Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

із позовною заявою про стягнення майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди у Козелецький районний суд Чернігівської області звернувся [PERSON] до [PERSON] . Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що в ніч із 29 на 30 травня 2020 року відповідач [PERSON] умисно спричинив його брату [PERSON] тілесні ушкодження, від яких той помер. [PERSON] за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 січня 2021 року, що набрав законної сили, визнаний винним і засуджений за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. Відповідача [PERSON] визнано винним у тому, що він, у ніч із 29 на 30 травня 2020 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у домоволодінні, розташованому у [ADDRESS] , із мотивів раптово виниклих неприязних відносин, із метою нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання тяжких наслідків, наніс [PERSON] не менше п`яти ударів руками, ногами та дерев`яною палицею в область голови, невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів руками та ногами по тулубу, два удари ножем по правій нозі, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді чотирьох саден із поверхневими ранками та один синець на голові, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я, переломів 5, 6, 7, 8 ребер справа, які мають ознаки середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, однієї колото-різаної рани на правому стегні, яка має ознаки легкого тілесного ушкодження за ознакою тривалості розладу здоров`я, та однієї колото-різаної рани правої гомілки з ушкодженням великогомілкової артерії, яка супроводжувалася гострою зовнішньою кровотечею, та має ознаки тяжкого ступеню тяжкості тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя, і знаходиться в прямому причинному зв`язку з причиною настання смерті. У кримінальному провадженні визнаний потерпілим у зв`язку з заподіянням смерті його брату [PERSON] . Вважає, що відповідач [PERSON] повинен відшкодувати матеріальну і моральну шкоду, спричинену смертю брата. Поніс витрати на поховання [PERSON] , померлого [INFO] , за ритуальні послуги сплачені 8670 гривень, за поминальний обід - 6460 гривень. При визначенні ступеню вини відповідача [PERSON] і розміру відшкодування моральної шкоди необхідно врахувати відношення [PERSON] до вчиненого злочину. Відповідач [PERSON] не визнав своєї вини у позбавленні життя [PERSON] . На день смерті брата був зареєстрований і проживав із ним, тому має право на відшкодування моральної шкоди, як член сім`ї померлого. Заподіяння моральної шкоди полягає у нанесенні тяжкої психологічної травми, викликаної смертю брата, близької та рідної йому людини. Перенісши смерть брата, на тривалий час втратив сон і спокій. За життя брата постійно спілкувалися, радилися при вирішенні різних життєвих питань, спільно вели домашнє господарство та відпочивали, дуже не вистачає брата. Позивач [PERSON] заявив позовні вимоги про стягнення із відповідача [PERSON] на його користь 15130.00 гривень для відшкодування витрат на поховання та 500000.00 гривень для відшкодування заподіяної моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Лєсков В.О. позовні вимоги підтримав. Позивач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Представник відповідача - адвокат Яковлев А.Л. частково погодився із позовними вимогами, 05 червня 2023 року подав відзив на позовну заяву. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що у ніч із 29 травня 2020 року на 30 травня 2020 року [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у домоволодінні, розташованому у [ADDRESS] , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, із метою нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання тяжких наслідків, наніс [PERSON] не менше п`яти ударів руками, ногами та дерев`яною палицею в область голови, невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів руками та ногами по тулубу, два удари ножем по правій нозі, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді чотирьох саден із поверхневими ранками та один синець на голові, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я, переломів 5, 6, 7, 8 ребер справа, які мають ознаки середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, однієї колото-різаної рани на правому стегні, яка має ознаки легкого тілесного ушкодження за ознакою тривалості розладу здоров`я, та однієї колото-різаної рани правої гомілки з ушкодженням великогомілкової артерії, яка супроводжувалася гострою зовнішньою кровотечею, та має ознаки тяжкого ступеню тяжкості тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя, і знаходиться в прямому причинному зв`язку з причиною настання смерті потерпілого [PERSON] . Такі дії обвинуваченого [PERSON] кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, - як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого [PERSON] . За вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 січня 2021 року, що набрав законної сили, [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 125 КК України, та із застосуванням ст. 70 КК України йому призначене покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 8 років. Зі змісту довідки, виданої 25 лютого 2021 року виконкомом Остерської міської ради, виходить, що в домоволодінні в [ADDRESS] на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , були зареєстровані: мати - [PERSON] (дата реєстрації - [INFO] ); брат - [PERSON] (дата реєстрації - [INFO] ); брат - [PERSON] (дата реєстрації - 14 лютого 2003 року). Зі змісту довідки, виданої 25 лютого 2021 року виконкомом Остерської міської ради, виходить, що [PERSON] , [INFO] , дійсно поховав за власний рахунок свого брата [PERSON] . Зі змісту довідки, виданої 27 березня 2023 року, виданої виконкомом Остерської міської ради, виходить, що [PERSON] [INFO] , зареєстрований і фактично проживав за адресою в [ADDRESS] разом із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим [PERSON] не пред`явлений. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 7 ст. 128 КПК України і ч. 3 ст. 386 ЦК України позивач має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, в тому числі шляхом звернення з позовом у кримінальній справі. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно п.п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Правовими нормами ч. 1 ст. 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно зі ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. У випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати. Вислухавши позиції представника позивача - адвоката Лєскова В.О., відповідача [PERSON] , представника відповідача - адвоката Яковлева А.Л., дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягає частковому задоволенню. Позивачем [PERSON] для обґрунтування позовних вимог надана Накладна № б/н, видана 31 березня 2020 року ФОП [PERSON] , у змісті якої зазначено про найменування поховальних предметів та про надання поховальних послуг, загальною сумою 8670 гривень. Вказаний доказ є належним і допустимим, оскільки підтверджує, що позивачем [PERSON] понесені витрати, пов`язані із похованням, у вказаній сумі. Тому, позовна вимога позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в сумі 8670 гривень на підставі ст. 1201 ЦК України підлягає задоволенню. Позивачем [PERSON] також для обґрунтування позовних вимог наданий Рахунок офіціанта № 308, виданий 31 травня 2020 року ФОП [PERSON] , у змісті якого зазначені найменування продуктів харчування, їх кількість та ціна, загальна сума 6460 гривень. Такий доказ не є належним і допустимим, оскільки поза розумним сумнівом не підтверджує, що саме позивачем [PERSON] понесені витрати, пов`язані із похованням, у вказаній сумі. Тому, у вказаній частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно з п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За загальним правилом складовими елементами загальних підстав для відшкодування моральної шкоди є: шкода, тобто наявність втрат у немайновій сфері потерпілої особи; протиправне діяння особи, яка її завдала; причинний зв`язок між ними; вина заподіювача шкоди. Перераховані складові фактичної підстави для відповідальності за заподіяння моральної шкоди є колом тих обставин, які повинні бути встановлені судом. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду. Згідно із принципом змагальності сторін необхідним є доведення обставин, які покладені в основу обґрунтування відповідних вимог про відшкодування моральної шкоди. При оцінці моральної (немайнової) шкоди, спричиненої потерпілому, суд повинен належним чином оцінювати ступінь немайнових втрат. Зокрема, має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди позивачеві [PERSON] , суд виходить із того, що позивач [PERSON] втратив рідного брата [PERSON] , внаслідок чого поніс значне потрясіння, страждання через смерть близької людини, що змусило докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя. При цьому, враховані засади розумності, виваженості й справедливості, наявність втрат у немайновій сфері позивача [PERSON] ,, протиправне діяння і вина відповідача [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення щодо потерпілого [PERSON] , який помер, та визначено, що на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти в розмірі 500000 гривень моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992.40 гривні.

Outcome: partial