Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом до ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ», [PERSON] , визначивши третіми особами: [PERSON] , ТОВ «ЕЙ ТІ ФІНАНС», в якому прохав: визнати договір № 001/16-08-ОД від 16.08.2018 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, за яким ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» відступило [PERSON] права вимоги до [PERSON] за кредитним договором недійсним, визнання визнати договір про відступлення прав вимог за іпотечним договором, посвідченим Лавінда Н.О., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області 16.08.2018 року, номер запису про реєстрацію іпотеки 27315637, укладений між ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» та [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) недійсним. В обґрунтування позову вказав, що 09.11.2006 між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 371, відповідно до умов якого останньому надано кредитні кошти у розмірі 63\~000 доларів США зі сплатою 14 % річних з кінцевим терміном повернення до 09.11.2026. 09.11.2006 ним придбано квартиру [ADDRESS] та цього ж дня укладено іпотечний договір між «ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] , в якому предметом іпотеки виступає квартира [ADDRESS] . В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між Банком та [PERSON] 09.11.2006 року укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання солідарно відповідати перед Банком по зобов`язаннях [PERSON] , які виникають по кредитному договору. 01.08.2018 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» уступив право вимоги за кредитним договором та іпотечним договором ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ». 16.08.2018 року між ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» та [PERSON] було укладено Договір № 001/16-08-ОД про відступлення прав вимог за кредитним договором та договором поруки. Згідно п.4 наведеного договору, за відступлення прав вимоги за Основними договорами Новий кредитор сплачує Первісному кредитору грошові кошти у сумі 400\~000 грн. протягом двох місяців. Також між цими сторонами був укладений Договір про відступлення прав вимог за іпотечним договором, посвідченим Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О. 16.08.2018 року, номер запису про реєстрацію предмета іпотеки 27315637. 30.10.2018 між [PERSON] та ТОВ «Ей Ті Фінанс» було укладено Договір № 30-0/18-1 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким [PERSON] відступив шляхом продажу ТОВ «Ей Ті Фінанс» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 371 від 09.11.2006 року та договором поруки. Вважає Договір № 001/16-08-ОД про відступлення прав вимог за кредитним договором та договором поруки, за яким ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» відступило [PERSON] права вимоги до [PERSON] за кредитним договором та договором поруки таким, що не відповідає приписам чинного законодавства. Зазначає, що укладення договору про відступлення прав вимоги між фінансовою компанією та фізичною особою є незаконним. Такий договір підлягає визнанню недійсним, оскільки фізична особа не наділена правом надавати фінансові послуги. З укладенням оскаржуваного договору відбулася заміна кредитодавця з фінансової установи на фізичну особу, що суперечить положенням ч.3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор банк або інша фінансова установа. Такий висновок був висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 465/646/11 та постанові від 11.09.2018 у справі № 909/968/16. Вказує, що такий правочин є недійсним, у відповідності до ст.ст. 203, 215 ЦК України. Внаслідок укладення такого договору суттєво порушені його права, тому змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова ві 02 серпня 2019 року цивільну справу передано за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 19 вересня 2019 року відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Від третьої особи ТОВ «ЕЙ ТІ ФІНАНС» до суду надійшов відзив на позов, в якому заперечують проти позову, оскільки позивач [PERSON] не є стороною оспорюваного Договору про відступлення прав вимоги, а тому не може вимагати його визнати недійсним ( п.3 ст. 215 ЦК України встановлено право визнання договору недійсним однією із сторін). Також вказують, що поняття кредитора у Директиві Європейського Парламенту і Ради 2014/17/ЄС від 04 лютого 2014 року про кредитні договори має набагато ширший сенс, ніж той, який вкладав у нього позивач («Кредитор» означає фізичну або юридичну особу, яка надає кредит або обіцяє надати кредит, в рамках свого фаху, сфери діяльності або професії). Набувши статусу Нового кредитора, [PERSON] не вчиняв жодних фінансових операцій. Крім того, позивач не довів, що цим Договором порушені були або не визанні його права. Його заборгованість не зросла у кількісному відношенні, тому обсяг зобов`язань не зменшився. Отже, не зрозуміло яким чином зміна кредитора порушила права позивача. Вказує, що згідно п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, відсутність предмету спору є підставою для закриття провадження у справі. Окремо зазначає, що ТОВ «ЕЙ ТІ ФІНАНС» неодноразово намагалося зв`ячатися із [PERSON] , який за неофіційними даними перебуває за кордоном та взагалі не знає, що хтось діє в Україні від його імені. Адвокат, який діє від його імені, не надає Договір про надання правової допомоги [PERSON] , через що не можна встановити обсяг повноважень представника. У Товариства є підстави вважати, що насправді реалізовується воля [PERSON] , яка незаконно вчиняє дії від імені позивача. Прохає відмовити у задоволенні позову, надати оригінал Договору надання правової допомоги, що укладений між [PERSON] та його адвокатом. Від відповідача ТОВ «ФК Фінрайт» до суду надійшов відзив на позов, в якому вказав, що Договір № 001/16-08-ОД купівлі-продажу майнових прав від 16.08.2018 є правочином, за яким ТОВ «ФК Фінрайт» передало [PERSON] у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають: право вимоги боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами. Крім того, сторони даного Договору домовилися про оплату за продаж майнових прав. Можна також визначити різницю між звичайним відступленням грошової вимоги та відступленням права грошової вимоги в межах договору факторингу наступним чином: звичайний новий кредитор лише отримує право грошової вимоги до боржника в повному обсязі, проте не надає боржникові жодних послуг і не приймає на себе жодних обов`язків перед боржником , натомість новий кредитор-фактор надає боржникові фінансову послугу (фінансування), сокільки має відповідну ліцензію. Так само, будь-яка особа може надати грошову позику, в тому числі під відсотки, але лише у випадку, коли таку позику надає банк, вона має назву «Фінансовий кредит», бо банк має відповідну ліцензію. Вказує, що позивачем не зазначено, яке саме його право чи законні інтереси є порушеними внаслідок укладання договору відступлення прав вимоги та заміни кредитора у зобов`язанні. Оскаржувані угоди жодним чином не можуть вплинути на обсяг та зміст зобов`язань [PERSON] за договором Кредиту від 09.11.2006 року. Також оспорювані Договори про відступлення прав вимоги за Іпотечним договором від 09.11.2006 року не суперечить вимогам ст. 227 ЦК України та не порушує прав та інтересів боржника за Договором кредиту № 371 від 09.11.2006 року. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та прохав у їх задоволенні відмовити. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 12 листопада 2019 року витребувано докази по справі. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2020 року закрито підготовче провадження по справі. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду, а у випадку розгляду справи по суті, прохав відмовити у задоволенні позову та розглядати справу без його участі. Вказав, що від оспорюваної угоди він не отримував прибутку і не мав такої мети, ці договори носили разовий характер, іншого позивач і не стверджує, він не надавав фінансові послуги, а тому відсутні підстави визнавати укладені між ним та ТОВ «ФК «Фінрайт» договори недійсними. Крім того, права вимоги надалі були відступлені іншій фінансовій компанії ТОВ «Ей Ті Фінанс». Відтак, вказані у позові угоди не порушують прав позивача, оскільки припинили свою дію, адже останнім кредитором, який стягнув відповідний предмет іпотеки і кінцево набув статусу кредитора, є третя особа ТОВ «Ей Ті Фінанс». Тобто, предмет спору по цьому позову відсутній. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.п.2, 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки згідно отриманої інформації в ході кримінального провадження при перевірці правомірності договору про надання правової допомоги, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що [PERSON] вибув за межі України до Азербайджану 15.08.2019 року та станом на 22.03.2021 року державний кордон України не перетинав. Натомість, у матеріалах даної справи не міститься Договору про надання правової допомоги з адвокатом Петренко О.В., а є ордер адвоката Петренко О.В. з посиланням на договір від 12.11.2019 року, коли [PERSON] в Україні не було. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява від 08.07.2021 року, в якій він повідомив, що позов підтримує у повному обсязі, позовну заяву підписував, всі дії свого представника схвалює, що підтверджується договором прог надання правової допомоги та довіреністю, яку він видав [PERSON] . Прохав розглядати справу без його участі (том 2 а.с.26). Від третьої особи ТОВ «Ей Ті Фінанс» до суду надійшло клопотання про відновлення підготовчого провадження. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшли заперечення проти клопотання відповідачів та третьої особи, в яких вона заперечувала проти повернення до підготовчого провадження за безпідставністю. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 02.11.2021 року у задоволенні клопотання третьої особи ТОВ «Ей Ті Фінанс» про відновлення підготовчого провадження відмовлено. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення, в яких прохала позов задовольнити. Вказала, що позовні вимоги є обґрунтованими та відпровідають правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 17 січня 2020 року № 916/2286/16. Від відповідача ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» до суду надійшли додаткові пояснення до відзиву, в яких не погоджується з тим, що оспорюваний договір є договором факторингу, з огляду на таке. Договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 001/16-08-ОД від 16 серпня 2018 року щодо заборгованості за Кредитним договором № 371 від 09 листопада 2006 року між ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» та [PERSON] є правочином з відступлення права вимоги (цесія). При укладенні вказаного договору сторони керувалися положеннями ст.ст. 512-519, 1077-1086 ЦК України та статтями 4, 24 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-ІV «Про іпотеку».. Таким чином, підстави для визнання договору недійсним, передбачені ст.ст. 203, 215 ЦК України, відсутні. Така правова позиція містить у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2015 року у справі № 6-301цс15. Крім того, Договір про відступлення прав вимоги укладений з [PERSON] у зв`язку з укладенням між ПАТ «Всеукраїнський банк» та ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ»,

Outcome: dismissed