Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

у грудні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 08.12.2021 р. згідно судового наказу з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти у розмірі заробітку, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця із 06.01.2021 і до повноліття дитини. 21.01.2022 державним виконавцем відкрито виконавче провадження, однак боржником у добровільному порядку судове рішення у належний спосіб не виконується, в зв`язку з чим станом на 14.10.2022 заборгованість по сплаті аліментів складає 15 583, 05 грн, що перевищує суму виплат за п`ять місяців. Позивач вказує, що син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується розпорядженням №161 від 24.06.2022. Також державним виконавцем вживаються заходи щодо стягнення аліментів, але вони були безрезультатні. З урахуванням неналежного виконання відповідачем свого обов`язку з примусового виконання судового рішення по сплаті аліментів за період з грудня 2021 року по липень 2022 року розмір пені складає 24 832,54 грн. На підставі ст. 196 СК України позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню у розмірі 15 583,05 грн, що відповідає сумі основного боргу по аліментам. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09 січня 2023 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за правилами статей 274-279 ЦПК України без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було встановлено строк для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Заявив клопотання про зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України на військовій службі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України на військовій службі. Постановою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відповідач подав до суду заперечення, у яких вказав, що аліменти сплачує на банківські рахунки позивача кожного місяця, до заяви додав копії квитанцій. Також повідомив, що грошове забезпечення йому нараховується з державного бюджету з 20 по 30 числа кожного місця. Постанова державного виконавця № 68184721 від 30.08.2022, яка надійшла за його основним місцем роботи виконується, щомісяця перераховуються аліменти з грошового забезпечення, на підтвердження чого надав довідку, видану Інститутом. На підставі ст.ст. 274-279 ЦПК України суд розглядає справу на підставі поданих матеріалів та наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін (їх представників). Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом, у сторін є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . 08 грудня 2021 року Голосіївським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] аліментів у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи із 06.12.2021 і до повноліття. Постановою старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Житнікова С. С. від 21.01.2022 відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №752/29404/21 від 08 грудня 2021 року, виданого 29.12.2021. Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 14.10.2022 за № 68184721, складеної старшим державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сакович С.Ю., заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дитини за період з грудня 2021 по липень 2022 року складає 15 583,05 грн. На спростування зазначеного позивачем розміру заборгованості по сплаті аліментів, відповідач надав у розпорядження суду копії квитанцій та платіжних доручень. Однак із розрахунку заборгованості, складеної державним виконавцем вбачається, що сплачені відповідачем суми в рахунок оплати аліментів на утримання сина були враховані державним виконавцем при розрахунку суми заборгованості, яка наявна у відповідача перед позивачем у вказаному у позові розмірі, що не спростовано [PERSON] . Суд не бере до уваги надані фіскальні чеки здійснених 04.02.2022 грошових переказів до запитання через Укрпошту на ім`я [PERSON] , оскільки підтвердження отримання позивачем цих коштів у рахунок оплати аліментів відповідач не надав. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Таким чином доведеним є наявність у відповідача перед позивачем заборгованість по сплаті аліментів за період з грудня 2021 по липень 2022 рок у розмірі 15 583,05 грн. Крім того, неналежне виконання відповідачем свого обов`язку по сплаті аліментів підтверджується винесеною 30.08.2022 старшим державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сакович С. Ю. постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 50 % до виплати загальної суми борги у розмірі 25 308,75грн, а після утримання суми боргу у розмірі 25% до 30.05.2037. Згідно довідки Інституту спеціального зв`язку і захисту інформації національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» від 03.02.2023 № 130 з вересня 2022 року по січень 2023 року [PERSON] сплачено на користь [PERSON] аліменти у розмірі 58 173,03 грн. Позивачем наданий суду помісячний розрахунок пені за період з грудня 2021 по липень 2022 року, який відповідає вимогам закону. З розрахунку вбачається, що за простроченими платежами за період з грудня 2021 по липень 2022 року загальна сума пені становить 24 832,54 грн. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст.263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 569/14819/19 зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму». Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц та від 03 .04. 2019 у справі № 333/6020/16-ц. Тобто, право на стягнення неустойки (пені) за прострочення плати аліментів виникає у стягувача в силу наявності факту прострочення платником сплати аліментів, при цьому, розмір пені вираховується за кожен день прострочення. При цьому, при вирішенні питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів не має значення факт наявності чи відсутності на день вирішення спору заборгованості по аліментам. Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %; при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Позивач надала належні, допустимі та достатні докази того, що станом на момент пред`явлення позову відповідач без поважних причин, не в повній мірі та не систематично сплачував аліменти на утримання дитини, що також підтверджується довідкою, складеною старшим державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сакович С. Ю. Суд бере до уваги поданий розрахунок заборгованості, наданий Солом`янським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сакович С. Ю., в якому зазначається, що у відповідача наявна заборгованість у період з грудня 2021 по липень 2022 року у розмірі 15 583,05 грн. Із вказаної довідки вбачається, що відповідач невчасно виконував свої зобов`язання по сплаті аліментів, чим допустив прострочення виконання свого обов`язку по сплаті аліментів. Судом також встановлено, що відповідач винний у виникненні даної заборгованості по аліментах, оскільки доказів на спростування своїх дій по несплаті аліментів суду не надав, не довів, що заборгованість утворилася з незазначених ним причин та не пов`язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо. Крім того, відповідач розрахунок заборгованості складений старшим державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сакович С. Ю не оспорив та під час розгляду справи судом не спростував. При цьому, ст. 196 СК України не ставить в залежність виникнення у стягувача права на стягнення пені по сплаті аліментів від складання державним виконавцем довідки-розрахунку. Зобов`язання по сплаті аліментів виникає на підставі рішення суду та випливає із встановленого Законом обов`язку батьків утримувати дитину. Відповідно до Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 в справі № 572/1762/15-ц пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Враховуючи те, що позивач просить стягнути пеню, нараховану на заборгованість за прострочення сплати аліментів, яка на час звернення до суду з даним позовом існувала, та те, що боржник був обізнаний зі змістом судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, а також знав про свій обов`язок з їх сплати, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти не надав, у зв`язку з чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, а тому, суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у справі, оскільки позивача відповідно до п. 3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved