Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2023 року звернулася у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що з 23\~січня 2009\~року перебуває\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~відповідачем,\~від шлюбу\~сторони мають\~двох неповнолітніх\~дітей [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Наданий час сім`я сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сім`ї стали непорозуміння, втрата почуття любові та поваги, постійні сварки, діаметрально протилежні погляди на життя, неприязнь один до одного, шлюбні відносини між ними припинено, сторони проживають разом. Позивач примиритися не бажає, просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати, після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище не відновлювати. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення просила не надавати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , сплачений судовий збір просила повернути, оскільки вона помилково його сплатила маючи пільги як опікун дитини інваліда, про що надав відповідну заяву. Відповідач на адресу суду подав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Додатково вказав, що з боку позивача вчинялося насилля в сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст. 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 23 січня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з`ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Сторони подружніх відносин не підтримують, загального господарства не ведуть. В даний час шлюб у сторін носить формальний характер. Суд не вбачає за можливе надати сторонам строк на примирення, оскільки як вбачається з матеріалів справи з боку відповідача мало місце вчинення домашнього насильства, що підтверджується повідомленням ВП №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області (а.с. 9). Згідно ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Сторони у своїх заявах просили суд розірвати шлюб. Тож, встановивши, що сімейні стосунки сторони не підтримують, шлюб існує формально, суд прийшов до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило інтересам сторін. Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Натомість закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися. Надання строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно із ч. 1 ст. 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем [PERSON] при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (а.с. 2) та понесено витрати на правничу допомогу за надані послуги адвоката у розмірі 1000 грн. Відповідач [PERSON] є інвалідом І групи, та відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору (а.с. 21). Тобто відповідач, який є особою з інвалідністю І групи, відноситься до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору. Позивач [PERSON] є законним представником\~дитини з\~інвалідністю,\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~відповідно посвідчення\~Серія [NUMBER] \~(\~а.с.\~19)\~та відноситься до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивач та відповідач, відноситься до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору, розмір сплаченого позивачем судового збору 1073,60 грн. компенсувати позивачу за рахунок держави. Встановлено, що [PERSON] 31.05.2023 уклала з адвокатом Міщенком Ю.О. договір № 31/05.1-23 про надання правової допомоги (а.с. 10). Згідно пункту 1.1. вказаного договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу клієнту, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за надану професійну правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором. Гонорар встановлюється у розмірі 1000 грн. за проведену попередню консультацію, опрацювання матеріалу та підготовку позовної заяви про розлучення (а.с. 10) Позивачем [PERSON] за надані послуги адвоката сплачено гонорар у сумі 1000 грн (попередня консультація щодо характеру спільних правовідносин та опрацювання матеріалів справи за звернення про правову допомогу [PERSON] . Підготовка позовної заяви про розлучення), що підтверджується розрахунковою квитанцією Серія АААА № 000007 від 01.06.2023 та актом виконаних робіт щодо надання професійної правничої допомоги(а.с. 11). Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Оскільки відповідач [PERSON] є інвалідом І групи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу з огляду на розумну необхідність судових витрат для цієї справи слід зменшити, встановивши такий у розмірі 500 грн. З огляду на зазначене, враховуючи зміст поданих документів на підтвердження понесених позивачем судових витрат, вищезазначених критерій, суд уважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн.

Outcome: approved