Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Позивач, від імені та в інтересах якої на підставі договору діє адвокат Ярмуш В.В., звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору-купівлі продажу житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , укладеного між позивачем та [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем майна якого є його дружина - [PERSON] . У своїх вимогах посилалася на те, що 12 березня 2019 року позивач придбала у [PERSON] житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] за 25000 гривень, що становить повну вартість будинку, про що склали відповідну розписку. При цьому [PERSON] передав позивачу ключі від будинку та правовстановлюючі документи і вона почала проживати у вказаному будинку, проводити ремонт, оплачувати комунальні послуги де і проживає по теперішній час. При купівлі будинку позивач з [PERSON] домовились оформити договір купівлі-продажу будинку нотаріально. Але [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємець після його смерті приняла спадщину і отримала свідоцтво про право спадщину на інше майно крім спірного житлового будинку. З посиланням на те, що сторони виконали усі умови договору, однак з об`єктивних причин вони втратили можливість нотаріально посвідчити правочин, відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 12.03.2018 року, укладений між нею та [PERSON] та визнати за нею право власності на спірне майно. Ухвалою суду від 05 травня 2023 року у вказаній справі замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації місця проживання [ADDRESS] У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник надав до суду заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутність, позовні вимоги позивача підтримує повністю, просить суд про їх задоволення. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву у якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю та просить справу розглядати у її відсутність. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння виданим Новоодеською міською радою Миколаївської області 06.02.1981 року Згідно розписки від 12.03.2019 року, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 25000 гривень за угодою про продаж житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , що є повною ціною зазначеного нерухомого майна згідно угоди та зобов`язався оформити договір купівлі-продажу квартири з [PERSON] у нотаріальному порядку. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.04.2019 року виданим Новоодеським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області. Із спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , встановлено, що відповідач по вказаній справі [PERSON] беззастережно відмовилася від спадщини на користь доньки - [PERSON] , яка і вступила в спадщину після смерті [PERSON] і яка є єдиним спадкоємцем [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину на майно відмінне від спірного. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.2 ст. 220 ЦК України ( в чинній редакції), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Із наданих суду доказів вбачається, що на момент укладення угоди про купівлю-продаж належного [PERSON] житлового будинку, між сторонами було досягнуто домовленості ціни за яку продається будинок, було здійснено передачу грошових коштів у розмірі обумовленої ціни, після досягнення згоди щодо усіх істотних умов договору, позивач почала фактично проживати у спірному будинку, тобто відбулося повне виконання договору, але можливість нотаріального посвідчення вказаної угоди про яку домовилися сторони була втрачена у зв`язку із смертю продавця. [PERSON] з 12.03.2019 року володіє та користується житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] Отже, за вказаним договором, позивач набула право власності на вказаний житловий будинок. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, п.2 ч.1ст. 3 ЦК України та ч.1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно положень ч.3, 4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги те, що при укладенні угоди сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне фактичне виконання договору, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, з урахуванням наявного в позові клопотання позивача про покладення на неї судових витрат, витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору ухвалює покласти на позивача, за його клопотанням.

Outcome: approved