Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

[PERSON] 26.12.2022 року звернулася в суд з позовом до органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про повернення дитини матері. Позовну заяву обґрунтовує тим, що є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Вона виховувала сина самостійно. У серпні 2022 року її квартиру за адресою: [ADDRESS] було затоплено сусідами, відтак проживати в ній стало неможливо. Цього ж місяця за місцем її та дитини проживання навідались працівники соціальних служб і у зв`язку з неналежними умовами проживання вирішили забрати у неї дитину. Повідомили, що забирають дитину на два тижні. Дитина на даний час влаштована у Центрі підтримки дітей при ліцеї «Просвіта». На її звернення про повернення дитини працівники ліцею не реагують. У відповідь на звернення до соціальних служб про повернення дитини неодноразово отримувала відмову, аргументовану тим, що її поведінка свідчить про неналежне виконання нею батьківських обов`язків відносно сина. Вважає, що оскільки рішення суду про відібрання дитини не ухвалювалось, соціальні служби безпідставно не повертають їй сина. Відтак, просить суд повернути дитину у сім`ю до матері. Провадження у справі відкрито ухвалою від 05.01.2023 року за правилами загального позовного провадження. Представник відповідача 31.01.2023 року подав відзив на позовну заяву, яким повністю заперечує позовні вимоги [PERSON] . З відзиву слідує, що малолітній [PERSON] перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах з серпня 2021 року. Основними ознаками та чинниками, що спричинили складні життєві обставини дитини є неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків. Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 31 серпня 2021 року № 487 малолітнього [PERSON] влаштовано у «Центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради, а не в серпні 2022 року після залиття квартири, як стверджує позивачка в позовній заяві. Пояснив також, що Відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району вживались ряд заходів до [PERSON] для спільного напрацювання з метою повернути дитину на виховання матері. Зокрема неодноразово здійснювались візити за адресою проживання позивачки: [ADDRESS] , однак двері в помешкання ніхто не відчинив, на телефонні дзвінки відповідачка не відповідає, від соціального супроводу відмовилась. Крім цього представник повідомив, що у [PERSON] окрім малолітнього [PERSON] , є ще троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Наказом Служби у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області від 16 грудня 2021 року № 10/02-01 неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. [PERSON] досягнув повноліття. Щодо [PERSON] , Службою у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області надано інформацію від 26.01.2023 року № 15 згідно якої комісією неодноразово проводилися відвідування та обстеження умов проживання даної сім`ї. Встановлено, що стосунки у родині не прості, відносини з усіма її членами напружені. Під час відвідувань сім`ї, матері дитини вдома не було, вона проживає окремо у м. Львові, до своїх дітей не навідується та не приїжджає, діти контактують з нею у телефонному режимі. Зі слів бабусі [PERSON] , у неї є потреба у грошовій допомозі, так як матір дітям не допомагає. Ці факти свідчать про свідоме та умисне ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Просить відмовити у задоволенні позову. У підготовчому засіданні 06.02.2023 року до участі у справі залучено третю особу на стороні відповідача - ліцей «Просвіта» Львівської міської ради, який надав письмові пояснення по справі, що [PERSON] , [INFO] , навчається у закладі освіти за індивідуальною навчальною програмою, є старшим за своїх однокласників. Рівень розвитку психічних процесів не відповідає вікові вихованця. За час перебування дитини у закладі освіти встановлено, що мати не піклується про стан здоров`я сина. При поступленні дитина перебувала у занедбаному вигляді із недотриманням санітарно-гігієнічних вимог догляду за тілом, зокрема, із педикульозом, непідстриженими нігтями, довгим волоссям. Дитина поступила у заклад без нижньої білизни. У хлопчика не було укладено декларації із жодним сімейним лікарем. Позивачка відвідує сина у закладі освіти, недотримуючись затвердженого графіка та не повідомляючи про відвідини вихователів Центру, хоча проінформована про години для можливих зустрічей із дитиною у закладі. Мати приходить і у час, коли діти готуються до сну, наприклад о 21:00 год., при цьому, поводить себе із працівниками Ліцею некоректно, викликає працівників поліції безпідставно. Позивачка приносить синові солодощі, однак, не допомагає йому у навчанні, не робить з ним уроки. [PERSON] жодного разу не цікавилась станом здоров`я сина чи необхідністю придбання для дитини ліків. Працівниками Ліцею проводились бесіди із мамою щодо потреби проходження дитиною комплексного медичного обстеження, позивачка попереджена, що оскільки вона як законний представник не зареєстрована в інформаційній системі пацієнтів, заклад освіти позбавлений можливості укласти із лікарем декларацію та забезпечити проходження для дитини медичного огляду. Проте мати на зауваження працівників Ліцею жодним чином не реагує. З приводу некоректної поведінки матері у відношенні до дитини заклад освіти неодноразово інформував відповідача та просив врахувати викладені у письмових зверненнях факти при роботі із сім`єю. Ухвалою від 21.03.2023 року підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила позов задовольнити. Пояснила, що для неї важливо повернути дитину в сім`ю на виховання. Запевнила, що не має наміру ухилятися від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, любить дитину, хоче дбати про неї, постійно відвідує сина у Центрі підтримки дітей при ліцеї «Просвіта». Представник відповідача - органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Миргород В.В. у судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позов. Заслухавши вступне слово учасників провадження, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За ст.77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.11.2012 року. Також в судовому засіданні встановлено, що до органу опіки та піклування інформація щодо [PERSON] вперше надійшла в 2021 році від закладу релігійної організації «Родинний дім «Покрова», куди вона звернулась про влаштування її малолітнього сина [PERSON] . У зв`язку із цим, за період з 01.07.2021р. по 05.07.2021р. Львівським міським центром соціальних служб відвідано адресу проживання [PERSON] : [ADDRESS] та складено акт оцінки потреб сім`ї/особи. На час складання акту встановлено, що малолітній [PERSON] досяг шкільного віку, однак школу не відвідує та в таку не влаштований. [PERSON] просила влаштувати сина в навчальний заклад, а також озвучила, що готова віддати сина на усиновлення. Крім цього повідомила, що має заборгованості за кредитними договорами, сума якого складає 27000 грн. Основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини є неналежне виконання батьківських обов`язків /а.с. 23-28/. 20 серпня 2021 року [PERSON] звернулась у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району про влаштування її сина, [PERSON] у «Центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради. Відповідно до висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 20 серпня 2021 року № ІРЦ-85401/2021/265182, встановлено, що у малолітнього [PERSON] наявні особливі освітні потреби, оскільки психічні процеси розвиваються нерівномірно. Навички читання та письма не сформовані /а.с. 29-31/. Наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 25 серпня 2021 року № 271 малолітнього [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах /а.с. 32/. Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 31 серпня 2021 року № 487 малолітнього [PERSON] влаштовано у «Центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради /а.с. 33/. Після введення на території України воєнного стану, малолітній [PERSON] протягом семи місяців проживав разом із матір`ю. Згідно листа Центру підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради від 15.09.2022 року № 42-ц, 31 серпня 2022 року позивач привела сина в ліцей у занедбаному зовнішньому вигляді, з недотриманням санітарно-гігієнічних вимог по догляду за тілом - педикульоз, непідстриженими нігтями, з довгим волоссям, без нижньої білизни. З приходом в ліцей хлопчик відразу попросив їсти, а мати дала вказівки, щоб вихователь привела дитину у належний вигляд /а.с.34/. За період з 02.08.2022р. по 26.08.2022р. Львівським міським центром соціальних служб повторно складено акт оцінки потреб сім`ї особи, згідно якого встановлено, що [PERSON] з січня 2022 року не відвідує навчальний заклад. У матері спостерігається низький виховний потенціал. Також наявна заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 25000 грн., що також підтверджується судовими наказами виданих Шевченківським районним судом Львова у справах №№ 466/9253/19, 466/10730/21. [PERSON] було запропоновано ряд соціальних послуг, однак вона відмовилась /а.с. 35-38/. Відповідно до інформації Львівського міського центру соціальних служб від 18.07.2022р. № 4-2607-17706, від 11.08.2022р. № 4-2607-6929, від 19.09.2022р. № 4-2607-8382 в процесі здійснення соціальної роботи фахівцями відділу соціальної роботи систематично проводились профілактичні бесіди щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, працевлаштування матері, покращення житлових умов, погашення заборгованості, проходження медичного обстеження дитини та відвідування навчального закладу. У зв`язку із невиконанням умов індивідуального плану роботи, сім`ю знято з обліку сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах. У зв`язку із невиконанням умов індивідуального плану роботи та небажанням сім`ї співпрацювати із відділом соціальної роботи Шевченківського району, 04 жовтня 2022 року № 4-2607-27624 Львівський міський центр соціальних служб звернувся з клопотанням про винесення питання на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про взяття під обов`язковий соціальний супровід сім`ю [PERSON] . 05 жовтня 2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради рекомендовано взяти під обов`язковий соціальний супровід сім`ю [PERSON] . Згідно наданої інформації КНП «Львівське ТМО 2» ВП «Лікарня Князя Лева» від 18 травня 2022 року № 319, дитина [PERSON] не має укладеної декларації на медичне обслуговування. [PERSON] було надано дозвіл на відвідування сина в Центрі підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради та останнім запропоновано самій обрати дні та час для відвідування, на що вона відмовилась та погрожувала, що вивезе сина за кордон. Під час відвідування сина у ліцеї приносила солодощі і спілкувалася з ним, при цьому не допомагає у навчанні, не робить з ним уроки. Під час проходження дитиною курсу лікування горла антибіотиками, приносила морозиво, яке могло спричинити ускладнення хвороби. При цьому була попереджена про прийом дитиною ліків, однак на це не зважала та примусила дитину з`їсти морозиво. Також не цікавилась, які саме ліки приймає дитина, чи є вони в наявності, грошей на них не давала та не купляла, (зазначене підтверджується листами ліцею від 04.11.2022р. № 63-ц; 06.12.2022р. № 70-Ц). Згідно наданої психологічної характеристики на вихованця Центру підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» Львівської міської ради, [PERSON] від 07 грудня 2022 року, дитина навчається за індивідуальною навчальною програмою. Хлопець є старшим за своїх однокласників. Рівень розвитку психічних процесів не відповідає вікові, пам`ять розвинена нерівномірно, рівень загальних знань є зниженим. 12 жовтня 2022 року за № 3-Ф-64503-36 [PERSON] звернулась в Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради з заявою про повернення сина у зв`язку із тим, що планує виїхати за кордон. Дане питання 19 жовтня 2022 року розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. На засідання комісії позивач не заявилася, про дату та час розгляду питання повідомлялася належним чином. Комісією встановлено, що відповідно до актів обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , для дитини не створено належних умов проживання. У помешканні брудно, відсутнє газопостачання, немає постільної білизни. Щодо інформація позивача про те, що вона має намір виїхати з дитиною за кордон, не знайшла свого підтвердження на комісії, оскільки не були надані підтверджуючих документів куди саме планує позивач виїхати, а також де буде проживати, працювати і з ким в цей час буде дитина. У зв`язку із цим комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення про недоцільність повернення малолітнього [PERSON] матері. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання. Так, у справі «М. С. проти України» у рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, та у рішенні «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Переважне право батьків перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними закріплено у ч.1 ст.163 СК України. Частини 2 і 3 цієї статті передбачають право батьків вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. Позивачка [PERSON] просить повернути їй дитину [PERSON] , [INFO] . Під час ухвалення рішення про повернення дитини матері суд бере до уваги те інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї. Дитина влаштована до Центру підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» на законних підставах. Це було викликано неможливістю належного виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, перебування дитини на обліку як такої, що перебуває у складних життєвих обставинах. Відтак, повернення дитини матері можливе лише при усуненні зазначених обставин, за умови, що таке повернення не буде суперечити інтересам дитини. Обов`язок доказування в такому випадку лежить на позивачці, оскільки згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка [PERSON] доказів на підтвердження можливості забезпечення нею належних умов для проживання дитини, її виховання та утримання суду не надала. Звертаючись в суд з даним позовом, [PERSON] вказала що проживає не за місцем реєстрації, оскільки не має коштів на проведення ремонту квартири, а у свого приятеля, де є належні умови проживання для неї та дитини. В судовому засіданні при п розгляді справи [PERSON] повідомила адресу свого фактичного проживання, куди має намір забрати дитину - [ADDRESS] ). У зв`язку з такою інформацією Шевченківська районна адміністрація вжила заходів для обстеження умов фактичного проживання [PERSON] за вказаною нею адресою та отримала Акт обстеження умов проживання від 22.05.2023р., за яким [PERSON] за адресою [ADDRESS] не зареєстрована, не проживає, умов для проживання дитини там не створено. В наступному судовому засіданні позивачка повідомила суду що вже проживає за іншою адресою. Доказів на підтвердження створення належних умов для проживання дитини не надала. Відсутність сталого місця проживання позивачки та можливості забезпечення нею належних умов для проживання дитини, навчання та розвитку, медичного обслуговування за потреби, свідчить про те, що повернення малолітньої дитини матері не відповідатиме інтересам дитини, не сприятиме її гармонійному розвитку та вихованню, суперечитиме принципу забезпечення найкращих інтересів дитини. Оцінюючи подані сторонами доказі в їх сукупності, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed