Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 18.05.2017 у Івано-Франківському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 762. У шлюбі в них народивлось двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] , та син [PERSON] - [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та проживають разом з нею. Через різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності та на ведення спільного господарства, шлюбні відносини з відповідачем в неї не склались. На даний час вони з відповідачем проживають окремо та не підтримують сімейних відносин. Протягом останніх п`яти місяців відповідач не надає будь-яку матеріальну допомогу на утримання їхніх неповнолітніх дітей. Тому вона змушена звернутися в суд з позовом стягнення з нього аліментів в примусовому порядку. Вона разом з неповнолітніми дітьми проживає в будинку своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . Вона сама не в змозі в повному обсязі забезпечувати неповнолітніх дітей всім необхідним, оскільки отримує невисоку заробітну плату, в середньому 3500 грн. щомісячно, будь-яких інших доходів, у тому числі від ведення підсобного господарства, не має. Таким чином її матеріальне становище є неналежним і вона потребує від відповідача коштів на утримання неповнолітніх дітей, оскільки її сім`я є малозабезпеченою. На даний час відповідач [PERSON] працює по тимчасових заробітках за кордоном, де отримує значні доходи, розмір яких від неї приховує, та які витрачає на свої особисті потреби. Крім того відповідач є молодою, фізично здоровою людиною, та має на утриманні неповнолітню дитину від першого шлюбу. Враховуючи наведене вважає, що відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, що є менш-більш достатнім для їх нормального фізичного та духовного розвитку на даний час. Стислий виклад позицій сторін: Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати в їх відсутності, позовні вимоги позивача підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягувати з відповідача на користь позивача сплачені нею витрати на правничу допомогу. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, про що свідчать розписки про отримання повісток, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.04.2023 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.05.2017 у Івано-Франківському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 762 (а.с. 7). У шлюбі в них народивлось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с. 8-9). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Ланчинської селищної ради від 24.04.2023 вбачається, що позивач разом з неповнолітніми дітьми від шлюбу проживають за адресою [ADDRESS] . Заявниця самостійно виховує своїх дітей, працює згідно трудової книжки, доходів від підсобного господарства не має, потребує матеріальної допомоги. Зі слів заявниці чоловік [PERSON] не бере участі у вихованні дітей та не надає матеріальної допомоги. Діти відвідують ясла-садок «Ромашка» в смт. Ланчин (а.с. 10). Згідно довідки про доходи від 31.03.2023 № НК000000008 вбачається, що позивач [PERSON] працює в ТзОВ «НК 6» на посаді керуючого магазином. Загальна сума її доходу за період з жовтня 2022 року по березень 2023 року 20594,98 грн. (а.с. 11). Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має змогу надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини та дружини. Крім того з позовної заяви вбачається, що відповідач є фізично здоровою, працездатною людиною, має на утриманні також неповнолітню дитину від іншого шлюбу. При цьому суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача чи тяжкого матеріального становища. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача, суд належним чином врахував положення ст. 181 СК України, згідно якої кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто обрання способу стягнення аліментів є правом одержувача аліментів. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Щодо розподілу судових витрат. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд враховує факт проживання дітей з матір`ю, вік дітей, матеріальний стан позивача, яка офіційно працює, отримує невисоку заробітну плату (в середньому по 3500 грн. щомісячно), інших доходів не має, потребує матеріальної допомоги, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дітей, право стягувача на визначення способу стягнення аліментів, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно не працює, згідно позовної заяви має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу, відсутність доказів щодо незадовільного стану його здоров`я чи тяжкого матеріального становища, обов`язку обох батьків утримувати дитину, а тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовільнити і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожитових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 27.04.2023. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 3000 грн. 00 коп. сплачених витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача згідно квитанції № 65524972 від 26.04.2023, та 1073 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved