Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Короткий зміст вимог заявника. 16.05.2023 заявниця звернулася із заявою до Малинського районного суду Житомирської області, в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] в м. Малин Коростенського району Житомирської області померла її тітка - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, в складі якої є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,09 га, що розташована на території Мединівської сільської ради Коростенського району Житомирської області. 29 квітня 2014 року [PERSON] було складено заповіт, згідно з яким все належне їй майно заповідається [PERSON] . 31 січня 2023 року з метою оформлення права на спадкове майно заявниця звернулась до приватного нотаріуса Коростенського нотаріального округу Житомирської області. Однак, нотаріус постановою № 45\\02-31 від 31.01.2023 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки не встановлено факту проживання спадкоємця разом із спадкодавцем. У зв`язку з цим заявниця просить встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] . Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17.05.2023 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами окремого провадження, судове засідання призначено на 14 годину 06.06.2023. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не надходило. Позиція заявника У судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала повністю, просила її задовольнити з підстав, зазначених у ній. Вказала, що коли вона проживала у Брусилові , то забирала тітку до себе на зиму. Після переїзду до м. Малина, у зв`язку з віком та станом здоров`я, вона забрала тітку проживати до себе на постійній основі. [PERSON] була одинокою, потребувала догляду. Тітка проживала разом із заявницею майже рік, до дня смерті [INFO] . Встановлені судом фактичні обставини 29 квітня 2014 року в с. Мединівка Коростенського району Житомирської області було складено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №1, відповідно до якого [PERSON] все своє майно заповідала [PERSON] (а.с.6). Згідно з копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №164631 [PERSON] , на підставі розпорядження голови Коростенської райдержадміністрації від 26.12.2003 року №435, належить земельна ділянка площею 2,09 га, що розташована на території Мединівської сільської ради Коростенського району Житомирської області (а.с. 7). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане Малинським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, засвідчується, що [PERSON] померла [INFO] у м. Малині Житомирської області (а.с.5). Довідкою Каленського старостинського округу Коростенської міської ради №21 від 23.02.2023 підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Довідкою № 465 від 05.05.2023 Малинської міської ради за підписами секретаря міської ради Василя Майстренка та сусідів [PERSON] та [PERSON] стверджується, що тітка [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , проживала разом з нею по [ADDRESS] , з квітня 2018 року до моменту її смерті [INFO] (а.с.10). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Гальченко Т.Г. від 31.01.2023 №45/02-31 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не встановлено факту проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.8). Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] надали показання про те, що [PERSON] майже рік до дня своєї смерті, [INFO] , постійно проживала разом із заявницею [PERSON] по [ADDRESS] , в будинку заявниці, так як була людиною похилого віку, хворіла, потребувала стороннього догляду. Заявниця доглядала за тіткою, а коли остання померла, то займалася її похороном. Оцінка доводів заяви та норми права, застосовані судом. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження. Згідно із п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Із досліджених доказів встановлено, що заявниця є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає, спадкодавець фактично проживала із заявницею на час відкриття спадщини у [ADDRESS] . Встановлення даного факту має юридичне значення, тому що від нього залежить право заявника на отримання спадщини після смерті тітки. Визнання даного факту не суперечить правам та інтересам третіх осіб. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved