Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості в сумі 584,96 доларів США, що за курсом 28,16 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.11.2020 року складає 16472,47 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 26.05.2006 року уклали кредитний договір № DNС0GK00000023. Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 12800 доларів США на термін до 26.05.2021 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором. відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № DNС0GK00000023. 29.12.2015 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовною про стягнення заборгованості з відповідача за даним кредитним договором. 04.08.2020 Амур-Нижньодніпровським районним суд м.Дніпропетровська було винесено рішення про стягнення заборгованості з відповідача в розмірі 11650,12 доларів США станом на 17.12.2015 року. Винесення рішення Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська від 04.08.2020 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. На даний час рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04.08.2020 року не виконано боржником. Прострочена сума заборгованості становить 20330,78 доларів США. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач за період з 22.11.2019 року по 12.11.2020 року має заборгованість в розмірі 584,96 доларів США, що за курсом 28,16 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.11.2020 року складає 16472,47 грн. 3 % річних від простроченої суми. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що сторони по справі 26.05.2006 року уклали кредитний договір № DNС0GK00000023. Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 12800 доларів США на термін до 26.05.2021 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.. За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв`язку з чим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2020 року, було стягнуто з [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк (код ЄДРПОУ 14360570, м. Київ, вул. Грушевського,1д) заборгованість за кредитним договором № DNC0GK00000023 від 26 травня 2006 року в розмірі 11650,12 доларів США, яка складається з: 3614,34 доларів США заборгованість за кредитом; 8035,78 доларів США заборгованість по процентам.. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що банком до розрахунку заборгованості включено період за який судом вже прийнято рішення, оскільки заборгованість за рішенням суду стягнута станом на 17 грудня 2015 року, у той час як розрахунок заборгованості за кредитним договором № DNC0GK00000023 від 26 травня 2006 року, як доказ по даній справі наданий з 26.05.2006 року по 09.11.2022 року. Статтею 81 ЦПК України регламентовано,що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги те, що позивачем до розрахунку заборгованості включено період за який судом вже прийнято рішення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не доведеними належними доказами, а тому позов до задоволення не підлягає. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed