Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

ОСББ «Міленіум Сіті» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, зазначивши, що відповідно 06 квітня 2020 року згідно протоколу установчих зборів співвласників багатоквартирних будинків « [INFO] » розташованого за адресою: 08293, Київська обл., місто Буча, вулиця зареєстроване Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Міленіум Сіті» (код ЄДРПОУ 43596706 адреса реєстрації: [ADDRESS] (дата запису: 17.04.2020 року, номер запису: 1 326 102 0000 001548). Згідно Рішення загальних зборів ОСББ "Міленіум Сіті оформленого Протоколом №2020/2 БІД 04 червня 2020 року затверджено внески на утримання будинку та прибудинкової території в таких розмірах: для житлових та нежитлових приміщень - не вище 8,1 грн гривень за метр квадратний загальної площі житлового приміщення; для комор та підвальних приміщень - не вище 2,5 грн гривень за метр квадратний загальної площі нежитлового приміщення.. Дані рішення співвласників ОСББ «Міленіум Сіті» повністю кореспондується з вимогами статей 4, 21-22 Закону України від 29.11.2001 № 2866-ІП "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - Закон № 2866-ІП). У відповідності до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.03.2023 року Відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 56,7 кв.м. Таким чином, Відповідач зобов`язаний сплачувати щомісячно внески обов`язкових платежів на управління або утримання багатоквартирних будинків та інші послуги належної якості за обґрунтованими цінами, але свій обов`язок не виконував. Станом на 02.03.2023 року Відповідач має заборгованість згідно довідки ОСББ "Міленіум Сіті на загальну суму 15155,91 грн. (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять гривень) 91 коп. Також позивач зазначає, що 29 грудня 2022 року між ОСББ «Міленіум Сіті» та Адвокатським бюро «Лютко та сини» укладено Адвокатську угоду № 02/22, відповідно до умов якої Адвокатське бюро: взяло на себе зобов`язання надати правничу допомогу щодо можливостей, механізмів і процедури судового захисту прав Клієнта у зв`язку із звернення до суду про стягнення заборгованості з власників квартир боржників ОСББ "Міленіум Сіті", аналіз наданих документів, підготовка та подача позовної заяви, участь у судових засіданнях. У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з [PERSON] на користь ОСББ « Міленіум Сіті» заборгованість на загальну суму 15155,91 грн. по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 04.06.2020 року по 03.03.2023 року включно, інфляційні втрати в розмірі 3465,63 грн та 3% річних в розмірі 642,19 грн, крім того просить стягнути з [PERSON] суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2500,00грн. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. В судове засідання відповідач не з`явилася, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про відкладення судового засідання не надходило, як наслідок, є підстави для винесення заочного рішення. Поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою пошти « адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Інформації сформованої за допомогою додатку « Реєстр нерухомості» [PERSON] на підставі права власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ( а.с.33-34). 06 квітня 2020 року згідно протоколу установчих зборів співвласників багатоквартирних будинків « [INFO] » розташованого за адресою: 08293, Київська обл., місто Буча, вулиця зареєстроване Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Міленіум Сіті» (код ЄДРПОУ 43596706 адреса реєстрації: [ADDRESS] (дата запису: 17.04.2020 року, номер запису: 1 326 102 0000 001548). Згідно Рішення загальних зборів ОСББ "Міленіум Сіті оформленого Протоколом №2020/2 БІД 04 червня 2020 року затверджено внески на утримання будинку та прибудинкової території в таких розмірах: для житлових та нежитлових приміщень - не вище 8,1 грн гривень за метр квадратний загальної площі житлового приміщення; для комор та підвальних приміщень - не вище 2,5 грн гривень за метр квадратний загальної площі нежитлового приміщення.. Дані рішення співвласників ОСББ «Міленіум Сіті» повністю кореспондується з вимогами статей 4, 21-22 Закону України від 29.11.2001 № 2866-ІП "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - Закон № 2866-ІП). Відповідач зобов`язаний сплачувати щомісячно внески обов`язкових платежів на управління або утримання багатоквартирних будинків та інші послуги належної якості за обґрунтованими цінами, але свій обов`язок не виконував. Станом на 02.03.2023 року Відповідач має заборгованість згідно довідки ОСББ "Міленіум Сіті на загальну суму 15155,91 грн. (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять гривень) 91 коп. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до статті 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно із пунктом 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (баланс утримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно із статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. За змістом статті 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Частиною шостою статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об' єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно із частиною 1 статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання. Положеннями частини третьої статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Таким чином, особа, яка є власником приміщення у житловому комплексі, у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на статутні цілі та утримання і ремонт спільного майна об`єднання, тому сума заборгованості підлягає стягненню (зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 916/2197/13, від 11.11.2015 у справі N° 914/189/14, від 27.01.2016 у справі N° 904/8242/14). Згідно зі ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які відповідач повинен передати кредиторові у разі порушення Відповідачем зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість на загальну суму 15155,91 грн. по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 04.06.2020 року по 03.03.2023 року включно, інфляційні втрати в розмірі 3465,63 грн та 3% річних в розмірі 642,19 грн. Щодо вимоги стягнення витрат на правничу допомогу. В своїх роз`ясненнях, наданих у п.п.47-48 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2017 року №10, ВССУ зазначив, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Аналізуючи наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності, враховуючи всі аспекти та складність справи, яка не представляє складності, позов, поданий позивачем невеликого змісту, не потребує значного часу для його виготовлення, на думку суду такі витрати позивача не були неминучими. Позивач ставить вимогу стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00грн. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 29грудня 2022 року, укладений між ОСББ « Міленіум Сіті» та адвокатським бюро « Лютко та сини» та ордер про надання правової допомоги, платіжну інструкції № 466 від 12 січня 2023 року на суму 2500,00 грн при цьому не надає жодного документального підтвердження розрахунку витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вимога ОСББ « Міленіум Сіті» щодо стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи на суму 2500,00грн. не підлягає задоволенню в повному обсязі, як така, що необґрунтована та безпідставна. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: partial