Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.05.2023 року було частково задоволено позовні вимоги у цивільні справі за позовом [PERSON] , до [PERSON] , про поділ майна подружжя та визнано у порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на автомобіль марки Subaru Forester, загальний легковий, загальний універсал-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2007 року, сірого кольору, стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , грошову компенсацію вартості частки автомобіля в сумі 126937,20 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 1269,37 грн. Стороною позивача було заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, представник позивача в строк, визначений законом, після ухвалення рішення по справі надав докази понесених витрат на правничу допомогу в сумі 35000 грн., та витрати на проведення експертизи у розмірі 13200,00 грн., тому просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу та витрати на проведення експертизи, що понесені позивачем. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою сторін. Дослідивши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного. В провадженні Дарницького районного суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] , до [PERSON] , про розподіл майна подружжя. Рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 02.05.2023 року було частково задоволено позовні вимоги у цивільні справі за позовом [PERSON] , до [PERSON] , про поділ майна подружжя та визнано у порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на автомобіль марки Subaru Forester, загальний легковий, загальний універсал-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2007 року, сірого кольору, стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , грошову компенсацію вартості частки автомобіля в сумі 126937,20 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 1269,37 грн. На підтвердження витрат по експертизі представником позивача було подано договір № 013/02-23 від 16.02.2023 року про надання послуг з проведення експертизи, рахунок-фактура № СФ-1602231 на оплату експертних послуг від 16.02.2023 року у розмірі 13200,00 грн., квитанція №0.0.2864759102.1 від 17.02.2023 року про оплату транспортно-товарознавчої експертизи, акт наданих послуг № 31 від 20.02.2023 року. Крім того на підтвердження витрат на правову допомогу, було надано договір № АБ-22/09/2-ЄР від 16.09.2022 року про надання правової допомоги, додаткова угода № 1 до договору № АБ-22/09/2-ЄР від 16.09.2022 року відповідно до якої сторони домовились, що розмір гонорару за надання правової допомоги в суді першої інстанції є фіксованим та складає 35000,00 грн, акт приймання-передачі виконаних робі від 03.05.2023 року, та рахунок фактуру № INV-0001 від 03.05.2023 року. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову - на позивача, у разі задоволення позову - на відповідача. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову (ч. 2 ст. 16 ЦПК України). Одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У разі недотримання вимог ч. 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи наведене, та той факт, що стороною позивача документально доведено, що нею понесені витрати на проведення експертизи висновок якої враховувався при прийняті рішення по справі у розмірі 13200,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.2864759102.1 від 17.02.2023 року про оплату транспортно-товарознавчої експертизи, суд дійшов висновку, що зазначені заявником витрати підлягають відшкодуванню. Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження понесених витрат позивач посилається на рахунок фактуру № INV-0001 від 03.05.2023 року на суму 35000,00 грн. Однак, фактично рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за поставлені (фактично поставлені) товари чи надані (фактично надані) послуги. Оформлений належним чином рахунок-фактура може бути підставою для відображення в бухгалтерському обліку господарської операції з постачання товарів, робіт або послуг тільки у разі його оплати, що повинно бути підтверджено відповідними документами. Документами, що підтверджують оплату, можуть бути платіжне доручення, розрахунковий чек, касовий чек, розрахункова квитанція, виписка з карткового рахунку, квитанція до прибуткового касового ордера тощо. Однак, матеріали справи не мають належних доказів того, що позивачем було здійснено оплату за правничу допомогу. Рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а має лише інформаційний характер. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 35000,00 грн. слід відмовити.

Outcome: partial