Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У травні 2023 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/3841240, забезпеченим транспортним засобом за полісом є SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] . Позивач зазначає, що 16 січня 2019 року близько 17 год. 30 хв. в м. Києві по Брест-Литовському шосе, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу CITROEN C4 д.н.з. [NUMBER] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року справа №759/1310/19 відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. Оскілки у винуватця наявний Поліс, власник пошкодженого транспортного засобу CITROEN C4 д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з повідомленням про ДТП та виплату страхового відшкодування. 3 метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля CITROEN C4 д.н.з. [NUMBER] , було проведено експертне автотоварознавче дослідження, згідно якого вартість матеріального збитку власнику пошкодженого транспортного засобу становить 125 098,00 грн. з урахуванням ПДВ та 104 285,33 грн. без урахування ПДВ. Між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та власником пошкодженого транспортного засобу було укладено договір про врегулювання страхового випадку №2300255058, згідно з яким власник пошкодженого транспортного засобу CITROEN C4 д.н.з. [NUMBER] та страховик дійшли згоди про розмір страхового відшкодування в розмірі 68 151,40 грн. за страховою подією ДТП 16 січня 2019 року. На підставі зібраних документів, ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт №2300255058 на суму 68 151,40 грн., яку було виплачено в якості страхового відшкодування. Крім того, позивач зазначив, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року справа №759/1310/19 встановлено, що відповідач від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача 68 151,40 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] ухвалу про відкриття провадження у справі отримав особисто 13.05.2023 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк Відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі від 03 травня 2023 року. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Судом встановлено, що між страховиком ПрАТ «СК «Провідна» та страхувальником [PERSON] 09.09.2018 року укладено Поліс №АМ/3841240 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб: SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] , рік випуску 2011, VIN [NUMBER] . Строк дії полісу визначено із 10.09.2018 року до 09.09.2019 року. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року у справі №759/1310/19 встановлено, що [PERSON] 16 січня 2019 року близько 17 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Шкода» д.н. [NUMBER] в м. Києві по Брест-Литовському шосе, перед поворотом на вул. Зв`язківців, у порушення вимог п.п. 16.13, 2.3б, 10.2 Правил дорожнього руху, при виїзді з розвороту не надав перевагу в русі автомобілю «Сітроен», д.н. [NUMBER] (водій [PERSON] ), який рухався по Брест-Литовському шосе в напрямку м. Києва, та скоїв зіткнення, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень і завдано матеріальних збитків. Крім того, [PERSON] у порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем «Шкода» д.н. [NUMBER] в м. Києві по Брест-Литовському шосе, перед поворотом на вул. Зв`язківців із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Зазначеною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином суд встановив, що 19 березня 2019 року автомобілем SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] , який на момент вчинення ДТП був забезпечений Полісом АМ/3841240, керував [PERSON] . Статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно ст. 22.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до звіту №99-D/49/3 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу CITROEN C4 (державний номерний знак [NUMBER] ) від 28.01.2019 року (дата складення оцінки 31.01.2019 року) матеріальний збиток завданий власнику КТЗ CITROEN C4 (державний номерний знак [NUMBER] ) внаслідок його пошкодження складає 125 098, 00 грн. з урахуванням ПДВ, 104 248,33 грн. без урахування ПДВ. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником легкового автомобілю CITROEN C4 д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . 08.02.2019 року [PERSON] звернулась до позивача із заявою №255058 про виплату страхового відшкодування, спричиненого в результаті ДТП, яка сталася за участю транспортного засобу Страхувальника ПрАТ «СК «Провідна». 19.02.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] укладено договір про врегулювання страхового випадку №2300255058 за Договором ОСЦПВ №АМ/3841240/2508/18 від 09 вересня 2018 року відповідно до змісту якого страховик та заявник дійшли згоди, що розмір страхового відшкодування є остаточним та складає 68 151,40 грн. та перегляду не підлягає. 20.02.2019 року ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт №2300255058 в якому встановлено, що до виплати по транспортному засобу: 68 151, 40 грн. Відповідно до платіжного доручення №008252 від 27 лютого 2019 року ПрАТ «СК «Провідна» здійснило платіж у сумі 68 151,40 грн. із призначенням платежу: опл. страх. відшк. зг. дог. № АМ/3841240/2508/18, зг. акт. №2300255058. [PERSON] . Суд враховує положення п.п. в п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якої страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Як було встановлено судом із постанови Святошинського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року у справі №759/1310/19 [PERSON] , який керував забезпеченим транспортним засобом SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] , від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Таким чином, у страховика після виплати страхового відшкодування виникло право регресу до [PERSON] як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому витрати пов`язані зі сплатою страхового відшкодування підлягають стягненню в примусовому порядку. Щодо судових витрат суд дійшов наступного. У своїй позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь суму сплаченого судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА», судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved