Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

У вересні 2022 року ТОВ «КП Центральний ринок» (код ЄДРПОУ 01557911)\~пред`явив зазначений\~неґаторний позов\~з урахуванням\~наступних уточнень\~на предмет\~усунення наслідків\~ведення [PERSON] з осені 2021 року самочинного будівництва, яким завдано шкоди майну позивача на суму 200\~000 гривень та створена загроза небезпеки більшого пошкодження (часткового знищення) стіни належного позивачу будинку під літ. «А-2» на [ADDRESS] , внаслідок чого право власності позивача свавільно порушено. В обґрунтування своїх вимог посилався на продовжуване самовільне втручання відповідача під приводом реконструкції власних приміщень у належні позивачу несучі та несуче-огороджувальні конструкції будинку, обладнання його внутрішньобудинкових систем, які призначені для задоволення потреб, як відповідача, так і позивача, що аргументовано доводами про небезпеку цілісності будинку, створену будівельними роботами без належного технагляду і відхиленням відповідача від проекту реконструкції. Також посилався на розслідування у кримінальному провадженні відсутності дозвільного документа на влаштування дверного отвору у фасадній стіні спірного будинку. З цих підстав необхідності усунення загрози непоправного руйнування будинку, в цілому, та перешкодами у користуванні власним фасадом просив відновити становище, яке існувало до порушених прав позивача встановленням кондиціонерів і самочинною перебудовою. Відповідач у своєму відзиві 16 листопада і 07 грудня 2022 року позов не визнав, заперечуючи проти аргументів і доводів позивача міркуваннями про реконструкцію належних йому на праві власності нежилих приміщень у підвалі та на першому поверсі будинку позивача у відповідності до повідомлення Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про початок виконання будівельних робіт з класом наслідків СС1 згідно розробленому ТОВ «Концепт К» робочому проекту, з посиланням на використання цих приміщень у своїй господарській діяльності під магазин промислових товарів, вважаючи відсутніми порушення прав позивача в облаштуванні кондиціонера на фасаді будинку без погодження з позивачем. Визнав фактичний початок робіт з облаштування замість віконного дверного отвору у серпні 2022 року, а також наявність щілин на другому поверсі будинку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано 14 вересня 2022 року судді Колесніченко О.В. З відкриттям загального позовного провадження за ухвалою суду від 21 вересня 2022 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її підготовка з обміном учасниками заявами по суті справи без потреби у сприянні в отриманні доказів з наданням висновку судового експерта на замовлення позивача в порядку ст.\~106 ЦПК України, після чого підготовче провадження закінчене за ухвалою суду від 04 травня 2023 року. В частині майнових вимог грошового відшкодування заподіяної шкоди позовна заява залишена без розгляду за заявою позивача відповідно до ухвали суду від 08 червня 2023 року. В судовому засіданні представник позивача в решті підтримав позов, наполягаючи на його задоволенні, пояснивши про належність позивачу всього будинку відповідно до свідоцтва про право власності, виданого ще до придбання відповідачем частини приміщень в цьому будинку, а також про самочинне, спотворююче зовнішній вигляд, влаштування на фасаді без погодження з органами благоустрою кондиціонера і переробку фасадної стіни будинку в межах переданої позивачу в оренду однієї земельної ділянки з кадастровим №\~1210100000:06:085:0008. Стверджував про виконання відповідачем робіт з класом наслідків не СС1, для якого передбачений спрощений дозвільний порядок, а в дійсності СС2, на які у відповідача дозвільного документа немає, що безрезультатно оскаржено до контролюючого органу у сфері будівництва через відсутність повноважень реагувати в умовах воєнного стану відповідними заходами внаслідок заборони на перевірки. Представник відповідач, вважаючи наявними у відповідача права співвласника будинку внаслідок набуття у свою власність нежитлових приміщень, наполягав на законності облаштування кондиціонера зовні на стіні своїх приміщень, тоді як звітом технічного обстеження доводиться відсутність порушень під час ведення будівництва. Треті особи, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, своїх представників в судове засідання не направили, заяв по суті справи не подавали, причин неявки двічі не повідомили, про відкладення розгляду не клопотали, що згідно ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи в їх відсутність. Суд, заслухавши усні пояснення представників сторін, безпосередньо дослідивши зібрані докази, дійшов при вирішенні справи за ст. 13 ЦПК України в межах заявлених вимог висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач ТОВ «КП Центральний ринок» на достатній правовій підставі договору (т. 1 а.с. 8-13)\~до травня\~2026\~року орендує\~земельні ділянки\~комунальної власності\~Дніпровської міської\~ради з\~кадастровими номерами 1210100000:06:090:0304, 1210100000:06:090:0305, 1210100000:06:090:0012, 1210100000:06:090:0013, 1210100000:06:090:0014, 1210100000:06:085:0208, 1210100000:06:085:0008, відведені під розміщення та обслуговування, в тому числі, громадського будинку нежитлового фонду під літ. «А-2» з надбудовою літ. «над А-2» на [ADDRESS] , який придбаний позивачем у приватну власність з 13 лютого 2009 року за результатами позасудового третейського врегулювання майнового спору (т. 1 а.с. 7, 24-25). Зазначений будинок став однією з перших забудов на [ADDRESS] і зведений ще у ХІХ сторіччі під фабричну контору з готелем на другому поверсі, де у 1899 році проведений перший у місті «народний бал», а після розміщення тут у 1907 році приватної чоловічої гімназії потім був зайнятий до революції під ресторан, кабаре та кінематограф і свого громадського призначення ніколи не змінював, що визнається судом відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України загальновідомими для м. Дніпра краєзнавчими фактами місцевого історичного спадку, які в контексті розв`язуваного цивільного спору набувають істотного значення, як в питанні оцінки достовірності доказів, так і у визначенні меж здійснення кожною із сторін спору цивільних прав власності відповідно до ч. 4 ст. 13 і ч. 5 ст. 319 ЦК України з огляду на додержання моральних засад суспільства у збереженні культурного надбання для наступництва поколінь через слідування моральному категоричному імперативу. Відповідно, спотворення фасаду будівлі з майже 200-літньою історією має суттєве значення в питанні необхідності згоди позивача, як власника цього будинку, на встановлення кондиціонера, яка не може оцінюватися як примха, з огляду на що відсутність такої згоди чи доказів її вираження коли-небудь в минулому до пред`явлення позову свідчить про грубе порушення права позивача за ч. 1 ст. 319 ЦК України здійснювати користування і розпорядження будинком на власний розсуд, що підлягає захисту відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 і ст. 391 ЦК України. 22 травня 2015 року у цьому громадському будинку під літ. «А-2» на [ADDRESS] відповідач, [PERSON] , купив нежитлові приміщення на першому\~поверсі під\~№ 3\~поз.\~1-23 з ганками під літ. «а-1», «а-2», «а-6» та у підвалі під № 1 поз. 1-19 з приямками під літ. «а-4», «а-5» в межах земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:06:085:0008 на умовах укладеного з АТ «УкрСиббанк» договору, як визнані з 2008\~року в\~результаті третейського\~розгляду майнового\~спору самостійні об`єкти нерухомого майна, що посвідчила приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіна В. В. з проведенням державної реєстрації (т. 1 а.с. 14-15, 26-33, 34-35). Тобто, навіть, з формальних міркувань дії актів цивільного законодавства в часі відповідно до ст. 5 ЦК України на придбання нежитлових приміщень відповідачем не поширюються правила про спільне майно багатоквартирного будинку, які внаслідок проведеної кодифікації статті 382 ЦК України згідно Закону України № 417-VIII від 14 травня 2015 року «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» набрали чинності тільки з 01 липня 2015 року. Крім того, не можуть визнаватися за відповідачем і правомірні очікування на застосування такого роду правил про спільне майно багатоквартирного будинку, які стосуються суто житлового фонду, за аналогією згідно ст. 8 ЦК України до будинку громадського чи, то пак, виробничого призначення з нежитлового фонду, яким за технічними паспортами визнається спірний у цій справі об`єкт, оскільки у главі 28 розділу І книги ІІІ ЦК України житловий будинок і квартира спеціально визнані самостійними речами серед видів житла у переліку об`єктів цивільних прав, а юридична доля окремих нежитлових приміщень громадського будинку нежитлового фонду залежить від загальних правил про складну річ згідно ст. 188 ЦК України і силу застереження в договорі про її складові частини. Тому, придбавши нежитлові приміщення, відповідач не набув одразу і речових прав на використання фасадної стіни будинку з [ADDRESS] , а тим більше права реконструкції (переробки) за ст.\~332 ЦК України віконного отвору на дверний проріз у цій стіні без згоди позивача, з урахуванням чого в силу абсолютного характеру відносин власності мав безумовно утримуватися від таких дій, чим визначається юридичний склад порушення права власності позивача з ознаками вандалізму над історичним спадком і пам`яттю поколінь. У вересні 2018 року відповідач повідомив Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежилих приміщень у підвалі і на першому поверсі спірного будинку, усвідомлюючи відсутність потреби у засвідченні прав землекористувача лише на той випадок, коли реконструкція проводитиметься без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту об`єкта у плані, що слідує з наявності особистого власноручного підпису відповідача у письмовому повідомленні як замовника будівництва з класом наслідків СС1 (т. 1 а.с.\~17-22). Дослідивши безпосередньо технічні паспорти на об`єкти нерухомого майна сторін спору у сукупності з речовими доказами фотофіксації втручання у несуче-огороджувальну конструкцію фасаду спірного будинку, що тісно взаємопов`язані з листом УДАБК № 10/1-2013 від 14.12.2021 (т. 1 а.с. 23) про відсутність дозвільного документа на влаштування дверного прорізу у фасадній стіні спірного будинку з [ADDRESS] , суд дійшов стійкого внутрішнього переконання про ведення будівництва відповідачем з явним порушенням ст. 376 ЦК України на ділянці, землекористувачем якої визнається позивач, і без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, що ведуться за розробленим ТОВ «Концепт К» робочим проектом, який не пройшов державної експертизи, необхідної для таких робіт з класом наслідків СС2, про що відзначено судовим експертом. Зокрема, суд критично оцінює поданий відповідачем технічний висновок ТОВ «Дніпропетровський проектно-конструкторський технологічний інститут» (т. 1 а.с 156-170) з технічним звітом обстеження будинку ТОВ «УКРЗЕМТОРГПРОЕКТ» за № 022-ТО/2023 (т. 1 а.с. 223-246), відхиливши їх згідно ст.ст. 79, 89 ЦПК України внаслідок недостовірності, оскільки викладені в них дані прямо суперечать відомостям перевірених часом технічних паспортів на об`єкти про матеріали і товщину стін та перекриттів, серед яких немає згадуваних спеціалістами цих товариств залізобетонних конструкцій, а бетон використаний тільки на ганках і приямках, тоді як сама будівля не експлуатується як готель вже більше 30 років, і не зрозуміло який торгівельний кіоск з підвалом ними обстежувався та його значення для внутрішнього стану приміщень і спірного будинку, в цілому. Тобто, зміст такого висновку і звіту достовірно не описує в деталях спірний об`єкт, а складений за принципом copy/del формально для бухгалтерського обліку підрядних операцій, тоді як що саме обстежували зазначені спеціалісти, які їх склали, достовірно встановити за таких умов не видається за можливе. Натомість, висновком судового експерта Івченко В. В. № 1399-03 від 07 квітня 2023 року (т. 1 а.с. 176-193) в сукупності з доданими до справи фотознімками пошкоджень безспірно доведена їх наявність на зовнішній стіні належного позивачу будинку з вулиці Степана Бандери та причина утворення від ударного навантаження на будівельну конструкцію цієї зовнішньої повздовжньої несучої цегляної стіни внаслідок використання для будівельних робіт з перетворення віконного отвору у дверний проріз ударного інструменту з рухом ударної хвилі у кладці цієї несучої стіни (пружного тіла), що переконує суд в істотному порушенні відповідачем будівельних норм і правил, які загрожують небезпекою цілісності належного позивачу будинку. Захист прав на орендовану земельну ділянку відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі» забезпечується позивачу за правом її орендаря нарівні із захистом права комунальної власності міської громади на цю земельну ділянку, що за відсутності в договорі оренди застережень про інше згідно ч. 3 ст.\~79 ЗК України розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для обслуговування зведеного на ній спірного громадського будинку. Таким чином, враховуючи доказане ведення відповідачем в межах чужої земельної ділянки будівництва без належного дозволу та з істотними порушеннями будівельних норм і правил, яке не тягне інших наслідків, крім передбачених у ст.\~376 ЦК України для самочинного будівництва, у з`ясованих судом обставинах по праву власності на громадський будинок позивач має також юридичну заінтересованість землекористувача у відновленні за п. «б» ч. 3 ст. 152 ЗК України становища, що існувало до порушення його прав самочинним будівництвом в межах простору його земельної ділянки, у зв`язку з чим позов належить задовільнити згідно ст.\~391 ЦК України незалежно від вини відповідача, за рахунок якого підлягає відновленню фасад і віконний отвір на місці дверного прорізу та знесенню кондиціонер. Беручи до уваги залишення без розгляду позовної заяви в частині вимог відшкодування шкоди, відповідач має сплатити позивачу відшкодування справленого судового збору з немайнової вимоги відновлення попереднього становища з усуненням чинимих перешкод, а також за правилами розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України відповідач має відшкодувати позивачу всі документально підтвердженні витрати на судового експерта в сумі 40\~000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved