Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

У липні 2022 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування. Позивач зазначив,\~що 16\~жовтня 2020\~року близько\~12\~години 34\~хвилини у\~м.\~Бровари\~по вулиці\~Шолом-Алейхема\~трапилась дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю автомобіля\~«Renault»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] , під керуванням\~ [PERSON] \~та автомобіля\~«Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2020 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди у відповідача був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У свою чергу, цивільно-правова відповідальність потерпілого [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AP/7195011. У подальшому [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування від 20 жовтня 2020 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 9\~994 гривні 79 копійок. Розрахунок та виплата відшкодування проводилися на підставі: звіту №41/11/20 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу від 20 листопада 2020 року; наказу №3.1/2958 від 23 грудня 2020 року; довідки №1 від 20 грудня 2020 року. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 9\~994 гривні 79 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №62546507 від 29 грудня 2020 року та витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1\~230\~гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №2545756 від 14\~грудня 2020 року. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 11 224 грн 79 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн 00\~коп. В судове засідання представник позивача МТСБУ адвокат Сечко С.В. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено,\~що 16\~жовтня 2020\~року,\~близько 12\~години 34\~хвилини,\~ [PERSON] ,\~керуючи автомобілем\~марки «Renault\~Megane»\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~при виїзді\~з двору\~будинку [ADDRESS] ,\~не надала\~переваги в\~русі автомобілю\~марки «Volkswagen\~Getta», д.н.з.\~ [NUMBER] , який рухався по вул. Шолом-Алейхема, в результаті чого допустила з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водії та інші учасники дорожнього руху не постраждали. Відповідно до постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2020 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. На виконання вимог Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України №961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, [PERSON] подав заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 20 листопада 2020 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] складено звіт №41/11/20 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу, відповідно до якого встановлено, що величина вартості відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТ3 та допусків в межах яких відбулась оцінка, складає: 11 064 грн 95 коп. (з ПДВ 20% на замінні складові та матеріали); 9 994 грн 79 коп. (без ПІДВ 20% на замінні складові та матеріали). Згідно із платіжним дорученням №2546507 від 29 грудня 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило [PERSON] суму в розмірі 9\~994 гривні 79 копійок. Згідно із платіжним дорученням №2545756 від 14 грудня 2020 року Моторним (транспортним) страховим бюро України сплачено фізичній особі-підприємцю [PERSON] плату за послуги аварійного комісара у розмірі 1 230 гривень 00\~копійок. Таким чином, позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіянні транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ст. 29 Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] на момент настання ДТП не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача МТСБУ виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Водночас станом\~на час\~розгляду справи\~відшкодування шкоди відповідачем не відбулося, будь-який заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати суду не надано. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України суми сплаченого майнового відшкодування в розмірі 11 224 грн 79 коп. Також суд,

Outcome: approved