Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Заявники 07 квітня 2023 року звернулися до Приморського районного суду міста Одеси з заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви вказали, що 22 червня 2013 року уклали шлюб. Від шлюбу заявники мають спільних дітей [PERSON] . [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені та спільне господарство не ведеться. Також зазначили, що між заявниками досягнуто згоди стосовно батьківських прав, укладено відповідні договори. Ухвалою суду від 11 квітня 2023 року відкрито провадження по цивільній справі в порядку окремого провадження. В судове засідання 14 червня 2023 року заявник не з`явились, сповіщались належним чином, надали заяви про розгляд справи за відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 22 червня 2013 року громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] уклали шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №823 від 22 червня 2013 року. [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, [PERSON] не просила відновити своє дошлюбне прізвище Під час шлюбу, у сторін народились діти: [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 19 жовтня 2013 року, серія [NUMBER] . [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 02 квітня 2019 року, серія [NUMBER] . [PERSON] та\~ [PERSON] 24 березня 2023 року уклали договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. В разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. 4. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. В ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають в договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. З поданої [PERSON] та\~ [PERSON] заяви про розірвання шлюбу вбачається, що між ними досягнута згода щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу, участі в забезпеченні умов їх життя і участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved