Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.05.2021 між ним та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого він передав у власність відповідача грошові кошти у розмірі 4000 доларів США грн., що стверджується розпискою, які останній зобов`язувався повернути не пізніше 31 липня 2022 року. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, грошові кошти не повернув. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2023 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку площею 1,625 га, кадастровий номер 2120482400:10:006:0004, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с.Гут, що належить на праві приватної власності [PERSON] . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.05.2023 визнано явку позивача [PERSON] у судове засідання обов`язковою. Відкладено розгляд\~справи на\~16 червня 2023 року о 09 год. 40хв. Витребувано у позивача [PERSON] оригінал розписки відповідно до якої [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 4000 (чотири тисячі) доларів США. Позивач у судове засідання не з`явився. Разом з тим його представник, адвокат Борисов І.В. подав заяву від 16.06.2023 в якій просить розгляд справи провести без його участі та участі позивача, у зв`язку з неможливістю останнього прибути в судове засідання через сімейні обставини. До заяви також додав оригінал боргової розписки від 12.05.2021. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. За загальним правилом частини першої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. Відповідно до ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Судом встановлено, що наявність між позивачем та відповідачем позикових відносин підтверджується оригіналом розписки від 12 травня 2021 року. З вказаної розписки встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] в борг грошову суму у розмірі 4000 доларів США готівкою, які зобов`язався повернути в строк до 31 липня 2022 року. Розписка написана власноручно [PERSON] , в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] . Тобто, даний документ повністю підтверджує як факт отримання відповідачем грошових коштів так і зобов`язання повернути ці кошти у визначений строк. Правовідносини, що склалися між сторонами, регламентуються параграфом 1 глави 71 Цивільного кодексу України. Так за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст.1046 ЦК України). Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.ч.1, 3\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підтвердження невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по поверненню суми позики представник позивача надав суду оригінал розписки відповідача від 12.05.2021. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 12.11.2020 у справі №154/3443/18, наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що наявність оригіналу розписки в позивача свідчить про існування невиконаного зобов`язання відповідачем по договору позики від 12.05.2021. У матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що відповідач повністю чи частково виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики та повернув повністю або частково кошти за цим договором позики. Згідно з ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав зобов`язання за даним договором, а тому зобов`язаний повернути позивачу борг в сумі 4000 доларів США, що станом на день подачі позову еквівалентно 162600грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ Відтак, враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача належить стягнути на користь позивача 2162,80грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved