Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту родинних відносин між фізичними особами. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим співробітником відділу РАЦС провінції Равення Андреа Ізідорі. Заявник має намір оформити спадщину після смерті матері. Разом з тим заповіт, посвідчений 23.06.2011 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко І.С. та зареєстрований в реєстрі за № 3097, складений від імені [PERSON] , [INFO] . Крім цього, у свідоцтві про народження заявника матір`ю зазначена [PERSON] . Наявні розбіжності у правовстановлюючих документах позбавляють заявника можливості встановити, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є однією і тією ж особою, а також не вбачається факт родинних відносин між заявником та спадкодавцем, що призводить до неможливості спадкування заявником ні за заповітом, ні за законом. За таких підстав з метою реалізації спадкових прав заявник просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме належності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , заповіту складеного від імені [PERSON] , 23.06.2011 посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко І.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 3097, а також факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . 12.05.2023 заява залишена без руху та заявнику наданий строк для усунення недоліків заяви. 23.05.2023 представник заявника усунула недоліки заяви. 24.05.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 19.06.2023. У судове засідання 19.06.2023 заявник [PERSON] та її представник адвокат Присяжнюк М.О., належним чином повідомлені про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилися. Представник заявника подала заяву про розгляд справи без її та заявника участі, заяву про встановлення факту родинних відносин підтримала з підстав, зазначених у ній, та просила заяву задовольнити повністю. У судове засідання 19.06.2023 заінтересована особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Козар В.І., належним чином повідомлена про дату, час та місце цього засідання, не з`явилася без повідомлення про причини неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~315\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так само згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 зробила висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд встановив, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). 19.04.1974 [PERSON] (рос.), [INFO] , та [PERSON] (рос.), [INFO] , уклали шлюб, про що складений актовий запис № 44. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (рос.). Такі обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 12). 16.05.1978 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що складений актовий запис № 43. Після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище « [PERSON] ». Указане підтверджується копією повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 13). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та його перекладу з російської мови на українську мову вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] . Матір`ю [PERSON] записана [PERSON] (а.с. 25, 26). Також з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] та копії картки фізичної особи платника податків вбачається, що останні датовані 16.11.1996 та 11.04.2001 відповідно та видані на ім`я [PERSON] , [INFO] (а. 10, 11). 23.06.2011 [PERSON] , [INFO] , склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Козар В.І. та зареєстрований в реєстрі за № 3097. Зі змісту вказаного заповіту вбачається, що спадкодавець заповіла усе належне їй майно, крім коштів, що знаходяться в банківських установах, [PERSON] (а.с. 21). 16.10.2014 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області складений актовий запис № 1930. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Указане підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 27). Також 01.09.2004 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились. Такі обставини підтверджуються копією офіційного перекладу з італійської мови на українську мову свідоцтва про одруження № [NUMBER] (а.с. 16). Також суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією офіційного перекладу з української мови на італійську мову свідоцтва про смерть від 27.07.2022 (а.с. 18). Так само з довідки Міністерства внутрішніх справ Італійської Республіки та її офіційного перекладу з італійської мови на українську мову (а.с. 38, 39) вбачається, що [PERSON] , уродженій Борзих, надане італійське громадянство та відповідно до італійського законодавства вона має право на ім`я [PERSON] та прізвище і по батькові [PERSON] . Указані обставини в сукупності свідчать про те, що під час державної реєстрації смерті матері заявника в Італійській Республіці відомості про прізвище [PERSON] були записані як « [PERSON] », що було зумовлено таким її дошлюбним прізвищем. У той же час заповіт, 23.06.2011 посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко І.С. та зареєстрований в реєстрі за № 3097, складений від імені [PERSON] , [INFO] . Аналогічні розбіжності наявні у свідоцтві про народження заявника та у свідоцтві про смерть спадкодавця, що позбавляє заявника можливості встановити родинні зв`язки між заявником та померлою. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що факт родинних відносин між заявником та [PERSON] , а також факт належності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , заповіту складеного від імені [PERSON] , 23.06.2011 посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко І.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 3097, знайшли своє підтвердження наданими доказами, дані факти мають для заявника юридичне значення, оскільки від їх встановлення залежить реалізація права заявника на отримання спадщини, та іншого порядку встановлення даних фактів немає. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту родинних відносин між фізичними особами є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Також відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved