Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Адвокат Мула Христина Олегівна, яка діє в інтересах [PERSON] , [INFO] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду. Позов обґрунтований тим, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який 21.02.2023 року розірвано на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Під час шлюбу у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачем. Упродовж останнього часу позивачем [PERSON] було витрачено додаткові витрати на утримання дітей, а саме на купівлю: квитків за проїзд, одягу, взуття, медичних обстежень (аналізів), ліків, дитячих розваг, на загальну суму 14938,54 грн. У зв`язку з хронічними захворюваннями діти потребують регулярних медичних обстежень, оздоровлення, прийому дороговартісних ліків. Самостійно забезпечити необхідні витрати на лікування дітей позивачка не має можливості. Тому просила стягнути з відповідача 50 відсотків додаткових витрат на дітей у сумі 7469 грн. 27 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання 22.06.2023 не прибула, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Від її представника адвоката Мула Х.О. до суду надійшла заява, за змістом якої просила справу розглядати без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання 22.06.2023 не прибув повторно, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, в тому числі через сайт «Судова влада». Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомили, відзиву не подали, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин, викладених у статті 185 Сімейного кодексу України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачем (а.с.8-9). Згідно копії виписки із медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] , має діагноз лівобічний нижній спастичний монопарез зі стійкими тяжкими руховими порушеннями, вкороченням лівої нижньої кінцівки на 2 см, як наслідок органічного ураження ЦНС. Скерована на виготовлення протезно-ортопедичних виробів (а.с.10-11). Згідно копії виписки із медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] , має діагноз симптоматична епілепсія, лобні напади, в результаті сочетаної патології ЦНС: перинатального гіпоксично-ішемічного ураження ЦНС і хронічної герпевірусної інфекції (а.с.16). На підтвердження понесених додаткових витрат позивачем надані: - копія товарного чека на ортопедичне взуття в сумі 1950 грн. (а.с.12); - копії чеків на обстеження (аналізи) сина [PERSON] \~ на загальну суму 1735 (а.с.14-15); - копії чеків на придбання ліків на загальну суму 3444,44 грн. (947,30+967+420,98+599,20+92,47+417,49) (а.с.17-18, 24); - квитки на поїзд на загальну суму 1301,96 (а.с.19-20); - чеки на придбання одягу на загальну суму 8444,50 грн. (729+299+1271+691+1600+465+1593,50+981+750+65) (а.с.21-23,25-26); - чек на купівлю іграшки на суму 299 грн.(а.с.27); - копія чеків на розваги (похід на ковзанку та кінотеатр) на загальну суму 1060 грн.(а.с.28-30). Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовними вимогами про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, позивач послалась на їх хронічні захворювання, які потребують медичних обстежень та медикаментозного лікування. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення». Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Проаналізувавши викладене, суд приходить до переконання, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. За результатами дослідження доказів судом встановлено, що у зв`язку із необхідністю лікування дітей, позивач понесла додаткові витрати у розмірі 8431,40 грн.( на ортопедичне взуття в сумі 1950 грн.,\~ на обстеження (аналізи) сина [PERSON] \~ на загальну суму 1735 грн., на придбання ліків на загальну суму 3444,44 грн., а також 1301,96 грн. на квитки на поїзд на лікування), тому відповідач, який є батьком дітей, має відшкодувати половину понесених витрат, що складає 4215,70\~ грн., так як ці витрати викликані особливими обставинами. Щодо витрат на придбання одягу, іграшок та оплату розваг, то слід вказати, що у відповідності до правового висновку, що зазначений Верховним Судом в ухвалі від 30.07.2018 року у справі №522/6424/16-ц вказано, що витрати з придбання канцелярських товарів, одягу та взуття є такими, що не відносяться до додаткових в розумінні статті 185 СК України, а входять до складу аліментних платежів, які відповідач сплачує щомісячно. А тому відсутні підстави для стягнення з відповідача таких витрат, понесених позивачем, які не є обов`язковими, а є добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері, а тому також не є додатковими витратами в розумінні закону. \~ Сімейний Кодекс України у ст. 181 СК України визначає необхідність саме домовленості між батьками про такі витрати. Виховання дітей передбачає спільне забезпечення батьками їх інтересів та розвитку, одночасно батьки між собою повинні обумовлювати та узгоджувати не обов`язкові та відворотні витрати, а також обговорювати та погоджувати додаткові витрати, які не викликані особливими обставинами і можуть в майбутньому призвести до виникнення спору. В іншому випадку такий тягар витрат може залишитися понесеним за тим з батьків, хто самостійно прийняв таке рішення і не довів, що ці витрати викликані особливими обставинами та можуть бути відшкодовані згідно із законом іншим з батьків. Таким чином, з урахуванням рівності обов`язку батьків щодо участі у додаткових витратах на дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідача додаткових витрат у розмірі 4215,70\~ грн. Згідно з ч.ч. 1-2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів позову, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги позивачем [PERSON] до суду надано копію ордеру на надання правничої допомоги, договір про надання правової допомоги, квитанцію за оплату адвокатських послуг на суму 1500 грн. (а.с.34-36). Суд вважає, що позивач довів належними доказами понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн., у зв`язку із чим дана сума витрат підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1073,60 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184,185, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial