Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

07.01.2023 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось з позовом до [PERSON] , про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 5164986568 від 6 жовтня 2020 року в розмірі 72146,33 грн., з яких: 59075,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7,27 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 13063,42 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками та судових витрат по сплаті судового збору. Позов мотивований тим, що 06.10.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" було укладено кредитний договір № 5164986568. 29.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір відступлення права вимоги у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" передало позивачу за плату право грошової вимоги належні ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Згідно п.1.2 договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі портфеля заборгованості за цим договором ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заміняє ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та набуває прав грошових вимог за кредитними договорами, включаючи право вимоги від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Таким чином, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в розмірі 72146,33 грн., з яких: 59075,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7,27 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 13063,42 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.12.2021 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. В судове засідання представник позивача не прибув, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, а позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, але її представник адвокат Окольчишина І.М. заявила клопотання про визнання позову і відсутність заперечень проти його задоволення, при цьому просила суд у відповідності до ст.. 142 ч.1 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь позивача 50% витрат по сплаті судового збору. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Статтею526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 статтею 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір або інший правочин (пункт 1 частина 2 статті 11 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме - надали відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, про що судом зазначено вище. Проте, відповідач не надавав своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними договорами, відсотками (не сплатив щомісячні платежі). Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як вже вказувалось вище, відповідач не надав своєчасно кредитним установам грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що є порушення умов кредитних договорів, а також статей 509, 526, 1049 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаними договорами не виконав. Судом також встановлено,що був укладений договір факторингу 29.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та позивачем. Таким чином за вищевказаним договором факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості, яка склала 72146,33 грн. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі викладеного, та враховуючи що визнання позову озвучено представником відповідача в судовому засіданні, і у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, то суд знаходить позовні вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача на відшкодування понесених і документально підтверджених судових витрат слід стягнути судовий збір. Ст. 142 ч.1 ЦПК України передбачає, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, на користь позивача з відповідача необхідно стягнути 1342 грн. витрат по сплаті судового збору, а 1342 грн. витрат по сплаті судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved