Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Житлово-будівельний кооператив «КИЇВ-9» звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є членами житлово-будівельного кооперативу «КИЇВ-9». Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , тому стягнення боргу має бути солідарно з кожного співвласника. Тарифи за сплату житлово-комунальних послуг зазначені у протоколах загальних зборів членів ЖБК «Київ-9». За житлово-комунальні послуги та експлуатаційні послуги з утримання будинку у відповідачів утворилася заборгованість в розмірі 15 897,86 грн. На даний час основна сума складає 17 767,82 грн. Інфляційна складова боргу складає - 5 593,42 грн, три відсотки річних від простроченої суми боргу - 545,00 грн. Загальна сума заборгованості складає: 23 906,24 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28.04.2023 прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги він не визнає у повному обсязі. Представником позивача подана відповідь на відзив, в якому він заперечував щодо доводів зазначених у відзиві. В судовому засіданні представник позивача Ступаченко А.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити у задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Будинок за адресою: [ADDRESS] , обслуговує ЖБК «КИЇВ-9», який надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців на обслуговуючій території, а також збір з власників квартир за відшкодування експлуатаційних втрат на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримують та користуються наданими їм ЖБК «Київ-9» послугами. Відповідно до наданого ЖБК «КИЇВ-9» розрахунку [PERSON] та [PERSON] не оплачують надані їм житлово-комунальні послуги у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість починаючи з грудня 2021 року по травень 2023 року, що становить 23 906, 24 грн, з яких 17 767,82 грн - основна сума заборгованості, 5 593,42 грн - інфляційна складова боргу та 545,00 грн - 3% річних від простроченої суми. Відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовано права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості При цьому, заперечуючи проти задоволення позову відповідач посилається на те, що позивачем не надається жодного доказу договірних відносин з відповідачами, не надано ніякого документу, який би доводив фактичне надання послуг, затвердження тарифів, розцінок, тощо. Однак, як вбачається з наявних в матеріалах документів, відповідачі здійснювали часткову оплату наданих послуг на користь ЖБК «КИЇВ-9». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ЖБК «КИЇВ-9» основної заборгованості за житлово-комунальні послуги у визначеному ним розмірі. Що стосується стягнення з відповідачів інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, суд зазначає наступне. Як вбачається з постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Разом з тим у порушення вимог наведеної постанови КМУ у поданій позовній заяві заявлено вимогу про стягнення інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних за період з грудня 2021 року по травень 2023 року. Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним, суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 929 від 20.04.2023 про сплату судового збору у сумі 2 684,00 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial