Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

І. Описова частина. Стислий виклад позовних вимог позивача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 09.03.2023 надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 250 000,00 гривень. Свій позов сторона позивача обґрунтовує тим, що 23 вересня 2021 року між нею та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] надала відповідачу готівкові кошти в сумі 250000,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути вказані грошові кошти до 23 грудня 2021 року. Позивачка виконала взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, однак відповідач на момент звернення до суду з даним позовом ухиляється від повернення коштів. За таких обставин [PERSON] вважає, що має право вимагати стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 250000,00 грн, що спонукало позивача звернутися до суду з цим позовом . Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без їх участі, не заперечують щодо постановлення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом здійснювався виклик відповідача відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток. Поштові відправлення були повернуті до суду з поміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2023 відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) учасників справи та призначено судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2023 прийняти до свого провадження цивільну справу та призначено судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.06.2023 постановлено про заочний розгляд справи та винесення заочного рішення суду. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідачка у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подавала, про причини неподання суду відзиву не повідомляла, зустрічного позову не пред`являла, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Мотивувальна частина. Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 23.09.2021 [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 250 000,00 грн у строк до 23.12.2021 ( а.с. 4). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частини 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 08.06.2016 ухвалив постанову у справі №6-1103цс16, предметом якої був спір стягнення боргу за договорами позики і зробив правовий висновок про те, що відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 13.12.2017 ухвалив постанову у справі №6-996цс17, предметом якої був спір стягнення боргу за договорами позики і зробив правовий висновок про те, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Аналогічний висновок міститься і у постанові Верховного Суду у справі № 464/3790/16-ц від 16.01.2019 року. За змістом договору позики, підписаної [PERSON] 23.09.2021 передбачено, що відповідач зобов`язався повернути позику в розмірі 250 000,00 гривень [PERSON] до 23.12.2021 (а. с.4). Зазначений документ підтверджує факт передачі позивачем предмету позики відповідачеві. Факт знаходження оригіналу розписки в розпорядженні позивача підтверджує існування по день розгляду спору цивільно-правових відносин між сторонами, які виникли з договору позики . Зазначений правовий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13; від 02 липня 2014 року № 6-79цс14. Враховуючи зазначене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 250 000,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у справі, у вигляді судового збору. Враховуючи зазначене, на підставі ст.ст. 526,530,1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України,

Outcome: approved