Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

[PERSON] 19 червня 2023 року звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON] , яка народилася [INFO] у місті Ялта Автономної Республіки Крим, Україна, громадянки України, мати якої [PERSON] , [INFO] , громадянка України. На підставі частини 1 статті 135 СК України батьком дитини вказати [PERSON] , громадянина України. Заявниця обґрунтувала заяву тим, що вона є громадянкою України. [INFO] в місті Ялта Автономної Республіки Крим, Україна, вона народила дитину жіночої статі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим на тимчасово окупованій території України. Вона не перебуває і ніколи не перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком дитини [PERSON] , який був присутній під час реєстрації народження дитини на тимчасово окупованій території України та є громадянином України. У неї немає можливості підтвердити походження дитини від нього, оскільки тривалий час вона з ним не спілкується, його місце перебування їй не відоме, у неї немає інших документів, крім свідоцтва про народження дитини, виданого на тимчасово окупованій території України. 14.06.2023 заявниця звернулася до Славутицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про реєстрацію народження дитини, але 15.06.2023 отримала відмову. Встановлення факту народження потрібне заявниці для отримання свідоцтва про народження дитини, встановленого законодавством України зразка. Ухвалою судді від 20 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 22 червня 2022 року. Заявниця [PERSON] у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, заяву про встановлення факту народження підтримала, просила задовольнити. Заінтересована особа Славутицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свого представника у судове засідання не направив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Від начальника Славутицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шаталової Т. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відділу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що узгоджується з положеннями частини другої статті 247 ЦПК України. Перевіривши письмові докази, з`ясувавши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що згідно з копією паспорта № [NUMBER] , виданого 19 квітня 2023 року, орган, що видав 3218, заявниця [PERSON] , яка народилася [INFO] у с. Куликівка Городнянського району Чернігівської області, є громадянкою України. Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №3219-7001778816, виданої Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області 08 травня 2023 року, копія якої додана до заяви, [PERSON] має статус внутрішньо переміщеної особи та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне її місце перебування зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Заявниця зверталася до Славутицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою державної реєстрації народження у неї [INFO] дитини жіночої статі, народженої на тимчасово окупованій території України, на підтвердження чого надала свідоцтво про народження дитини, видане 07 травня 2014 року виконавчим комітетом Алупкінської міської ради м.Ялти в Автономній Республіці Крим. Листом від 15 червня 2023 року за №336-22.21-45 їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження з посиланням на частину четверту статті 13 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у зв`язку ненаданням документів, передбачених законодавством України, на підставі яких проводиться державна реєстрація народження. Вирішуючи заяву про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, що має юридичне значення, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом пункту 5 частини другої статті 293, пункту 7 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі, справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначені статтею 317 ЦПК України, якою запроваджено спрощений порядок встановлення таких фактів. Відповідно до частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У частині другій статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території України передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно з частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Частинами третьою-четвертою статті 49 Цивільного кодексу України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частин першої, другої статті 13 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (стаття 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). У абзаці сто двадцять шостому пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940 ( далі -Правила №52/5), зазначено, що державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил. Згідно з підпунктом «в» пункту 12 глави 1 розділу ІІІ Правил №52/2 у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батька дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані. Наведені положення Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» доводять, що документи, видані на тимчасово окупованій території України незаконними органами та їх посадовими особами чи службовими особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, за винятком документів, що підтверджують, зокрема факт народження. Водночас Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила №52/2 не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації народження на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту народження та здійснення державної реєстрації народження в позасудовому порядку. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Зазначений висновок врахував також ЄСПЛ у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, рішення від 18 грудня 1996 року), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v.Turkey, рішення від 10 травня 2001 року), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v.the Repablic of Moldova and Russia, рішення від 23 лютого 2016 року). Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, з метою захисту громадян України, не легітимізує таку владу та не надає автоматичної дійсності таким актам. Такі дії зумовлені тим, що держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. При наданні оцінці, зокрема, свідоцтву про народження дитини, довідці медичного характеру, як доказам потрібно враховувати, що хоча такі документи не є юридично дійсними, але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території, зафіксувала факт народження дитини. Правова оцінка документам, поданим заявником на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами сомопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України, надається судом цивільної юрисдикції в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України в порядку статті 317 ЦПК України, а не органами державної реєстрації актів цивільного стану. Саме тому рішення суду про встановлення такого факту є підставою для реєстрації народження та для внесення відомостей про батьків дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду. Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 листопада 2022 року у справі № 759/7001/22 ( провадження №61-9254св22). На підтвердження факту народження дитини заявниця надала суду копію обмінної карти пологового будинку м. Ялти, в якій зазначено про народження [PERSON] [INFO] дівчинки, зріст при народженні якої 54 см, вага 4 190 г, дитина виписана в задовільному стані на четверту добу з вагою тіла 4000 г; копію свідоцтво про народження [PERSON] , видане 07 травня 2014 року так званим виконавчим комітетом Алупкінської міської ради м. Ялти в Автономній Республіці Крим серії [NUMBER] , батьками якої записані [PERSON] , громадянин України, [PERSON] , громадянка України. Як убачається із змісту заяви, заявниця не може підтвердити походження дитини від батька [PERSON] , оскільки не перебувала і не перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі та вже тривалий час з ним не спілкується, місце його перебування їй не відоме. У матеріалах цивільної справи відсутня інформація на підтвердження того, що станом на день народження дитини заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , або з іншою особою. Згідно з частиною другою статті 1 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 20 лютого 2014 року. Відповідно до частини першої статті 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно частиною третьою статті 144 СК України реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа медичного закладу охорони здоров`я про народження нею дитини (частина перша статті 125 СК України). Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану ( частина перша статті 126 СК України). Відповідно до частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Положення частини першої статті 135 СК кореспондуються з пунктом 18 глави 1 розділу ІІІ Правил №52/5, яким передбачено, що у випадку, якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та не має спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім`я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження. Прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо батьки мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою (частина перша статті 145 СК України). Ім`я дитини визначається за згодою батьків. Ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини ( частина перша статті 146 СК України). По батькові дитини визначається за іменем батька. По батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком (стаття 147 СК України). Встановлення вказаного в заяві факту, що має юридичне значення, потрібне заявниці для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини, встановленого законодавством України зразка. Досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують факт народження [INFO] на тимчасово окупованій російською федерацією території України у місті Ялта Автономної Республіки Крим дитини жіночої статі у громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Куликівка Городнянського району Чернігівської області. Проте, оскільки заявниця позбавлена можливості встановити в позасудовому порядку факт народження та здійснити державну реєстрацію народження дитини жіночої статі, яку вона народила [INFO] на тимчасово окупованій російською федерацією території України у місті Ялта Автономної Республіки Крим, то наявні підстави для встановлення судом такого факту. Водночас, враховуючи, що надане заявницею свідоцтво про народження дитини, видане на тимчасово окупованій території України, не є юридично дійсним, а доказів того, що заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який записаний батьком дитини, або його заяви про визнання себе батьком дитини, матеріали справи не містять, запис про батька дитини при реєстрації її народження необхідно провести відповідно до частини 1 статті 135 СК України. За вказаних обставин вимоги заявниці про встановлення факту народження дитини жіночої статі [PERSON] , яка народилася [INFO] у місті Ялта Автономної Республіки Крим, Україна, громадянки України, матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] , громадянка України, батьком якої на підставі частини 1 статті 135 СК України необхідно вказати [PERSON] , громадянина України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому підстав для визначення прізвища дитини як [PERSON] , тобто за прізвищем батька, зазначеним у свідоцтві про народження, виданому на тимчасово окупованій території України, немає, оскільки відомості про згоду заявниці з особою, записаною у вказаному свідоцтві батьком дитини, [PERSON] , про визначення прізвища дитини за його прізвищем матеріали справи також не містять. Відповідно до частини четвертої статті 317, пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved