Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи: Громадянин [PERSON] (надалі Позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 03.06.2004 року між ним та [PERSON] (надалі Відповідачкою) було укладено шлюб, який зареєстрований Поповицькою сільською радою Мостиського району Львівській області за актовим записом №04. Зазначає, що у даному шлюбі у них народилося двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що спільне сімейне життя з Відповідачкою не склалося, подружні відносини та фактичні шлюбні стосунки між ними припинені, втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру не має, примирення з Відповідачкою категорично не бажає. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та Відповідачкою. 18.04.2023 року від сторони Відповідачки на адресу суду надійшов відзив по справі. У вказаному відзиві сторона Відповідача заперечує проти позову в повному обсязі. Зазначає, що твердження Позивача про те, що у Відповідачки є стосунки з іншим чоловіком, а також те, що протягом тривалого часу сторони по справі не спілкуються, нічим не підтверджено (належними і допустимими доказами). 09.05.2023 року від сторони Позивача надійшла відповідь на відзив, де зазначено, що намір зберегти шлюб у нього немає, бо на його думку у Відповідачки можливо є стосунки з іншим чоловіком, оскільки із ним Відповідачка подружніх стосунків не підтримує вже тривалий час. У запереченні на відповідь, яке надійшло на адресу суду 13.06.2023року, сторона Відповідача зазначає, що міркування Позивача про те, що у Відповідачки є стосунки з іншим чоловіком не підтверджуються належними і допустимими доказами. У зв`язку з наведеним Відповідачка просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. ІІ. Позиція учасників справи: В судове засідання позивач [PERSON] , не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, примирення з відповідачкою не бажає. В судове засідання відповідачка [PERSON] , не з`явилася, однак з матеріалів справи відомо, що її інтереси представлятиме представник [PERSON] .. Представник [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірительки. ІІІ. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді від 13.03.2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з таких підстав. ІV. Обставини справи, встановлені судом: Сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 03.06.2004 року Поповицькою сільською радою Мостиського району Львівській області за актовим записом №04. Від даного шлюбу у сторін є двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про укладення шлюбу між сторонами серії [NUMBER] від 03.06.2004 року, копією свідоцтва про народження дітей: [PERSON] і [PERSON] , копіями паспортів та ідентифікаційних кодів сторін та іншими документами, що додані до справи. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, подружжя жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально, між подружжям відсутні почуття любові та довіри один до одного. Позивач несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачкою категорично не бажає. V. Застосоване судом законодавство: Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Згідно статті 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Відповідно до статті 2 СК України Сімейний Кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між подружжям. Згідно статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У відповідності до статті 18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення. Припинення правовідношення, - антипод встановлення правовідношення, який має випадки, коли інтересам особи, права якої порушені значною мірою, відповідає саме припинення існуючого сімейного правовідношення. Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). VI. Висновки суду: Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно, несе ризик настання наслідків, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Виконуючи вищенаведені приписи, а також враховуючи ту обставину, що сторони припинили шлюбні відносини, втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми і це підтверджується зібраними у справі доказами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя « [PERSON] » і збереження їх шлюбу стало неможливим та недоцільним, подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, а тому їх шлюб слід розірвати. Безпідставними є доводи відповідачки та її представника про те, що обставини у даній справі повинні бути доведені письмовими доказами, суд зважає на предмет спору, а також правову та процесуальну позицію позивача, та відсутність законодавчо визначених законом обов`язків у позивача доводити підставність позову про розірвання шлюбу будь-якими, не передбаченими законом засобами доказування. Так, Позивач у процесуальних документах, адресованих суду, зазначив, що шлюб існує формально, що він не бажає більше проживати з відповідачкою однією сім`єю, що він втратив до неї почуття любові. Підтвердження наведеного письмовими доказами, законом не передбачено. Впродовж судового розгляду Відповідачка намагалася переконати суд в тому, що шлюб між нею та позивачем може бути збережено, однак не змогла пояснити суду, чому впродовж трьох місяців (перебування справи в провадженні суду) вона не вжила жодних заходів для примирення з позивачем. Ураховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що в подальшому спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб обґрунтовується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального перебування в зареєстрованому шлюбі, а тим більше в подружніх відносинах, а отже слід розірвати шлюб між сторонами, котрий був зареєстрований 03.06.2004 року Поповицькою сільською радою Мостиського району Львівській області за актовим записом №04. Що стосується порядку та способу виконання даного рішення, то згідно статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. VII. Розподіл судових витрат між сторонами: Згідно статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно квитанцій Позивачем було сплачено 1073,60 грн. судового збору. Позивач не заявляв вимоги про стягнення, у разі задоволення позову, судового збору, а відтак такий необхідно залишити за останнім.

Outcome: approved