Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє відповідно до ордеру на надання правничої (правової допомоги) адвокат Гуркін Є.В., звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 10 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №47. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 10 липня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею, спір про місце проживання дитини відсутній. Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, почуття любові втрачені. Близько двох років вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюб існує формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, примирення є неможливим, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.04.2023 вищевказану позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. В установлені законом строки позивач усунув зазначені в ухвалі суду недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Від представника позивача адвоката Гуркіна Є.В. надійшла до суду заява, в якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності і відсутності позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач повідомив суд телефонограмою про розгляд справи за його відсутності, оскільки перебуває на військовій службі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Інших заяв та клопотань від учасників не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 10 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №47, під час державної реєстрації шлюбу позивач дошлюбне прізвище змінила з [PERSON] на [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 10.07.2012 року відділом ДРАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської області) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане відділом ДРАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської області 05.09.2019 року) За змістом положень ч. 1 ст.24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Так шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони не ведуть спільне господарство, почуття любові втрачені, шлюб існує формально, тому подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідач позов визнав. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не просила змінити її прізвище після розірвання шлюбу на дошлюбне, то її прізвище слід залишити [PERSON] . На підставі викладеного і

Outcome: approved