Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 23 травня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю понад як п`ять років, а саме з [INFO] до дня смерті [PERSON] . В обґрунтування заяви посилається на те, що з 23 жовтня 1999 року з сім`єю поселився та став проживати у частині будинку по [ADDRESS] . В іншій частині будинку жила [PERSON] . Цей будинок умовно був поділений на частини, однак фактично [PERSON] займала окрему кімнату, всі інші кімнати перебували в загальному користуванні і все майно було спільним. Майже одразу вони стали проживати як одна сім`я, оскільки у [PERSON] нікого з рідних та близьких не було, за нею ніхто не доглядав, а тому вона стала для них рідною та членом сім`ї. Вони спільно проживали та піклувались один про одного, [PERSON] вела господарство, часто готувала для всіх їжу, продукти харчування завжди купувались з розрахунку на всіх членів сім`ї, в тому числі і на неї. Всі свята завжди святкували спільно. В свою чергу вони надавали їй необхідну допомогу, коли в силу свого віку вона не завжди могла дати собі раду, піклувались про неї, купували необхідні медикаменти, особисті речі, а після її смерті здійснили поховання. [INFO] [PERSON] померла. У зв`язку з тим, що він постійно проживав з [PERSON] , тому вважав, що автоматично вступив у спадщину. Однак, звернувшись до Шепетівської міської державної нотаріальної контори, йому відмовлено в оформленні спадкових прав та рекомендовано звернутись до суду. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали заяву, просили її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Доводи заінтересованих осіб. Представник заінтересованої особи Григрчук Г.П. подала заяву про розгляд справи у відсутності представника, не заперечила задоволенню заяви про встановлення юридичного факту. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23 травня 2023 року відкрито окреме провадження в справі, призначено її до розгляду на 22 червня 2023 року, запропоновано заявнику надати докази, що підтверджують зазначені в заяві обставини про сплату для [PERSON] комунальних послуг, купівлю їй медикаментів. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є власником 74/100 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування частини жилого будинку, посвідченого 19 жовтня 2000 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 листопада 2004 року відділом РАЦС Шепетівського МРУЮ Хмельницької області. Відповідно до акту встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] , складеного 06 квітня 2023 року, за адресою: [ADDRESS] , з 1999 року по даний час проживає [PERSON] , разом з ним за однією адресою проживала [PERSON] [PERSON] постійно надавав допомогу [PERSON] , як фінансову, так і побутову, а також здійснював догляд. Після смерті [PERSON] здійснив поховання за власний рахунок. З дня реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою, тобто з 1999 року [PERSON] користується та утримує житловий будинок по даний час, що підтверджується даними довідки №38, виданої 06 квітня 2023 року головою квартального комітету №3 виконавчого комітету Шепетівської міської ради. Відповідно до інформації ПАТ «Шепетівкагаз» від 23 листопада 2020 року №1096 за адресою [ADDRESS] зареєстрований абонент [PERSON] . Зареєстровані газові прилади: плита газова - 2од, котел газовий (двухконтурний) - 1 од., лічильник газовий «Самгаз» - 1од., опалювальна площа - 89,6 куб.м. Відповідно до інформації АТ «Хмельницькобленерго» від 17 листопада 2020 року №1631 згідно бази даних Шепетівського РЕМ за адресою: [ADDRESS] укладено договір №11700000303120 від 05 вересня 2006 року «про надання послуги з розподілу електроенергії» з [PERSON] . Нарахування та оплата використаної енергії здійснювалась згідно вручених рахунків. Видати заявнику [PERSON] свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] неможливо, оскільки він не є спадкоємцем ні за законом, ні за заповітом, про що завідувач Шепетівської міської державної нотаріальної контори направила листа для [PERSON] від 15 червня 2020 року. Факт спільного проживання заявника із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджено в судовому засіданні також показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] . Свідки [PERSON] , [PERSON] суду показали, що проживають по-сусідству з заявником та померлою [PERSON] , яка проживала одиноко, не була одружена, не мала дітей. З 1999 року та до дня смерті [PERSON] родина [PERSON] проживали з [PERSON] однією сім`єю, вели спільне господарство, заявник здійснював догляд за [PERSON] , купував ліки. А коли [PERSON] померла, він займався її похованням. Застосовані норми права. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.. Відповідно до ч.2 ст.3, ст.4 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Мотиви та висновки суду. Судом встановлено, що заявник [PERSON] з 25 жовтня 1999 року по день смерті [PERSON] проживав з нею однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Обставини проживання заявника [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] підтверджуються вищенаведеними належними та допустимими доказам, а саме показаннями свідків та письмовими доказами. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявник [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті в будинку за адресою: [ADDRESS] , здійснював за нею догляд, вони вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. За відсутності спадкоємців 1-3 черг за законом, як спадкоємець четвертої черги за законом [PERSON] має право на спадкування майна [PERSON] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Заслухавши пояснення представника, свідків, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення даного факту породить для заявника юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження цього факту не існує. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved