Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

У квітні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Бугрім Олена Віталіївна, [PERSON] , [PERSON] , про усунення від права на спадкування. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] . 13.10.1979 року позивач уклала шлюб, про що Комунарським районним відділом записів актів громадянського стану міста Запоріжжя зроблено актовий запис №533 та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла, після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом є донька померлої - [PERSON] , син - [PERSON] , [INFO] , який [INFO] помер. Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом є його донька, відповідач по справі - [PERSON] , та треті особи по справі - його дружина [PERSON] , його син [PERSON] , а також його донька - [PERSON] , [INFO] , яка відмовилась від прийняття спадщини на користь відповідача [PERSON] .. Після смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,4593 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: 2322187900:002:2020, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки площею 0,4005 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: 2322187900:01:002:2130, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У листопаді 2007 року [PERSON] виявила бажання проживати з родиною брата [PERSON] , продала належне їй нерухоме майно та переїхала до квартири [ADDRESS] , де проживала до 17 червня 2008 року. Напередодні [PERSON] зателефонувала [PERSON] та поскаржилась що з [PERSON] у неї конфлікт та просила її забрати. Зранку 17 червня 2008 року [PERSON] привіз [PERSON] разом з її речами до будинку [PERSON] , де вона постійно проживала до жовтня 2012 року. 3 жовтня 2012 року [PERSON] винаймала для [PERSON] квартиру по [ADDRESS] , спочатку мати позивачки проживала в квартирі [ADDRESS] до жовтня 2013 року, а з жовтня 2013 року проживала разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] до квітня 2015 року. З 27 квітня 2015 року по день смерті [PERSON] проживала окремо в однокімнатній квартирі малосімейного типу [ADDRESS] . З 17.06.2008 року по день смерті [INFO] [PERSON] перебувала на повному забезпеченні [PERSON] , яка постійно піклувалась про матір, забезпечувала її харчами та ліками. Також слідкувала за станом її здоров`я, а коли мати не могла самостійно вставати та пересуватись по квартирі, здійснювала догляд за нею, але враховуючи стан здоров?я [PERSON] , яка страждає на ряд захворювань, у зв`язку із чим змушена була звертатись до сторонніх осіб за допомогою по догляду за матір`ю коли сама перебувала на роботі і не могла бути поряд із нею. Допомогу по догляду за бабусею [PERSON] могла надавати відповідач по справі її онука [PERSON] , яка проживала в квартирі [ADDRESS] , але замість допомоги остання відвідуючи [PERSON] , лише забирала у неї харчі, які напередодні купувала та приносила позивач по справі [PERSON] Крім того, позивач зазначила, що [PERSON] страждала на ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, ДДПП остеопороз поперекового відділу хребта, хронічний холецистит, гіпертонію II ступеню, виразка дванадцятипалої кишки, хронічний панкреатит, у зв`язку із чим перебувала на диспансерному обліку та неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні КУ ЦЛ Комунарського району. Також [PERSON] систематично відвідувала лікаря-кардіолога та потребувала сторонньої допомоги, про свідчать виписки лікаря [PERSON] за лютий 2015 року. Похованням [PERSON] займалась та сплачувала лише [PERSON] , що підтверджується договором на організацію та проведення поховання від 28.02.2016 року, квитанцією від 29.02.2016 року на суму 4\~000 грн, квитанцією від 29.02.2016 року на суму 7\~700 грн, квитанцією на суму 2\~000 грн, квитанцією від 28.02.2016 року 400 грн, товарним чеком від 29.02.2016 року на суму 2\~112 грн. 10.03.2021 в межах позовного провадження [PERSON] зверталась до Запорізького районного суду Запорізької області із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом після смерті її бабусі [PERSON] , померлої [INFO] та визнання права власності в порядку спадкування за законом, однак ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 31.03.2021 відмовлено у відкритті провадження за зустрічною позовною заявою. У зв`язку з цим, позивач вимушена звернутись до суду з позовом про усунення від права на спадкування [PERSON] за законом після смерті [PERSON] та визнання за [PERSON] право власності на земельні ділянки. Ухвалою суду від 09.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи. 29.04.2021 до суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого відповідачка позов не визнає в повному обсязі, посилаючись на те що вона є онукою [PERSON] , померлої [INFO] . [PERSON] заповіт не складала, отже після її смерті спадкоємцями першої черги є син (батько відповідачки) [PERSON] та донька [PERSON] (позивачка у справі). 28.07.2016 батько відповідача [PERSON] , на час відкриття спадщини не проживав разом із померлою [PERSON] , та помер не встигнувши подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. 26.08.2016 відповідачем [PERSON] подано заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , інша спадкоємиця [PERSON] (онука [PERSON] , донька померлого батька [PERSON] , повнорідна старша сестра відповідачки) відмовилась від прийняття спадщини після смерті бабусі на користь відповідачки [PERSON] .. Відповідно до спадкової справи №30/2016 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадщину прийняли: позивач [PERSON] донька померлої, спадкоємець першої черги за законом шляхом подання заяви про прийняття спадщини від 09.08.2016; відповідач [PERSON] онука померлої, як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину в порядку спадкової трансмісії, до якої перейшло право спадкування як спадкоємця першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом подання заяви про прийняття спадщини від 26.08.2016, у тому числі з урахуванням частки, від якої відмовилась на її користь онука спадкодавця (дочка померлого [PERSON] ) [PERSON] .. Треті особи: [PERSON] (дружина [PERSON] ) та [PERSON] (онук [PERSON] , син [PERSON] ), які є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , не прийняли фактично спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки спадкодавця [PERSON] не проживала разом із [PERSON] , який помер [INFO] , третіми особами [PERSON] , [PERSON] .. Заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори вони також не подавали. Відповідачка вказує, що частка спадщини після смерті [PERSON] у позивача складає , відповідно право на прийняття іншої частки спадщини після смерті [PERSON] , яку у зв`язку із смертю не встиг прийняти батько [PERSON] , який помер [INFO] , переходить до його спадкоємців за законом до [PERSON] та [PERSON] , яка в свою чергу відмовилась від спадкування на користь [PERSON] , тобто розмір частки відповідача [PERSON] становить частки земельної ділянки, площею 7,4593 га, та частки земельної ділянки, площею 0,4005 га. Щодо усунення від спадкування [PERSON] зазначає, що відносини між нею та її бабою [PERSON] були добрі, приходила до неї та завжди відкликалася на прохання баби, допомагала їй за можливості. Чоловік відповідачки [INFO] помер, та вона самостійно виховує та забезпечує неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] .. З жовтня 2012 бабуся відповідачки [PERSON] винаймала житло по [ADDRESS] , та їй в основному допомагала її донька (позивач по справі) [PERSON] .. [PERSON] не скаржилась відповідачці на незадовільний матеріальний стан та не просила надавати їй матеріальну допомогу, оскільки була пенсіонером та отримувала оренду плату за надання в оренду земельної ділянки. Як відповідачці відомо зі слів її померлої бабусі, пенсію за неї отримувала її донька [PERSON] , яка оплачувала оренду житла, купувала продукти харчування та необхідні ліки. Також у відзиві зазначає, що вона та її донька були забезпечені лише в нормах прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення на кожного, й не більше. При цьому, відповідачка за можливості також допомагала [PERSON] , і приходила до неї 1-2 рази на тиждень, спілкувалася із нею, допомагала їй у побуті: підмітала підлогу, збивала перину та подушки, на її прохання обстригала нігті та інше, на її прохання здійснювала дрібні покупки продуктів, ліків. Мати відповідачки у господарстві завжди тримає козу, а оскільки бабі [PERSON] подобалось козяче молоко, відповідачка раз на тиждень приносила їй гостинець, постійно була із [PERSON] на зв`язку. Зазначає, що офіційно працювала повний робочий тиждень, день, тому не мала можливості допомагати із доглядом за бабою [PERSON] , коли [PERSON] перебувала на роботі. Після роботи або у вихідні дні, коли їй телефонувала баба [PERSON] відповідачка приходила на її прохання. Також, зазначає, що виховує одна неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , який виповнилось повні 9 років на час смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Вона сумлінно виконує свої батьківські обов`язки щодо своєї доньки, яка також в силу свого віку, навчання в початкових класах, потребувала батьківського піклування, турботи та материнської ласки та відповідачка намагалася якнайбільше свого вільного часу від роботи (як засобу до існування) провести з донькою, оскільки вона є напівсиротою. [PERSON] на свята чи просто за бажанням передавала своїй правнучці (дочці відповідачки) фрукти чи щось смачненьке, відмовити у прийнятті гостинців відповідачка не могла, щоб не образити бабусю. У житлі, яке винаймала [PERSON] , відповідачка ніколи не зустрічалась із позивачкою (тіткою зі сторони батька) [PERSON] .. Баба [PERSON] просила її уходити, коли приходила її донька [PERSON] , щоб уникнути зустрічі. Зі слів баби, її доньці [PERSON] не подобалось спілкування баби [PERSON] із відповідачкою та те, що взагалі вони зустрічалась. Причини такого відношення позивача [PERSON] до неї відповідачці не відомі. За місяць до смерті, баба [PERSON] сказала відповідачці, шо у неї пропало пенсійне посвідчення, та те, що [PERSON] вказала, що саме відповідачка його забрала (з якою метою та для чого невідомо) та те, щоб відповідачка поки не приходила до баби [PERSON] .. Відповідачка заперечує проти того, що баба [PERSON] перебувала у безпорадному стані. Зазначає, що дійсно баба [PERSON] за життя мала декілька захворювань, але її стан не був безпорадний. Приблизно у листопаді 2015 року вона перестала ходити на вулицю, оскільки боялась впасти через ожеледицю. Ще у січні 2016 року по квартирі вона самостійно пересувалась, самостійно одягалась, харчувалась та здійснювала фізіологічні потреби. Hi калікою, ні інвалідом баба [PERSON] не була, інвалідність їй не встановлювалась. Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у позові, оскільки відсутні підстави передбачені ст. 1224 ЦК України для усунення відповідача від права на спадкування за законом, позивачка не надала належних та допустимих доказів перебування померлої у безпорадному стані, а також що остання потребувала допомоги саме від [PERSON] , яка мала можливість її надавати, проте ухилялась від обов`язку щодо її надання ( т. 1 а.с. 118-128). 12.05.2021 до суду від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій посилається на викладені у позовній заяві обставини щодо утримання нею в повному обсязі [PERSON] та організацією поховання [PERSON] та вважає безпідставними посилання [PERSON] про те, що [PERSON] мала краще матеріальне становище ніж відповідач, оскільки [PERSON] працює в лікарні та має незначну заробітну плату, є інвалідом та також самостійно утримувала на момент спірних правовідносин неповнолітню дочку [PERSON] (т. 1 а.с. 180-182). 02.06.2021 до суду від представника третіх осіб [PERSON] , [PERSON] адвоката Вишнякової І.О. надійшли пояснення, в яких зазначено що дійсно з листопада 2007 [PERSON] проживала разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до червня 2008, потім вона переїхала до своєї доньки [PERSON] .. У жовтні 2012 [PERSON] винаймала квартиру для [PERSON] , з жовтня 2013 почала проживати разом із співмешканкою [PERSON] та [PERSON] підтверджують, що [PERSON] з червня 2008 по день смерті перебувала повністю на матеріальному забезпеченні [PERSON] , яка окрім матеріальної допомоги піклувалась про матір та, в той час коли не мала часу самостійно за нею доглядати, винаймала для цього сторонніх осіб. [PERSON] , знаючи про безпорадний стан та захворювання відмовлялась надавати допомогу, матеріальної допомоги також не надавала (т. 1 а.с. 186-187). Ухвалою суду від 09.06.2021 клопотання відповідача задоволено, витребувано докази у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бугрім Олени Віталіївни, Олександрівської державної\~податкової інспекції Головного управління ДПС у Запорізькій області, Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя. Ухвалою суду від 08.09.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 01.11.2021 клопотання відповідача задоволено, витребувано інформацію від товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор-Січ\~Агро». Ухвалою суду від 14.12.2021 повторно витребувано інформацію від товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Мотор-Січ\~Агро». Ухвалою суду від 14.02.2022 застосувати до товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор-Січ Агро» захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, повторно витребувано від товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор-Січ Агро» запитувану інформацію. 18.05.2022 позивачка [PERSON] надала до суду заяву про застосування строків позовної давності та просить відмовити в задоволенні позову за спливом позовної давності (т. 2, а.с. 104-105). Позивач [PERSON] у судовому засідання надала пояснення, які за змістом повністю відповідають позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Білоконева А.В. заперечували проти задоволення позову, надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Просили суд відмовити у задоволені позову за його необгрунтованістю та недоведеністю, а також з підстави спливу строку позовної давності. Третя особа [PERSON] підтримала позицію позивачки, надала пояснення, які за змістом співпадають письмовим поясненням, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Третя особа [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Під час розгляду справи надавав пояснення аналогічні за змістом письмовим поясненням, наданим його представником. Третя особа\~приватний нотаріус\~Запорізького міського\~нотаріального округу\~Запорізької області\~Бугрім О.В. до суду не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , суд дійшов наступних висновків. Батьками [PERSON] , [INFO] , є мати [PERSON] та батько [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 18.05.2016 (т.1 а.с.7/зворот). 13.10.1979 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 03.03.1980, актовий запис №533. Після укладення шлюбу прізвище подружжя « [PERSON] ». (т.1 а.с.7). Згідно із витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, [PERSON] народився [INFO] , батьком зазначено [PERSON] , актовий запис №2018 від 09.07.1957 (т.1 а.с.23). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.06.1984, [PERSON] народилась [INFO] , батьком зазначено [PERSON] , мати [PERSON] (т.1 а.с.26/зворот). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 19.08.2005, після реєстрації шлюбу прізвище подружжя [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.08.2005 (т.1 а.с.25). Таким чином, [PERSON] , [INFO] , є матір`ю позивачки [PERSON] та бабусею відповідачки [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 29.02.2016 (т.1 а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,4593 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська сільська рада, кадастровий номер 2322187900:01:002:2020, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності н нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №236987101 від 15.12.2020 (т.1 а.с.31) та витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2302943662017 від 15.03.2017 (т.1 а.с.35-37) та у вигляді земельної ділянки площею 0,4005 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська сільська рада, кадастровий номер 2322187900:01:002:2130, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності н нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №236979924 від 15.12.2020 (т.1 а.с.30) та витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2302938152017 від 14.03.2017 (т.1 а.с.32-34). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 7,4593 га, кадастровий номер 2322187900:01:002:2020, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська сільська рада встановлено ринкову вартість земельної ділянки в розмірі 922 715 грн. (т.1 а.с.39-50). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,4005 га, кадастровий номер 2322187900:01:002:2130, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська сільська рада встановлено ринкову вартість земельної ділянки в розмірі 49 542 грн. (т.1 а.с.51-63). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області 25.08.2016, [PERSON] помер [INFO] (т.1 а.с.26, 101). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру №51270760 від 19.03.2018 встановлено що після смерті [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Бугрім О.В. заведено спадкову справу 61/2016 (т.1 а.с.23/зворот). Відповідно до матеріалів спадкової справи №61/2016 вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , за законом прийняли його донька [PERSON] та син [PERSON] (третя особа у справі), про що ними складено заяви 26.12.2016 №145 та 20.1.2017 №7, та 21.02.2019 №45 (т.1 а.с.224, 225/зворот, 242). Спадкоємець [PERSON] (дружина [PERSON] , третя особа у справі) надала заяву приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В., зареєстровану за №6 від 20.01.2017, якою відмовилась від спадщини, яка залишилась після померлого [INFO] [PERSON] на користь [PERSON] (т.1 а.с.224/зворот). Спадкоємець [PERSON] (донька померлого) надала заяву приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В., зареєстровану за №146 від 26.12.2016, якою відмовилась від спадщини, яка залишилась після померлого [INFO] [PERSON] на користь [PERSON] (т.1 а.с.225). Відповідно до матеріалів спадкової справи №30/2016, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що 09.08.2016 [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] (т. 1 а.с.86). 26.08.2016 [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки її батько, син спадкодавця [PERSON] помер [INFO] (т.1 а.с.100). 26.08.2016 [PERSON] , яка також є донькою [PERSON] , склала заява про відмову від спадщини, яка залишилася після померлої [PERSON] бабусі, на користь [PERSON] онуки померлої (т.1 а.с.100/зворот). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.02.2019 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що не було надано документ, що підтверджує право власності померлої [PERSON] на земельну ділянку площею 7,4593 га та земельну ділянку площею 0,4005 га (т.1 а.с.130). Відповідно до договору на організацію та проведення поховання від 28.02.2016, встановлено що договір було укладено з [PERSON] на проведення поховання після смерті [PERSON] на суму в розмірі 7710 грн, а також [PERSON] сплачено ритуальні послуги в розмірі 4000 грн, 2112 грн, 7700 грн, 2000 грн, 400 грн, що підтверджується копіями квитанцій. (т.1 а.с.11-12). Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 26.08.2005 Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 21.10.1998 по 11.11.2003, з 13.11.2003 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 8-9). Згідно з копією довідки № 1904-04-09/3 від 15.09.2016, виданої заступником директора департаменту начальником управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , по день смерті, тобто [INFO] . Спільно з нею на день смерті були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.99/зворот). Відповідно до довідки виданої [PERSON] 22.09.2016 головою квартального комітету №14 встановлено, що її мати [PERSON] проживала з нею з червня 2008 по листопад 2012 за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. За вказаною адресою [PERSON] проживала без реєстрації (т.1 а.с.13/зворот). Згідно із письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] з червня 2008 року по 28.02.2016 (по день смерті) не проживала за адресою [ADDRESS] (т.1, а.с.13, 14/зворот, 22). Згідно із письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що [PERSON] з червня 2008 по листопад 2012 проживала у своєї доньки [PERSON] за адресою [ADDRESS] (т.1, а.с.16, 16/зворот). Згідно із письмових пояснень [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , з листопада 2012 по листопад 2013 проживала за адресою [ADDRESS] (т.1 а.с.22/зворот). Згідно із письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що [PERSON] з листопада 2013 по квітень 2015 проживала за адресою [ADDRESS] (т.1 а.с.14, 15). Згідно із письмових пояснень [PERSON] , вбачається, що [PERSON] з квітня 2015 по 28.02.2016 проживала за адресою [ADDRESS] (т.1 а.с.15/зворот). 27.04.2015 [PERSON] та [PERSON] уклали договір оренди квартири (т.1 а.с.17). Відповідно до актів про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 25.12.2020, підписаних сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , одна, разом з нею ніхто не проживав (т.1 а.с.134, 135). Згідно із довідкою №01-11/32 від 03.06.2021 встановлено, що [PERSON] постійно працює з 01.07.1993 на посаді медична сестра палатна радіологія Комунального некомерційного підприємства «Запорізький регіональний протипухлинний центр» Запорізької обласної ради, за період з січня 2015 по березень 2016 нараховано 52503,57 грн, утримано 10787,64 грн, отримала до видачі 41715,93 грн (т.1 а.с.204). Відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] за період з 08.01.2015 по 08.02.2016 отримала пенсію у загальному розмірі 15061 грн (т.1 а.с.205). Згідно із довідкою виданою Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, [PERSON] протягом періоду з 01.01.2015 по 31.03.2016 отримала заробітну плату у розмірі 9549,95 грн, 9822,87 грн, 10293,57 грн, 11013,60 грн, 11823,58 грн, інші доходи в розмірі 58,82 грн, а також продаж (обмін) нерухомості у розмірі 203000 грн. Отримання інформації по фізичній особі [PERSON] не можливе, у зв`язку із тим, що рнокпп закрито та видалено з районних баз даних (т.1 а.с.244, 245). Позивачем на підтвердження стану здоров`я, надано копію виписки із акту огляду МСЕК до довідки серії АД №012364, копію виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 19.03.2021, копію виписки із медичної карти на ім`я [PERSON] з КНП «Запорізький регіональний протипухлинний центр» ЗОР, відповідно до яких встановлено, що [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності (безстроково) (т.2, а.с.59, 60). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського р-ну м. Запоріжжя 03.04.1997 батьками [PERSON] , [INFO] є батько [PERSON] , мати [PERSON] (т.1 а.с.184). Від Відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області на запит суду направлено довідку №690 від 30.06.2021, відповідно до якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перебувала на обліку в управлінні і отримувала пенсію, за період з 01.01.215 по 28.02.2016 розмір пенсії складав 23140,18 грн. (т.1 а.с.249, 250). Також судом було досліджено медичну карту амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] із детальним вивченням всіх записів, що містяться в ній. Відповідно до медичної документації, а саме епікризу №1409 від 29.05.2012, виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1711 від 06.06.2014, виписки лікаря [PERSON] , вбачається що [PERSON] перебувала неодноразово на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні КУ ЦЛ Комунарського району та страждала на ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, остеопороз поперекового відділу хребта, хронічний холецестит, гіпертонію II ступеню та інші хвороби (т.1 а.с.18-21). Згідно із довідкою №181 від 29.03.2021 [PERSON] працювала в комунальній установі «Запорізький геріатричний пансіонат» Запорізької обласної ради машиністом із прання та ремонту спецодягу з 27.01.2015 по 13.09.2016, тривалість робочого тижня 5 днів, з двома вихідними у суботу та неділю, графік роботи з 8-00 до 17-00 (т.1 а.с.136). Відповідно до довідки №167 від 22.03.2023 сукупний дохід [PERSON] за період з лютого 2015 по серпень 2016 складає 38480,59 грн, утримання 6779,48 грн, сума до виплати 31701,11 грн, та довідок виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08.04.2021 [PERSON] за період з січня 2015 по грудень 2015 отримала пенсію в разі втр. годувал. у розмірі 11888 грн, за період з січня 2016 по грудень 2016 отримала пенсію в разі втр. годувал. у розмірі 13453 грн (т.1 а.с.137, 138, 139). Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.11.2012 [PERSON] народилась [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (т.1 а.с 132). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 06.10.2014 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (т.1 а.с.133). Відповідно до ст. 1216, 1217, 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 5, 6 статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним необхідно розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 337/6000/15-ц, від 4 липня 2018 року в справі № 404/2163/16-ц, від 29 червня 2021 року в справі № 750/9209/20-ц. Безпорадним необхідно розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від: 14 листопада 2018 року в справі № 712/4709/15-ц, від 4 березня 2019 року в справі № 321/1573/17-ц, від 17 липня 2019 року в справі № 676/5086/15-ц, від 29 червня 2021 року в справі № 750/9209/20-ц. Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Крім того, при розгляді такої справи суду належить з`ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Позбавлення особи права на спадкування це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). У даній справі не доведено сукупність обставин, які відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України можуть бути підставою для усунення від права на спадкування, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Так, позивачкою не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, що спадкодавець потребувала допомоги саме від відповідачки, а остання, у свою чергу, умисно ухилялася від надання такої допомоги. Жоден із допитаних у суді свідків не підтвердив того факту, що померла [PERSON] потребувала допомоги від [PERSON] , яку та свідомо їй не надавала. Позивачкою не доведено належними та допустимими доказами не лише того, що спадкодавець [PERSON] потребувала допомоги саме від відповідачки [PERSON] , а остання, у свою чергу, умисно ухилялась від надання такої допомоги, що могло бути підставою для усунення її від права на спадкування, а й взагалі того, що спадкодавиця висловлювала своє бажання отримання від онуки допомоги та зверталась до неї з цього приводу, а також те, що відповідачка, з огляду на її сімейний та матеріальний стан, мала можливість надання постійної допомоги. Жодної умисної винної поведінки відповідачки під час розгляду справи встановлено не було, а також не підтвердилися доводи позивачки про умисне ухилення відповідачки від надання допомоги [PERSON] і що така допомога потрібна була саме від неї, з огляду зокрема на те, що позивачка повністю опікувалась матір`ю, створювала їй всі необхідні побутові умови, дбала про неї та доглядала. У даному випадку суд дійшов висновку про відсутність підстав для усунення [PERSON] від спадкування після її бабусі [PERSON] , оскільки позивачкою не надано належних, допустимих і достовірних доказів, а, відповідно, суд не встановив факту того, що спадкодавиця висловлювала прохання або бажання про надання допомоги з боку онуки [PERSON] , а вона свідомо ухилялася від надання такої допомоги. Зазначене свідчить про відсутність правових умов (підстав), передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України, які надавали б право усунути [PERSON] від спадкування, тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування не підлягають задоволенню. Стосовно тверджень відповідачки про пропуск позивачкою строків для звернення до суду варто вказати, що позовна давність відповідно до ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У свою чергу ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Однак суд, з`ясувавши обставин, на які посилаються сторони, як на підставу заявлених вимог та поданих заперечень, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приймає рішення про відмову у задоволенні позову саме за безпідставністю та недоведеністю заявлених позовних вимог. Позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно за позивачкою є похідними від позовної вимоги про усунення відповідачки від права на спадкування, а отже також не підлягають задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду.

Outcome: dismissed