Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, поданим представником [PERSON] , до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений 14 лютого 2018 року, зареєстрований Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №52. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 14 лютого 2018 року. У подружжя немає дітей. На даний час у сторін відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, існують різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Зазначає, що спільне життя у подружжя не склалось, а шлюбні відносини носять виключно формальний характер. Вважає, що примирення між сторонами неможливе, оскільки такі спроби в минулому не принесли будь-яких результатів, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16.05.2023 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 26.05.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] , в якому зазначила, що визнає позовні вимоги, не заперечує щодо ухвалення рішення про розірвання шлюбу, а також просить здійснювати розгляд справи за її відсутності. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1\~ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до\~статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2\~статті 112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.05.2023 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14 лютого 2018 року уклали шлюб, зареєстрували такий у Сихівському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис №52. Після державної реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Судом встановлено, що сторони міцної сім`ї не створили. Будь-які спроби примиритися не дали результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та подружні обов`язки. У подружжя дітей у них немає, шлюбних відносин не підтримують. Між ними втрачено почуття взаєморозуміння, без якого повноцінна сім`я існувати не може, а примирення неможливе. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач\~не заперечила\~проти задоволення\~позову,\~що не\~суперечить закону\~та не\~порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. З цього слідує, що подальше збереження шлюбу, який існує формально, суперечитиме інтересам сторін. Разом з тим, при вирішенні спору суд враховує положення ч. 2 ст. 106 СК України відповідно до якого встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана, а також положення ч. 4 ст. 109 СК України якою передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Беручи до уваги, що провадження у справі відкрито ухвалою суду від 16.05.2023, протягом місяця позивач не звернувся з заявою про відкликання позовної заяви про розірвання шлюбу (залишення такої без розгляду), а тому суд прийшов до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог та прийняття рішення про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн., а відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, відтак суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, що становить 536,80 грн., а решту судових витрат у розмірі 536,80 грн. стягнути з відповідача на його користь. На підставі ст. ст. 24, 105, 112 СК України,

Outcome: approved