Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, який обґрунтувала наступним. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,8413 га, що розташована на території Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельну ділянку площею 2,0472 га, що розташована на території Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом, який було складено спадкодавцем за життя 10.05.2019. Інших спадкоємців, крім позивача, немає, але їй не було відомо про цей заповіт, тому із заявою про прийняття спадщини вона і не зверталася. У лютому 2023 року вона дізналася про заповіт, після чого звернулася до державного нотаріуса Другої уманської державної нотаріальної контори Діброви Л.М., яка винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.03.2023 обґрунтовуючи, що нею, [PERSON] , було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. При цьому, їй було усно роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. У встановлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, по причині незнання про наявність заповіту на її ім`я. Вказану причину вважає поважною. Просить суд продовжити їй, [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Усатове, Одеського району, Одеської області, строком два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду направила письмову заяву, у якій просить суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд її задовольнити. Представник відповідача Ладижинської сільської ради в судове засідання не з`явився, до суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, при прийнятті рішення покладаються на думку суду та просять прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України\~судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено про те, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис № 1357. [PERSON] за життя, 10 травня 2019 року, склала два заповіти, які посвідчені Імбері Я.С., приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області, та зареєстровані в реєстрі за номерами № 891 та 892, згідно яких, відповідно, заповіла [PERSON] земельну ділянку, площею 2,8413 га, кадастровий номер 7124389000:02:001:0817, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 019803, виданого Фурманською сільською радою Уманського району Черкаської області 10.09.2001 року, та земельну ділянку, площею 2,0472 га, кадастровий номер 7124389000:02:001:4262, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 019803, виданого Фурманською сільською радою Уманського району Черкаської області 10.09.2001 року. Позивач [PERSON] , 14.03.2023 року звернулася до [PERSON] , державного нотаріуса Другої уманської державної нотаріальної контори, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , і нотаріусом було встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, [PERSON] на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не була зареєстрована. При цьому, державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належить [PERSON] , померлій [INFO] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.1217 та ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою. Відповідно до положень ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову справу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. За результатами аналізу практики ВС можна навести приблизний перелік поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, а саме: тривала хвороба спадкоємця; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця та місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємця про наявність заповіту тощо. Як зазначив в своїй постанові ВС КЦС справа №405/7058/19 від 26.07.2021, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази з урахуванням наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, оскільки згідно матеріалів справи та матеріалів спадкової справи, заведеної після звернення позивачем до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заповіт померлою було складено за місцем знаходження спадкового майна, позивач, який є спадкоємцем, проживає на великій відстані від місця знаходження спадкового майна; про існування вказаного заповіту позивач повідомлений не був, тобто такі обставини, що склалися, від нього не залежали, але тільки дізнавшись про наявність заповіту, він одразу вчинив дії для прийняття спадщини і звернувся до нотаріуса, тому, з урахуванням встановлених обставин справи, які повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущений з поважних причин, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved