Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.06.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві; залишити місцем проживання сина [PERSON] , [INFO] , з позивачем. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони з 21.06.2001 перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем не склалися, сторони вже понад п`ять років проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові один до одного. Вважає, що шлюб із відповідачем фактично припинив існування, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, у зв`язки з чим наполягає на його розірванні. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.05.2023 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 20.06.2023 до суду від позивачки надійшла заява, у якій остання просить суд розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Додатково повідомила суд, що з відповідачем не проживає з 2017 року, спільного господарства не ведуть з цього ж періоду, спільного бюджету не мають. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище [PERSON] . Цього ж дня, до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає, проти його задоволення не заперечує. З позивачем не проживає з 2017 року, спільного господарства не ведуть з цього ж періоду, спільного бюджету не мають. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд доходить наступного. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.06.2001 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 529. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться, продовжувати шлюбні відносини не бажає. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільних дітей., а тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про залишення місцем проживання сина [PERSON] , [INFO] , з позивачем, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Таких правових висновків дійшов Верховний суд у своїй постанові від 15.01.2020 у справі № 200/952/18. За положень ч.2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Станом на день ухвалення рішення у даній справі, [PERSON] , [INFO] , виповнилося 16 років, відтак останній вправі самостійно обирати собі місце проживання, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: partial