Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної-особи підприємця [PERSON] про захист прав споживача шляхом розірвання договору купівлі-продажу товару в Інтернеті, повернення сплаченої за товар грошової суми та стягнення моральної шкоди. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 19 жовтня 2022 року на сайті mocolo.org.ua [PERSON] було замовлено чохол на мобільний телефон Samsung Galaxy S10 Plus. Відповідно до фото, які виставлені на даному сайті, це був оригінальний чохол на мобільний телефон Samsung Galaxy S10 Plus Clear viev cover. 20 жовтня 2022 року ФОП [PERSON] , моб. тел.: [NUMBER] , відправив на адресу позивача вищевказаний товар, який надійшов на відділення Нової Пошти № 2, що розташоване у смт. Покровське Синельниківського району Дніпропетровської області 21 жовтня 2022 року. У зв`язку з тим, що за правилами Нової Пошти дозволено лише візуальний огляд товару, [PERSON] було отримано посилку, а також оплачено 899 грн. - вартість посилки, 38 грн. - комісія, та 92 грн. - за переказ коштів, усього на загальну суму 1029 грн. Прийшовши додому, при детальному огляді, позивачем було виявлено, що чохол, який йому надіслали, не відповідає тому, зображення якого було розміщено на сайті, а саме: виявився дешевою неякісною підробкою. Про дану обставину позивачем було невідкладно повідомлено відправника, а також негайно зроблені фото чохла, які також були переслані відправнику. Після цього, відправник [PERSON] запропоновав повернути їм чохол, а вони вирішать питання про повернення коштів, які сплачено позивачем. 22 жовтня 2022 року [PERSON] на адресу ФОП [PERSON] , моб. тел.: [NUMBER] , направлено чохол, та сплачено за його доставку 60 грн. Однак, 26 жовтня 2022 року позивачеві прийшло повідомлення, що отримувач відмовився від отримання посилки. Під час переписки у месенджері Вайбер його було повідомлено, що нібито товар має пошкодження, тому його прийняти не можуть, і кошти йому не повернуть, вели себе зухвало, хамили, номер телефону позивача взагалі заблокували. Таким чином позивач зазначив, що вказаними діями йому спричинено матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 1089 грн. 01.11.2022 року [PERSON] до Департаменту кіберполіції Національної поліції засобами телефонного зв`язку було подану заяву про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 190 ч. 1 КК України. Вказана заява зареєстрована за номером ID [NUMBER] , і в подальшому, переслана електронною поштою до Управління протидії кіберзлочинам в Дніпропетровській області ДКП НП України. Цього ж дня, 01.11.2022 року за вих. № Є-4801/ЄО-4777/38/101/2022 матеріали звернення [PERSON] за фактом вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 190 ч. 1 КК України направлено на адресу відділення поліції №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. 21 листопада 2022 року за даним фактом відділенням поліції №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано кримінальне провадження за №12022046540000070. Окрім того, [PERSON] зазначив, що незаконними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка виразилась в душевних стражданнях, оскільки, [PERSON] сподівався отримати товар належної якості, який був заявлений відповідачем на сайті, але в результаті неправомірних дій відповідача, отримав дешеву підробку, за яку заплатив значні кошти, повернув товар відповідачу, неодноразово прохав відповідача повернути йому кошти, однак до теперішнього часу кошти ним не отримано, чим порушені його права як споживача. Разом з тим, відповідач спілкується у вкрай негативній формі, тобто, жодним чином не намагається владнати дану ситуацію, а навпаки - провокує її, заблокував номер телефону позивача з метою унеможливити його подальший зв`язок. Сама по собі поведінка відповідача призводить до душевних страждань. В зв`язку з чим, просить розірвати договір купівлі-продажу товару в Інтернеті між [PERSON] , [INFO] , ІПН - [NUMBER] , та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , ІПН - [NUMBER] . Стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] , ІПН - [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН - [NUMBER] , суму коштів в розмірі 1089 (одна тисяча вісімдесят дев`ять) гривень, яка складається із вартості товару - 899 грн., вартості переказу коштів за товар - 92 грн., комісія - 38 грн., а також вартість зворотної відправки товару - 60 грн. Стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] , ІПН - [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН - [NUMBER] , моральну шкоду у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач фізична-особа підприємець [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надавав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280, 287, 288 ЦПК України - заочно. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 19.10.2022 року між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу товару через мережу Інтернет, а саме через інтернет-магазин на сайті mocolo.org.ua. Предметом продажу якого був оригінальний чохол на мобільний телефон Samsung Galaxy S10 Plus. З матеріалів справи вбачається, що 20.10.2022 року ФОП [PERSON] відправив замовлений товар позивачу через відділення нової пошти №2, що розташоване в смт. Покровське Синельниківського району Дніпропетровської області. 21.10.2022 року позивач отримав вищезазначений товар, вартість якого склала 899 грн., разом з тим, позивач сплатив комісію в розмірі 38 грн. та 92 грн. - вартість переказу коштів за придбаний товар. Загальна сума витрат позивача за придбаний товар становила 1029 грн., що підтверджується копією документа на переказ готівки в гривні № 3369727193 (а.с.7) 21.10.2022 року позивачем при детальному огляді було виявлено, що чохол не відповідає тому зображенню, яке розміщено на сайті, та виявився неякісною дешевою підробкою. Згідно копії експрес накладної № 59000879572949, 22.10.2022 року [PERSON] було відправлено фізичній особі-підприємцю [PERSON] придбаний чохол (а.с.12). Згідно копії мобільного повідомлення, відповідач відмовився від посилки (а.с.17). Згідно копії переписки у месенджері Вайбер позивача було повідомлено, пошкодження товару, в зв`язку з чим його не приймуть та кошти провернуто не буде (а.с. 24-25). Відповідно до копії листа про направлення матеріалів та прийняття процесуального рішення від 01.11.2022 року вбачається, що 01.11.2022 року до Управління протидії кіберзлочинам в Дніпропетровській області ДКП НП України електронною поштою з Департаменту кіберполіції Національної поліції надійшла електронна заява ІD [NUMBER] [PERSON] , згідно якої товар, надісланий заявнику не відповідає характеристикам товару замовлення (а.с.27). Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.11.2022 року, за даним фактом відділенням поліції № 5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано кримінальне провадження за № 120220464540000070 за ч.1 ст.190 КК України (а.с. 28) . Згідно із статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до частини п`ятої статті 656 ЦК України особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно з пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» у цьому Законі термін договір вживається в такому значенні: договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Так, в судовому засіданні встановлено, що договір купівлі-продажу між сторонами було укладено за допомогою засобів дистанційного зв`язку, а саме через мережу Інтернет, тому, в даному випадку, правовідносини регулюються статтею 13 Закону України «Про захист прав споживачів», яка є спеціальною для такого виду договорів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку, є договором, укладеним на відстані. Положеннями ч.ч. 2, 3 статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про: 1) найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії; 2) основні характеристики продукції; 3) ціну, включаючи плату за доставку, та умови оплати; 4)гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; 5)інші умови поставки або виконання договору; 6) мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; 7) вартість телекомунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; 8) період прийняття пропозицій; 9) порядок розірвання договору. У разі ненадання такої інформації суб`єкт господарювання несе відповідальність згідно із статтями 15 і 23 цього Закону. Факт надання інформації відповідно до вимог частини другої цієї статті повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронного повідомлення. Інформація, підтверджена таким чином, не може бути змінена продавцем (виконавцем) в односторонньому порядку. Підтвердження інформації не вимагається, якщо послуга надається засобами дистанційного зв`язку і оплачується через оператора телекомунікаційних послуг. Зокрема п. 1 частиною 7 ст. 15 даного закону передбачено, що у разі, коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. За правилами ч. 4 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Якщо відповідно до абзацу другого частини третьої цієї статті підтвердження інформації не вимагається, споживач може розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення. У разі продажу матеріальних речей їх повернення також свідчить про розірвання договору. Якщо підтвердження інформації не відповідає вимогам частини третьої цієї статті, строк, протягом якого споживач має право розірвати договір, становить дев`яносто днів з моменту одержання такої інформації, або у разі продажу матеріальних речей - з моменту одержання товару або першої поставки товару. Якщо протягом цього строку підтвердження інформації було виправлене, споживач має право розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту одержання виправленого підтвердження. Отже, на підтвердження укладення договору купівлі-продажу оригінального чохла на мобільний телефон Samsung Galaxy S10 Plus Clear viev cover [PERSON] надав копію документа на переказ готівки в гривні № 3369727193, згідно якого він отримав вищезазначений товар та сплатив за нього кошти (а.с. 7). Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Пунктом 13 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Судом встановлено, що позивач після отримання товару та виявлення невідповідностей його властивостей заявлених на сайті, повернув товар відповідачеві, разом з тим, просив повернути та кошти за нього, однак, його вимоги залишились без задоволення. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, оскільки [PERSON] до сьогоднішнього дня Інтернет-магазином не було повернуто кошти за придбаний товар, а саме: оригінальний чохол на мобільний телефон Samsung Galaxy S10 Plus Clear viev cover, та позивач позбавлений можливості користуватись ним, суд дійшов висновку, що в даному випадку порушене право позивача, в зв`язку з чим, необхідно розірвати договір купівлі-продажу товару в Інтернеті між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , та стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним кошти в розмірі 1089 гривень, які складається із вартості товару - 899 грн., вартості переказу коштів за товар - 92 грн., комісія - 38 грн., а також вартість зворотної відправки товару - 60 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача судом встановлено наступне. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, якщо таке відшкодування передбачено договором або законом. Вимогами ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача, суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів від 12 квітня 1996 року №5 при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі ст.24 Закону моральної шкоди, суди повинні виходити з роз`яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові від 31 березня 1995 р. N4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Якщо вимоги про відшкодування моральної шкоди не вирішувались разом з вимогами про застосування інших заходів захисту прав споживача, пред`явлення їх у подальшому окремо не суперечить правилам ст. 24 Закону. Як встановлено судом, [PERSON] було завдано моральної шкоди, яка полягала в душевних стражданнях, оскільки, [PERSON] сподівався отримати товар належної якості, який був заявлений відповідачем на сайті, але в результаті неправомірних дій відповідача, отримав дешеву підробку, за яку заплатив значні кошти, повернув товар відповідачу, неодноразово прохав відповідача повернути йому кошти, однак до теперішнього часу кошти ним отримано не було. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача спричинену йому моральну шкоду у розмірі 20000 грн. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд враховує, вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до яких споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved