Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

Стислий виклад позицій заявників та заінтересованої особи: [PERSON] та [PERSON] просять встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивують тим, що вони, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружилися 02 лютого 1975 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 3. Від даного шлюбу в них [INFO] народилася донька [PERSON] . При видачі свідоцтва про народження їхній дочці, її прізвище у свідоцтві було вказано як і їхнє - « [PERSON] ». Однак, з невідомих їм причин працівник селищної ради виправив її прізвище у свідоцтві про народження з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що зробив відмітку «Виправленому вірити». В подальшому всі документи, які стосуються їхньої доньки, видавалися на « [PERSON] », в тому числі паспорт громадянина України та трудова книжка. Дані розбіжності існували тривалий час та не створювали їм і їхній дочці [PERSON] жодних незручностей, так як всім був відомий їх сімейний зв`язок дочки та батьків. В квітні 2023 року вони, бажаючи подарувати своїй дочці будинок, звернулися до приватного нотаріуса для укладення договору дарування. Під час проведення оцінки наданих ними документів для укладення договору, нотаріус звернув увагу на розбіжності в їхніх з дочкою прізвищах, що ускладнює його оформлення. Крім того, дані розбіжності у прізвищах також будуть перешкодою для подальшого спадкування їхнього майна дочкою. Встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] є їхньою дочкою, необхідне для набуття як для дочки, так і для них права на оподаткування операцій з продажу (обміну) об`єктів нерухомого майна за нульовою ставкою, а також для вирішення необмеженого кола питань, пов`язаних із визначенням сімейних відносин. Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, їхній представник - адвокат Комарницький Е.Г. подав через канцелярію суду заяву, в якій заяву про встановлення факту родинних відносин підтримав, просив її задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. На виконання ухвали суду від 23.05.2023 надав витребовувані судом документи, а також копію заяви про усунення недоліків від 22.05.2023 з відміткою про її отримання заінтересованою особою (а.с. 35-41). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд заяви проводити без її участі, заяву про встановлення факту родинних відносин підтримала, просила її задовольнити (а.с. 42). Заяви та клопотання заявників та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 10 травня 2023 року заяву [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~заінтересована особа:\~ [PERSON] ,\~про встановлення\~факту родинних\~відносинзалишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 22 травня 2023 року на виконання вищевказаної ухвали поступила заява від заявників, до якої долучено квитанцію про оплату судового збору та копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Ухвалою суду від 23 травня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом заявників та заінтересованої особи. Також витребувано у [PERSON] , [PERSON] документальне підтвердження наявності нерухомого майна, наміру таке придбати/відчужити/подарувати, відмови нотаріуса в наданні можливості скористатися нульовою ставкою, тощо, а також підтвердження надсилання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, яке долучене в одному екземплярі, як і інших неподаних з первісною заявою доказів, заінтересованій особі. 08 червня 2023 року через канцелярію суду від представника заявників поступила заява на виконання вимог ухвали суду від 23.05.2023 з додатками, у якій вони у томі числі просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Цього ж дня від заінтересованої особи також поступила заява про розгляд справи без її участі. Враховуючи висловлену позицію учасників справи, зважаючи на їх ознайомлення з матеріалами справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наявних письмових доказів. При цьому з урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, встановлені судом: як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно 02.03.2000, [PERSON] та [PERSON] одружились 02 лютого 1975 року, про що зроблено запис за № 3. Прізвище дружини після одруження [PERSON] (а.с.16). Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.03.1981, у батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася [PERSON] (а.с. 14). Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України № 00039304799 від 18.04.2023 також вказує на те, що у батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 37). Однак у вищеописаному свідоцтві про народження у прізвищі [PERSON] зроблено виправлення у написанні прізвища з [PERSON] на [PERSON] , а також наявна відмітка «Виправленому з [PERSON] на [PERSON] вірити». Як вказали заявники, в подальшому всі документи, які стосувалися їхньої доньки, видавалися на [PERSON] , про що свідчать її паспорт серії [NUMBER] , виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 05.03.1998 (а.с. 4), картка платника податків від 25.07.2003 (а.с. 5) та трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена 01.08.2002 (а.с. 15). Як встановлено зі змісту заяви, заявники з метою укладення договору дарування будинку, який на праві власності належить [PERSON] , на що вказують відомості з Державного реєстру речових прав (а.с. 38-39), своїй дочці в квітні 2023 року звернулися до приватного нотаріуса, однак останній їх повідомив про наявність розбіжності у написанні їхніх прізвищ та прізвища доньки, що унеможливлює оформлення даного договору за нульовою ставкою відповідно до ст. 174 ПК України. Оцінка суду: суд, проаналізувавши заяви учасників справи по суті, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на їх обґрунтування, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте, не мають відповідних документів, котрі підтверджують кровний зв`язок із померлим, або у цих документах була допущена помилка, яку не можна виправити позасудовим шляхом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У п. 1 вищеназваної Постанови Пленуму ВС України роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Для заявників встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки, оскільки вони зможуть скористатися правом на оподаткування операцій з реалізації об`єктів нерухомого майна за нульовою ставкою. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації, відповідно до вказаного Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Судом встановлено, що при зверненні заявників до нотаріуса з метою укладення договору дарування на користь їхньої дочки, було встановлено розбіжності у написанні прізвища останньої з прізвищем заявників, що за відсутності встановлення факту родинних відносин унеможливить переоформлення нерухомого майна за нею за нульовою ставкою. Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. В ході судового розгляду на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що факт, що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження. Встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. Його встановлення необхідне заявникам для оформлення їх нерухомості за їхньою дочкою та в подальшому допоможе уникнути непорозумінь при прийнятті нею спадщини після їхньої смерті. З огляду на викладене, виходячи з інтересів осіб щодо захисту їх прав, зважаючи на те, що заявники не мають іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимоги її законні, обґрунтовані та доказово підтверджені письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України та

Outcome: approved