Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 вересня 2017 року в Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 459; неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 23 вересня 2017 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 459. За час шлюбу в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . Спору про місце проживання дитини немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя. Між ними відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, не ведуть спільного господарства. Позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою суду у складі головуючої судді Ульяніч І.В. від 13.12.2022 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведеного 20.01.2023 на підставі розпорядження керівника апарату суду № 38 від 20.01.2023, для розгляду вказаної справи визначено суддю Андріюк І.Г. Ухвалою від 01.02.2023 суддею Андріюк І.Г. дану справу прийнято до свого провадження, розгляд справи почато спочатку за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.04.2023 позовну заяву в частині позовної вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини залишено без розгляду,підготовче провадження у справі в частині позовної вимоги про розірвання шлюбу закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Сторони у судові засідання, призначені на 17.05.2023 та на 06.06.2023, не з`явилися.\~ Позивачка 07.04.2023 та 06.06.2023 подала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, так як перебуває за кордоном, у Республіці Словаччина. В заявах зазначила, що не заперечує щодо заочного розгляду справи, позовну заяву в частині вимоги про розірвання шлюбу підтримує, строку для примирення просить не надавати. \~ \~ \~ \~Дії позивачки не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Про виклик до суду на 17.05.2023 та на 06.06.2023 відповідач був повідомлений через оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. З опублікуванням оголошень про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач про причини неявки у судові засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, отже вважається таким, що не з`явився у судові засідання без поважних причин. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 23 вересня 2017 р. Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 459, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23 вересня 2017 р. За час шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , актовий запис № 1 від 25 січня 2018 року, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 січня 2018 р. виконкомом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). \~ \~ \~ \~Позивачка скористалася правом припинити шлюбні відносини та звернулася до суду з даним позовом. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляд справи, у судове засідання не з`явився для дачі пояснень, а також не подав до суду письмової заяви/пояснення з приводу розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки,тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі\~ст.ст.\~3,\~7,\~21,\~24,\~36,\~55,\~56,\~104,\~112-114\~Сімейного Кодексу\~України,\~

Outcome: approved