Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

[PERSON] в особі представника Мотальової-Кравець В.Ю. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 99511 від 20.11.2020 вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в травні 2021 року через додаток «Дія» позивачу стало відомо, що 26.04.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] на підставі виконавчого напису № 99511 від 20.11.2020 вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 20 536,40 грн. Виконавчий напис позивач вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивача було позбавлено законної можливості заперечити проти зробленого розрахунку. Також зазначено, що при вчиненні спірного виконавчого напису нотаріусом не дотримано вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, якою затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку, оскільки його вчинено після набрання законної сили постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Стверджує, що станом на 20.11.2020, позивач не мав заборгованості перед відповідачем у розмірі 20 536,40 грн., а тому розмір заборгованості є спірним, а неотримання вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило позивача можливості бути своєчасно проінформованим про наявність заборгованості. 06 квітня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою задоволено заяву представника позивача [PERSON] Мотальової-Кравець В.Ю. про забезпечення позову та зупинено стягнення по виконавчому провадженні № [NUMBER] за виконавчим написом від 20.11.2020 вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 99511, що перебуває на виконанні уприватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.05.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників судового розгляду в судове засідання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була отримана відповідачем 29.05.2023, про що свідчить зворотне поштове повідомлення наявне в матеріалах справи. Відзив на позов відповідачем не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що представник позивача не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення (а.с. 34-35). За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 99511, за яким з позивача [PERSON] звернено стягнення за Кредитним договором 128109080 від 23 грудня 2018 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28.11.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ідентифікаційний код ЄДРПОУ 42254696 (далі - виконавчий напис). За виконавчим написом стягнуто заборгованість за період з 04.11.2020 по 04.11.2020, сума заборгованості становить 19 336,40 грн., що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 4 940 грн. та заборгованості за штрафами і пенями у розмірі 14 396,40 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто 1 200 грн. Загальна сума до стягнення становить 20 536,40 грн. На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 20.11.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 99511, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. 26.04.2021 відкрите виконавче провадження № [NUMBER]. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 20.11.2020 убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення спірного виконавчого напису 20.11.2020 були відсутні правові підстави для його вчинення. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Вказані правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. у редакції від 29.11.2001 року передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вирішенні спору суд також враховує правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року по справі № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року по справі № 158/2157/17, відповідно яких для вчинення виконавчого напису нотаріусу слід надавати серед інших документів оригінал нотаріально посвідченого договору. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 20.11.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. За таких обставин, приватний нотаріус, не мала права вчиняти виконавчий напис на підставі пункту 2 Переліку, який визнано незаконним та нечинним на час вчинення нотаріальних дій. Укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» договір № 128109080 від 23.12.2018, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а отже спірний виконавчий напис не підлягає виконанню. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вищенаведені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, тому, враховуючи предмет спору, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави за подачу позовної заяви у розмірі 1 073,60 грн. В частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що 21.01.2023 між адвокатом Мотальовою-Кравець В.Ю. та Томіньш Є.М. укладено Договір про надання правової допомоги. Відповідно до п. 1.1 договору, за даною угодою Адвокат приймає доручення Клієнта щодо надання правової допомоги з питань захисту прав і представлення інтересів Клієнта у цивільній справі щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 99511 від 20.11.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату за надані юридичні послуги гонорар, а також відшкодувати фактичні витрати Адвоката, пов`язані з виконанням доручення Кліжнта. Згідно п. 3.1 договору, за послуги щодо надання правової допомоги Клієнт виплачує Адвокату гонорар у розмірі 6 000 грн. 00 коп. Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № б/н від 21.01.2023 та детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Мотальовою-Кравець В.Ю. на виконання умов договору про надання правової допомоги № б/н від 21.01.2023, підписаних адвокатом Мотальовою-Кравець В.Ю. та клієнтом [PERSON] , загальна вартість наданих послуг складає 6 000 грн. та складається із послуг: усна консультація - 500 грн., складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - 3 750 грн., складання заяви про забезпечення позову - 1 000 грн. та складання клопотання про витребування доказів - 750 грн. Вищевказане також підтверджується копіями платіжних доручень № 407829084 від 21.01.2023 на суму 3 000 грн. із зазначенням призначення платежу «Оплата за послуги адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги № б/н від 21.01.2023» та № 413568044 від 09.02.2023 на суму 3 000 грн. із зазначенням призначення платежу «Оплата за послуги адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги б/н від 21.01.2023». Надавши оцінку наданим стороною позивача доказам на підтвердження відшкодування понесених судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 500 грн. без урахування витрат на складання клопотання про витребування доказів у розмірі 500 грн., оскільки таке клопотання судом не розглядалося з огляду на його невідповідність вимогам п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, про що судом зазначалося в ухвалі про залишення позовної заяви без руху постановленій 06.04.2023.

Outcome: approved