Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зменшити розмір аліментів з 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно до частини, які стягуються з нього на підставі виконавчого листа № 2-1846/11. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 06.06.2007 по 29.04.2011 він перебував у шлюбі з відповідачкою. Даний шлюб розірвано рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.04.2011. Під час шлюбу з відповідачкою у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.08.2011 року з нього як батька [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] , стягуються з 09.08.2011 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. 08.05.2019 він уклав шлюб із [PERSON] , який зареєстрований у Дрогобицькому міському відділі ДРАЦ ГТУЮ у Львівській області. Від даного шлюбу він має дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 серпня 2022 року по справі № 442/2606/22 присуджено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.05.2022 ріку і до досягнення дитиною повноліття. 20.09.2022 судом видано виконавчий лист № 442/2606/22, який звернуто до виконання. У позивача також ще є неповнолітня дочка від шлюбу із [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , яка також потребує належного фізичного та духовного розвитку, що потребує певних фінансових витрат. Таким чином, враховуючи той факт, що у позивача на утриманні є ще двоє дітей, а на одну із них він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини із його заробітку, тому він не може та не має фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку. Крім цього, з 2011 року по 2021 рік у боржника була заборгованість зі сплати аліментів, за несвоєчасну оплату яких також і рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 січня 2021 року було присуджено стягнути (неустойку) пеню і розмірі 60132,71 грн. На утриманні позивача також знаходяться батьки - пенсіонери, які уже являються непрацездатного віку, а тому потребують допомоги від свого сина [PERSON] . З огляну на вищевказані обставини, які свідчать про те, що у зв`язку із народженням дитини у новому шлюбі він зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище для його дітей просить зменшити розмір аліментів. 12.12.2022 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 29.12.2022 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. 27.03.2023 представником відповідача подано письмові пояснення, в яких він зазначає, що категорично не погоджується та заперечує проти заявленого позову у даній цивільній справі у повному обсязі, вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що явно суперечать ряду норм матеріального закону, якими врегульовано спірні правовідносини, а також грубо порушують як законні права та інтереси, так і законні права та інтереси малолітньої дочки [PERSON] , кошти на матеріальне забезпечення й утримання якої стягуються у вигляді аліментів із [PERSON] . Крім цього, у позовній заяві позивачем вказано ряд обставин, які не відповідають дійсності. Так, згідно заявлених у справі №442/7663/22 позовних вимог позивач [PERSON] просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються із нього на підставі виконавчого листа по справі №2-1846/11 на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/3 зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на 1/4 частину з 1/3 частку із всіх видів його доходів щомісячно. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач фактично посилається на те, що у нього є ще дві дочки від другого та третього шлюбу, а також батьки-пенсіонери, які уже є особами непрацездатного віку, а тому потребують допомоги від свого сина - позивача [PERSON] . Однак, категорично не погоджується із такими неправдивими та недостатньо обґрунтованими доводами позивача у підтвердження підставності заявлених ним позовних вимог та зазначає, що на підтвердження факту перебування на утриманні позивача його батьків непрацездатного віку позивачем на додано суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, тому такі твердження [PERSON] у цій частині є фактично голослівними. Водночас, сам факт наявності у відповідача інших малолітніх дітей від інших шлюбів, які народились у позивача після розірвання шлюбу з нею, без доведеності скрутного матеріального становища позивача та неспроможності сплачувати ним аліменти, не може бути достатніми в розумінні Сімейного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України підставами для зменшення розміру аліментів. Просить у позові відмовити. 31.03.2023 від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій він, крім викладеного в позові, зазначає, що у провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебувала на розгляді справа № 442/400/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів із 1/3 частини зі всіх видів заробітку на 1/6 частину із всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням по даній справі від 16.03.2021 позов було задоволено.? Постановою Львівського апеляційного суду по даній справі від 05.11.2021 рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.03.2021 скасовано і ухвалено нове рішення, яким зменшено розмір аліментів та присуджено стягувати з [PERSON] у користь [PERSON] на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.11.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, з 2011 року по 2021 рік у боржника була заборгованість зі сплати аліментів, за несвоєчасну оплату яких також і рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 січня 2021 року було присуджено стягнути (неустойку) пеню в розмірі 60132,71 грн. А тому, просить зменшити розмір аліментів з 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно до 1/6 частини, які стягуються з [PERSON] на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 05.11.2021 року по справі № 442/400/21 на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . 02.06.2023 представником відповідачки подано письмові пояснення, аналогічні поданим 27.03.2023. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.02.2008 [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені сторони по справі. Як вбачається із копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.04.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.08.2011 з позивача як батька [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягуються з 09.08.2011 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. 08.05.2019 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , який зареєстрований у Дрогобицькому міському відділі ДРАЦ ГТУЮ у Львівській області. Від даного шлюбу він має дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 серпня 2022 року по справі № 442/2606/22 присуджено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.05.2022 ріку і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, судом встановлено, що у провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебувала на розгляді справа № 442/400/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів із 1/3 частини зі всіх видів заробітку на 1/6 частину із всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням по даній справі від 16.03.2021 позов було задоволено.? Постановою Львівського апеляційного суду по даній справі від 05.11.2021 рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.03.2021 скасовано і ухвалено нове рішення, яким зменшено розмір аліментів та присуджено стягувати з [PERSON] у користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.11.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно норм ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.17 постанови від 15 травня 2006 року N3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом статті 18 Конвенції, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Крім того, судом враховано той факт, що згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч.2 ст.78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст.95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст.263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, з правового аналізу наведеної вище норми ч.1 ст.192 СК України необхідно дійти висновку про те, що наявність однієї із зазначених у цій нормі обставин є підставою для зміни раніше визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками розміру аліментів. На підставу зменшення розміру сплачуваних аліментів позивач посилається на те, що з 2011 року по 2021 рік у нього була заборгованість зі сплати аліментів, за несвоєчасну оплату, з яких рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 січня 2021 року було присуджено стягнути (неустойку) пеню в розмірі 60132,71 грн. Також зазначає, що у нього є ще дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 12.03.2013. Оскільки факт зміни сімейного стану позивача, а саме створення ним нової сім`ї та народження у ній дитини, доведено позивачем письмовими доказами, які є належними та допустимими, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність визначених законом підстав для зміни (зменшення) раніше визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Твердження позивача, що на його утриманні також є батьки - пенсіонери непрацездатного віку та потребують допомоги від нього не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Щодо обґрунтування вимог позивачем наявністю рішення про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та індексації таких, то суд зазначає, що такі не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки саме умисні дії позивача [PERSON] у виді ухилення від сплати аліментів стали причиною винесення судом таких рішень. Враховуючи викладене та

Outcome: approved