Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

У січні 2023 року, через систему «Електронний суд», до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник позивача [PERSON] - адвокат Ковбаса О.С. з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог захисник посилається на те, що 23.04.2004 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя від, актовий запис №193. У шлюбі між ними народились двоє дітей, а саме: донька [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . На даний час донька вже повнолітня. З початку 2017 року відносини між позивачем та відповідачем почали погіршуватись та починаючи з березня 2017 року їх стосунки зовсім розладились й сім`я взагалі перестала існувати. Позивач та відповідач між собою домовились, що діти залишаються проживати з матір`ю. Вже більше ніж п`ять років (починаючи з 2017 року) сторони не проживають разом. У кожного з них окремі власні погляди на життя, що не співпадають. Більше того, у Відповідача вже давно існують інші відносини з іншою жінкою - [PERSON] , [INFO] , у результаті яких в них народились спільні діти, а саме: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] в якому зазначено інформацію про батька - [PERSON] та матір - [PERSON] ; [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] в якому зазначено інформацію про батька - [PERSON] та матір - [PERSON] . Зміна імені [PERSON] на [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про зміну імені від 22.09.2018 серії [NUMBER] . Тобто, Відповідач фактично має іншу сім`ю з якою проживає разом з нею. Шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити як інтересам позивача так й інтересам відповідача. Примирення та збереження шлюбу між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2023 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Згідно вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України судом направлений запит до Гринявської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області щодо місця реєстрації відповідача. Згідно відповіді на запит суді від 08.03.2023, відповідач не зареєстрований на території с. Гринява, Верховинського району, Івано-Франківської області, разом з тим відповідач фактично проживає за вказаною адресою. Ухвалою суду від 10.03.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які усунуто 31.03.2023. Ухвалою суду від 10.04.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву в передбачений в ухвалі строк не подав. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.04.2004 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя, актовий запис №193, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №717). Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинені внаслідок відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо з березня 2017 року та не ведуть спільне господарство. У відповідача нова сім`я. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу недопускається. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, обидва подружжя не просили суд про надання строку на примирення. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved