміщення інформації в Особистому кабінеті позивача. Як вбачається з вищенаведеного порядку, при укладенні Договору позивачем здійснені дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення Договору. Без відповідних дій з боку позивача укладення Договору було б неможливе. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановивши, що без отримання листа на адресу електронної пошти\~\~і смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, обґрунтовано вважав, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного\~у письмовій формі. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, надані позивачем докази в своїй сукупності не є достатніми та у позовних вимогах позивача [PERSON] до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Укр кредит\~фінанс» «про захист прав споживачів» слід відмовити. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: dismissed