Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки власнику (співвласнику) земельної ділянки, припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно, в обґрунтування якого зазначив, що згідно з Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП №013860 від 25.04.2000 року, [PERSON] , був власником земельної ділянки загальною площею 2,860 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на вищевказану земельну ділянку. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 року по справі №189/1234/18, визнано: за [PERSON] та за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] :2016 року на частину, за кожним, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,860 га, кадастровий номер: 1224255100:01:001:0628, що знаходиться на землях Покровської селищної ради Покровського району, Дніпропетровської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю сері ДП №013860 від 10.12.2004 року. На підставі даного рішення суду позивачем було зареєстровано право приватної спільної часткової власності на земельну ділянку, а саме: 1/2 частини вищевказаної земельної ділянки. 24.01.2022 року позивач звернувся до ТОВ «Земельне право» з метою виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки з виділенням в натуру 1/2 частини, однак, відповідно до листа від 25.01.2022 року за вих. №18/2022 йому було роз`яснено, що виготовити технічну документацію щодо поділу земельних ділянок з виведення в натуру 1/2 частки немає можливості, так як згідно ст.88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою ВСІХ співвласників згідно з договором, а у разі не досягнення згоди - у судовому порядку, тобто рішення щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою повинні бути спільними та одностайно схваленими усіма співвласниками. Крім того, 26.01.2022 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,8600 га, кадастровий номер: 1224255100:01:005:0380, частину даної земельної ділянки успадкував відповідач. 31.01.2022 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Земельне право» з метою виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки з виділенням в натуру 1/2 частини, однак, відповідно до листа від 31.01.2022 року за вих. №22/2022 йому було роз`яснено, що виготовити технічну документацію щодо поділу земельних ділянок з виведення в натуру 1/2 частки згідно кадастрового номеру: 1224255100:01:005:0380 немає можливості, так як згідно ст.88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою ВСІХ співвласників згідно з ДОГОВОРОМ, а у разі не досягнення згоди - у судовому порядку, тобто рішення щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою повинні бути спільними та одностайно схваленими усіма співвласниками. Таким чином, виділення частини із спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної кожному частки можливе тільки у разі згоди між всіма співвласниками щодо виділення частки. В іншому випадку спір вирішується у судовому порядку. На теперішній час між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди про виділення частки зі спільної часткової власності. В зв`язку з чим, [PERSON] просить виділити йому в натурі (на місцевості) належну йому 1/2 частину земельної ділянки площею 2,8 га, (номер ділянки (пая) 628-1), яка знаходиться справа земельної ділянки загальною площею 2,8 гектарів, кадастровий номер: 1224255100:01:005:0363 (пай №629) сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області; Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 1224255100:01:001:0628 площею 2,8 га; Виділити [PERSON] в натурі (на місцевості) належну йому 1/2 частину земельної ділянки площею 2,86 га, (номер ділянки (пая) 913-1), яка знаходиться справа земельної ділянки загальною площею 2,8593 гектарів, кадастровий номер: 1224255100:01:005:0914 (пай №914) сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області; Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 1224255100:01:001:0380 площею 2,86 га. Справу розглянуто у відсутності сторін. Позивач [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення.. Представник третьої\~особи Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Земельне\~право» -\~Лисянська О.В. надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Так, відповідно до п.п. 1,3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП №013860 від 25.04.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №216, [PERSON] був власником земельної ділянки загальною площею 2,860 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6). З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області №189/1234/18 від 24.09.2018 року: визнано за [PERSON] , [INFO] , ІПН - [NUMBER] , право власності в порядку успадкування за Законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,860 га, кадастровий номер 1224255100:01:001:0628, що знаходиться на землях Покровської селищної ради Покровського району, Дніпропетровської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ДП №013860 від 10.12.2004 року; визнано за [PERSON] , [INFO] , ІПН - [NUMBER] , право власності в порядку успадкування за Законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,860 га, кадастровий номер 1224255100:01:001:0628, що знаходиться на землях Покровської селищної ради Покровського району, Дніпропетровської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ДП №013860 від 10.12.2004 року (а.с.8-10). \~ \~ \~ \~ \~На підставі\~зазначеного рішення\~суду [PERSON] \~було зареєстровано\~право приватної\~спільної часткової\~власності на\~земельну ділянку,\~а саме:\~1/2\~частину земельної\~ділянки площею 2,860 га. кадастровий номер 1224255100:01:001:0628, що знаходиться на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2215692012242, номер запису про право власності: 44600660, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11). \~ \~ \~ \~Однак,\~виготовити технічну\~документацію щодо\~поділу земельних\~ділянок з\~виведення в\~натуру 1/2\~частки [PERSON] \~згідно кадастрового\~номера: 1224255100:01:001:0628 немає можливості, так як згідно ст.88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою ВСІХ співвласників згідно з договором, а у разі не досягнення згоди - у судовому порядку, тобто рішення щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою повинні бути спільними та одностайно схваленими усіма співвласниками. Але [PERSON] , як співвласник земельної ділянки, до землевпорядної організації не звертався, що підтверджується листом ТОВ «Земельне право» від 24.01.2022 року (а.с.12). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 26.01.2022 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,8600 га, кадастровий номер: 1224255100:01:005:0380, розташованої на території Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП №041407, виданого 25.04.2000 року Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області (а.с.19, 20). Однак, виготовити технічну документацію щодо поділу земельних ділянок з виведення в натуру 1/2 частки [PERSON] згідно кадастрового номера: 1224255100:01:005:0380 немає можливості, так як згідно ст.88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою ВСІХ співвласників згідно з договором, а у разі не досягнення згоди - у судовому порядку, тобто рішення щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою повинні бути спільними та одностайно схваленими усіма співвласниками. Але [PERSON] , як співвласник земельної ділянки, до землевпорядної організації не звертався, що підтверджується листом ТОВ «Земельне право» від 31.01.2022 року (а.с.21). Таким чином, виділення частини із спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної кожному частки можливе тільки у разі згоди між всіма співвласниками щодо виділення частки. Судом достовірно встановлено, що між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди про виділення частки зі спільної часткової власності. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно з ч.1 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності згідно з ч. 1ст. 356 ЦК України є спільною частковою власністю. Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч.3 ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Відповідно до ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved