Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у червні 2023 р. заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, просить суд встановити факт смерті (загибелі) [PERSON] , який відбувся 11.03.2022 у м. Маріуполь під час дії воєнного стану, під час здійснення заходів з оборони України від агресії російської федерації. Заяву обґрунтовує тим, що заявник є сином [PERSON] , [INFO] , мешкала в [ADDRESS] та у березні 2022 р. разом з донькою [PERSON] , онукою [PERSON] , матір`ю дружини заявника [PERSON] , своєю племінницею [PERSON] та її чоловіком [PERSON] ховалися від постійних обстрілів в одноповерховому будинку за адресою: [ADDRESS] . Заявнику стало відомо, що його матір загинула в м. Маріуполь Донецької обл. ввечері 11.03.2022 біля 22 години в наслідок попадання та вибуху артилерійського снаряду у будинок в якому вони знаходились, який був повністю знищений. Оскільки [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень, заявник не має можливості зареєструвати факт смерті своєю матері в органах РАЦС згідно чинного законодавства України. Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, підтримав заяву та просив суд задовольнити її (а.с. 37). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого - суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 34, 35). Ухвалою суду від 07.06.2023 відкрито провадження у справі (а.с. 36). Враховуючи положення ч. 1 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, вважає за можливе розгляд справи у відсутність заявника та заінтересованої особи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7). На підтвердження факту смерті [PERSON] , заявником суду надано: письмові покази свідка [PERSON] , фотокартки з місця поховання [PERSON] та фотокартки зруйнованого будинку (а.с. 14-17). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.07.2022 встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла у м. Маріуполь 11.03.2022 разом із [PERSON] (а.с. 22-25). Згідно талону-повідомлення єдиного обліку №17410, заявник 02.08.2022 звернувся до Печерського УП ГУНП у м. Києві із заявою про зникнення родичів безвісти, які перебували за адресою: [ADDRESS] . З 11.03.2022 родичі не виходять на зв`язок, будинок [ADDRESS] зруйнований під час артилерійського обстрілу (а.с. 28-30). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Указом Президента України Зеленським В.О. № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, указом Президента України В. Зеленського № 133/2022 від 14 березня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України В. Зеленського № 259/2022 від 18 квітня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України В. Зеленського № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 р. № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 р. № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 на 90 діб. Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 р. № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 на 90 діб. Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 р. № 254/20232023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27.04.2022 №80, затверджено перелік територіальних громад, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) в Донецькій області район Маріупольський визнаний таким. Згідно даних відкритого доступу інформаційних агентств України та офіційних повідомлень посадових осіб органів державної влади України в м. Маріуполь, Донецької області, на час смерті [PERSON] та на даний час проходять активні бойові дії та органи державної влади не мають можливості функціювати. Отже, відсутня можливість в отриманні свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VІ державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пп. 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Згідно з ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частина 2 та 3 цієї статті передбачає, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Внаслідок наведених обставин, отримання свідоцтва про смерть в органах реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом Державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи. У відповідності з ч. 3, 4, ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI (далі за текстом - Закон № 2398-VI) передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. У відповідності до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04.02.2016 № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів. За змістом ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. В рішенні ЄСПЛ від 10.05.2001 у справі «Cyprus v. Turkey» (заява № 25781/94) ЄСПЛ вказав, що «зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів далеке від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним від влади de facto, включаючи й їхні суди; і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які стосуються сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, зокрема і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавити людей, які проживають на цій території, всіх їхніх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це також означало б позбавити їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (§ 96).» Надані суду документи, які видані незаконно створеними органами, дозволяють встановити фактичні обставини, необхідні для вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що надані заявником докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] на тимчасово окупованій території, у зв`язку із чим вимоги заяви про встановлення факту смерті особи підлягають задоволенню. Разом з тим, суд звертає увагу, що ч. 2 ст. 319 ЦПК України встановлено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Частиною 4 ст. 317 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. V. Розподіл судових витрат згідно п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved