Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

До Шосткинського міськрайонного суду звернувся\~ [PERSON] який просить визнати недійсним договір оренди\~ нерухомого майна від 12.07.2017року посилаючись на те, що зазначений договір він не укладав, взнав про нього від працівників поліції, тому просить визнати його не дійсним. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали мотивуючи його тими ж підставами. Оригіналу договору він не має,\~ не мав і ніколи не бачив.\~ Жодних договорів оренди він не підписував і не укладав. Дізнався про його існування лише з уст поліції. Оригіналу договору він не бачив ніколи\~ аж до цього часу.\~ Відповідач позов не визнав, та пояснив, що він купив у травні місяці будівлю бази\~ механізації\~ яка була розташована за адресою [ADDRESS] у [PERSON] , однак\~ цю угоду\~ вони оформили як договір оренди , бо через якісь причини, на той час,\~ останній не міг оформити угоду\~ належним договором купівлі-продажу. Він віддав гроші і як добросовісний покупець почав розпоряджатися майном, але через рік\~ йому позивач з Деякіним почав пред`являти претензії щодо купленого майна, зазначаючи, що придбана ним будівля належить позивачу. Вбачаючи в діях позивача шахрайські дії він\~ звернувся до поліції. Провадження у справі було порушене а згодом закрите бо слідчий вбачав в\~ їх діях цивільно-правовий спір. Оригіналу договору він не має бо договір залишився у [PERSON] та [PERSON] . Просить в задоволенні позову відмовити. Суд заслухавши думку учасників судового засідання встановив наступні факти в відповідні їм правовідносини. Так судом встановлено, що [PERSON] \~ є власником нерухомого майна розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: будівлі бази механізації площею 329,4 кв.м., теплиці площею 329,4 м.кв. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Даниленко Є.О. та зареєстровано в реєстрі за №921. З матеріалів кримінального провадження, порушеного за заявою [PERSON] про\~ вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України Ярош та Деякіним вбачається, вбачається, що слідчим СВ Шосткинського АП ГУНП в Сумській області\~ Богун М.В.\~ постановою від 2.10.2019року\~ закрито кримінальне провадження\~ внесене до ЄРДР за №120182001100001687 від 21.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Оригінал\~ спірного договору в матеріалах кримінального провадження відсутній. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із статтею 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються конвенцією, незалежно від того, яким способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Враховуючи зміст вказаних норм, суд зазначає, що вимога про визнання договору недійсним не є способом захисту прав і законних інтересів позивача (не є способом захисту особою свого особистого немайнового або майнового права та інтересу), який передбачений положеннями Господарського кодексу України або Цивільного кодексу України, не визначена відповідна вимога як такий спосіб і іншими законами України. По суті вимога про визнання договору недійсним стосується укладеного договору Однак позивач заперечує його укладення і існування такого договору, що свідчить про суперечність позиції позивача. Разом з цим жодна з сторін не надала\~ до суду оригінал договору\~ посилаючись на його відсутність. Таким чином суд позбавлений можливості\~ навіть дослідити предмет спору в судовому засіданні. З урахуванням викладеного вище Суд зазначає, що вимога позивача у цій справі про визнання договору недійсним не відповідає способам захисту прав, встановленим чинним законодавством. При цьому за наявності для того підстав позивач не позбавлена права заявити вимогу про відновлення\~ порушеного права. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця (див. постанову ВП ВС від 4.07.2018 у справі №653/1096/16-ц, п.96). На підставі викладеного суд приходить до переконання, щодо необхідності відмови в задоволенні позову про\~ визнання договору оренди нерухомого майна недійсним. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed