Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 вересня 1993 року Житлово-комунальним відділом Авдіївського коксохімічного заводу, згідно рішення від 06.09.1993 № 578, позивачу у на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачем у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 09 вересня 1993 року, за реєстровим номером 5007. 22.05.2023, позивач, з метою реєстрації права власності в державному реєстрі прав на нерухоме майно звернулась до державного реєстратора, проте у здійсненні реєстрації права їй було відмовлено з тих підстав, що БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє реєстратора можливості отримати підтвердження інформації щодо реєстрації права власності. У зв`язку з чим, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 вересня 1993 року Житлово-комунальним відділом Авдіївського коксохімічного заводу, згідно рішення від 06.09.1993 № 578, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, загальною площею 40,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно реєстраційного напису, право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 09 вересня 1993 року, за реєстровим номером 5007. \~ \~ \~ \~Згідно технічного паспорта на квартиру від 14 липня 2021 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 24,1 кв.м., допоміжні приміщення 16 кв.м., належить [PERSON] на праві власності. \~ \~ \~ \~Згідно інформаційної довідки № 329817894 від 21.04.2023, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 22 травня 2023 року № 67688624, відмовлено [PERSON] у реєстрації права власності, з тих підстав, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, оскільки об`єкт нерухомості знаходиться в зоні бойових дій (м. Авдіївка), відсутня можливість зробити запит щодо реєстрації права власності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.\~\~ Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням визнання позову відповідачем, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено її право власності на спірну квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Донецьк) на даний час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує її права власності, у зв`язку з чим, заявлені нею позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved