Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

21.10.2021 року [PERSON] звернулась із позовом до ТОВ «Таліон Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про захист прав споживачів, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та скасування виконавчого напису нотаріуса. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує, що 23.12.2020 року приватним виконавцем Малковою М.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого напису нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 31.10.2020 року за № 89202 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Таліон Плюс» заборгованості у розмірі 22\~262,50 грн. та з урахуванням витрат приватного виконавця за проведення виконавчих дій, загальна сума складає 25\~157,75 грн. 28.12.2020 року приватним виконавцем Малковою М.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інших доходів боржника. Про існування даного виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. позивач дізналася лише через додаток «Дія» у жовтні 2021 року. Ніяких повідомлень щодо відкриття виконавчого провадження та здійснення виконавчого напису нотаріуса позивач не отримувала в належній законодавством формі. Не заперечує того факту, що користувалася послугами мікро-фінансових організацій, але сплатою відсотків давно здійснила виплату тіла кредиту. Крім того, зауважує, що не отримувала повідомлень щодо права переуступки права вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», тому фактично була позбавлена змоги домовитися з даним товариством про вирішення питання мирним шляхом. Суму заборгованості позивач не визнає та важає, що у нотаріуса не було належних правових підстав для вчинення виконавчого напису, оскільки редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, станом на дату його вчинення (01.04.2020 року) передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі нотаріально посвідченого договору. Тобто, незважаючи на те, що судовим рішенням були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріус вчинив виконавчий напис на невідомо якому кредитному договорі. Позивач вважає, що нотаріус при вчинені оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розмірі сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.10.2021 року провадження по справі було відкрито. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.10.2021 року заяву позивачки про забезпечення позову було задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса вчиненого 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С., який зареєстрований в реєстрі за № 89202, яким стягнено заборгованість на користь ТОВ «Таліон Плюс» (вулиця Алмазова, 18/7, оф. 204, місто Київ) в розмірі 25 157 гривні 75 коп., що складає витрат приватного виконавця у розмірі 2\~895 грн 25 коп., яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малькової Марією Вікторівною на підставі виконавчого провадження № 63984543 від 31.10.2020 року. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач\~ТОВ «Таліон Плюс», яке належним чином повідомлене про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направило, відзив на позов не надало, причини неявки суду не повідомило і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача\~приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явивсь, звернувсь до суду з повідомленням про те, що Міністерством юстиції України анульовано його свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 8679 від 26.12.2011 року Витребувані ухвалою суду документи надати не можливо, оскільки 28.07.2021 року в нотаріальній конторі були проведені слідчі дії, в результаті яких вилучені документи нотаріального діловодства та архіву за ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2021 року. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 89202 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс» 22\~262,50 грн. боргу. 23.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження № 63984543 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 31.10.2020 року за № 89202 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс» 22\~262,50 грн. боргу. Зазначені обставини підтверджуються паспортними даними позивача; копією постанови про відкриття виконавчого провадження № 63984543 від 23.12.2020 року; копією постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.12.2020 року за ВП № 63984543, постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 23.12.2020 року. Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02.09.1993 року з наступними змінами та доповненнями (далі Закон №3425-ХІІ) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. За змістом ст. 87 Закону № 3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному прядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу ч. 1 ст. 88 Закону №3425-ХІІ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, були внесені зміни. Зокрема, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» перелік був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014року № 662 в частині вказаних змін. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. У зв`язку із набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження № 61-16749св19). Зібрані докази вказують на те, що приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай О.С. вчинив 31.10.2020 року виконавчий напис № 89202 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс» 22\~262,50 грн. боргу, з порушенням вищевказаної процедури, внаслідок чого мають місце підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved