Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Погорілецька А.В., звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі - ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. В обґрунтування позову посилався на те, що він з 14.02.2001 року по 26.08.2021 року працював на підприємстві відповідача на різних посадах, а саме: з 14.02.2001 року - підривником 4-го розряду на шахті «Ювілейна» дільниця №19; з 20.11.2017 року - кріпильником 4-го розряду шахти «Ювілейна» з повним робочим днем у підземних умовах. По момент свого звільнення працював кріпильником 4-го розряду шахти «Ювілейна» з повним робочим днем у підземних умовах. Внаслідок праці у шкідливих умовах отримав професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейрососудистим синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. Легенева недостатність першого ступеня. Висновком МСЕК від 13.04.2023 року позивачу первинно було встановлено ступінь стійкої втрати працездатності в розмірі 60 % (50 % радикулопатія, 10 % ХОЗЛ), та встановлено 3 групу інвалідності. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, чим йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач відчуває постійні фізичні страждання, наслідком якого є порушення звичного способу життя, потреба додаткових зусиль для організації життя, порушення нормальних життєвих зв`язків, внаслідок неможливості вести активне життя. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінив в 402 000,00 грн., які просив суд стягнути з відповідача. 17 травня 2023 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі доказами. Не погодившись із заявленим позовом від представника відповідача ПрАТ «Суха Балка» 31.05.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про необґрунтованість позовних вимог. Так, позивач був обізнаний з умовами праці на підприємстві відповідача, наявністю небезпечних і шкідливих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Ймовірною причиною професійного захворювання [PERSON] є незастосування останнім у процесі виконання трудових обов`язків засобів захисту. Довідка МСЕК про встановлення ступеня втрати професійної працездатності не містить відомостей стосовно перенесення позивачем моральних страждань. Окрім того, профзахворювання не призвело до тяжких наслідків для позивача, тому заявлену суму відшкодування вважає завищеною. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 13 червня 2023 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому просила позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Також вказує, що позивач довів факт наявності моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням і стійкої втрати працездатності у зв`язку з роботою на підприємстві відповідача, і саме відповідач має зобов`язання щодо відшкодування такої моральної шкоди, а виникло в нього таке зобов`язання у лютому 2023 року. Суд, відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] з 14.02.2001 року по 26.08.2021 року працював на підприємстві відповідача на різних посадах, а саме: з 14.02.2001 по 20.11.2017 роки - підземним підривником 4-го розряду дільниці № 19 на шахті «Ювілейна» з повним робочим днем у підземних умовах; з 20.11.2017 року по 26.08.2021 роки - кріпильником 4-го розряду дільниці № 7 шахти «Ювілейна» з повним робочим днем у підземних умовах. 26.08.2021 року був звільнений за власним бажанням по виходу на пенсію за віком (ст. 38 КЗпП України). (а.с. 10-14) 15.02.2023 року було складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4, згідно якого позивачу було встановлено професійне захворювання радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейрососудистим синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня) Код М54.1. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. Легенева недостатність першого ступеня. Код J44. (п. 14 акту). В п. 17 вказаного Акту зазначено, що працюючи на шахті «Ювілейна» підземним кріпильником з 20.11.2017 по 26.08.2021, [PERSON] виконував весь комплекс робіт з кріплення підземних гірничих виробок та вилучення кріплення, з монтажу, демонтажу механічної частини гірничошахтного устаткування та механізмів. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перенавантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Згідно з медичним висновком лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослід інституту промислової медицини від 22.12.2022 № 1812 підставою для встановлення професійних захворювань також послужив профмаршрут: : 14.02.2001-20.11.2017 - підземний підривник, шахта «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка». Умови праці позивача на підприємстві відповідача відносяться до шкідливих (п. 13 Акту). Причиною виникнення професійного захворювання визначено: важкість праці: важкість праці: маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну, становила 35 кг при допустимій до 30 кг; робоча поза - незручна 30% тривалості зміни при допустимій до 25%, згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 № 248; пил переважно фіброгенної дії: концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 1,835 рази згідно «Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 14.07.2020 № 1596 і складала 3,67 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 (п. 18 Акту). (а.с. 22-23) Згідно Окремої думки членів комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, розвиток професійного захворювання позивача пов`язано з впливом на його організм фізичного перевантаження, підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. (а.с. 24) Довідкою МСЕК серії 12ААА № 127122 від 13.04.2023 [PERSON] первинно встановлено 60 % втрати професійної працездатності (50 % по радикулопатії, 10 % по ХОЗЛ) з 10.04.2023 до 01.05.2024 року, з наступною датою переогляду 10.04.2024 року, та встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із професійним захворюванням, з датою чергового переогляду 10.04.2024 року, що також підтверджується копією довідки МСЕК серії 12ААВ № 130836 від 13.04.2023 року. (а.с. 15,16) Також, позивачу було видано Індивідуальну програму реабілітації інваліда № 187 від 13.04.2023 року, копія якої міститься в матеріалах справи. (а.с. 17) Крім того, підставою для встановлення професійного захворювання позивачу послужив профмаршрут, вказаний у Медичному висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 22.12.2022 року № 1812: [PERSON] працював в шкідливих умовах на ПрАТ «Суха Балка» шахти «Ювілейна» - 20 років 6 міс.: 02.2001-11.2017- підривник; 11.2017-08.2021- кріпильник. 26.08.2021р. звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію ст. 38 КЗпП України. Підпадав під вплив шкідливих факторів: тяжкої фізичної праці 20 р. 06 міс., локальної вібрації 3 р. 09 міс., шуму, пилу - 20 р. 06 міс., параметри яких перевищують нормативні значення. (а.с. 18-19) У зв`язку з отриманим професійним захворюванням позивач перебував на лікуванні у медичних закладах, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями виписок-епікризів медичної картки стаціонарного хворого № 3932/817 від 23.12.2022 року, № 820/198 від 04.03.2022 року. (а.с. 20-21, 32-33) Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійні захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови\~\~праці\~\~відповідно\~\~до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Також, статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди. Як вбачається з пункту 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 15.02.2023 року, причиною виникнення хронічного професійного захворювання у [PERSON] є важкість праці та пил переважно фіброгенної дії. Отже, роботодавець ПрАТ «Суха Балка» під час роботи позивача допустив перевищення гранично допустимого рівня концентрації небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, що є порушенням ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці». На підтвердження факту ушкодження здоров`я позивачем було надано довідки МСЕК від 13.04.2023 року, згідно з якими йому було встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 60% первинно та третю групу інвалідності з наступним переоглядом, з потребою медикаментозного лікування. У відповідності зі статями 23, 1167 ЦК України\~\~моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або\~\~внаслідок профзахворювання полягає, зокрема, у фізичному болі, душевних\~\~стражданнях, які він поніс у зв`язку з\~\~ушкодженням здоров`я внаслідок отримання ним професійного захворювання. Так, позивач відчуває біль, через хворобу він не може працювати, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження, також останній позбавлений нормальних життєвих зв`язків, оскільки професійні захворювання обмежують його життєву активність і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п.4.1 рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-рп/2004 Про офіційне тлумачення положення частини 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», зазначено, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Посилання представника відповідача на те, що позивач з власної волі протягом тривалого часу виконував роботу в шкідливих умовах праці, не приймаються судом до уваги, оскільки здійснення відповідачем заходів для забезпечення працівникам безпечних умов праці, які не усунули впливу негативних факторів, не впливають на право позивача на відшкодування завданої моральної шкоди за умови доведеності такої шкоди. При цьому, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку. Доводи представника відповідача про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди у зв`язку з втратою працездатності, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода. Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійні захворювання виникли у позивача під час його роботи на підприємстві відповідача, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 15.02.2023 року. (а.с. 22-23) За таких обставин суд вбачає, що ПрАТ «Суха Балка» повинно нести відповідальність за заподіяну [PERSON] моральну шкоду спричинену професійними захворюваннями радикулопатія та ХОЗЛ . Також, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності в розмірі 60% та встановлення третьої групи інвалідності, які встановлені не безстроково, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, а також період праці на підприємстві відповідача у шкідливих умовах протягом 20 років 06 місяців в шкідливих умовах праці, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди дещо завищений, а тому визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 230 000,00 грн. без врахування податку з доходу фізичних осіб. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії») та Практичною інструкцією по зверненню в ЄСПЛ від 28.03.2007, затвердженою Головою ЄСПЛ на підставі ст. 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 2300,00 грн.

Outcome: partial