Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

У квітні 2023 року до суду звернувся [PERSON] з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що 07.08.2004 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Решетилівського районного суду від 12.04.2023 між сторонами було розірвано шлюб. Спільні діти проживають разом із позивачем та перебувають на його повному матеріальному утриманні. Відповідачка є здоровою, працездатною та може надавати таку допомогу. Посилаючись на вищезазначені обставини [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки всіх видів її доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття . Ухвалою судді від 16.05.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 06.06.2023. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач не з`явився, до позову додав заяву, у якій просив справу слухати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 9). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, 02.06.2023 подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі (а.с. 30). \~ \~ \~ \~У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206\~ЦПК України,\~у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для цього\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 07.08.2023 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4). Батьками [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є сторони\~справи,що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5, 6, 7). Відповідно до\~довідки,\~виданої 26.04.2023\~Виконавчим комітетом\~Решетилівської міської\~ради,\~ [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Судом також\~встановлено,\~що спільні\~діти перебувають\~на повному\~матеріальному утриманні\~батька,\~відповідачка добровільно\~не надає\~матеріальної допомоги\~на утримання\~неповнолітніх дітей. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182\~СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191\~СК\~України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідноч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд доходить висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, тобто є передбачені ст.\~180\~СК\~України підстави для стягнення аліментів. Таким чином, визнання позову відповідачкою слід прийняти. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~Згідно зч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Позивачем при зверненні до суду було заявлено одну майнову вимогу (про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей). Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 2684, 00 грн. Таким чином судовий збір за подання позовної заяви [PERSON] становить 1073,60 грн. Відповідно до п. 3. ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються\~позивачі - у справах про стягнення аліментів. Тобто, позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору у даній справі. Згідно з ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Заяву про визнання позову [PERSON] подала до початку розгляду справи по суті. З огляду на зазначене, у зв`язку із визнанням відповідачкою позову та задоволенням позову [PERSON] у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки у справі в розмірі 536,80 грн на користь держави, іншу частину судових витрат віднести за рахунок держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved