Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

В травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Сенс Банк», треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач вказав, що 16.06.2020 \~ \~ \~ \~року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. відкрито виконавче провадження: 1. № АСВП: 62355068, дата відкриття: 16.06.2020 р., за яким сгягувач АТ "АЛЬФА-БАНК" (на сьогодні правонаступником всіх прав на обов`язків якого є АТ "СЕНС БАНК"), а боржник [PERSON] , відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за №16501 від 30.04.2020 р. 2. № АСВП: 62356980, дата відкриття: 16.06.2020 р., за яким стягувач АТ "АЛЬФА-БАНК" (на сьогодні правонаступником всіх прав на обов`язків якого є АТ "СЕНС БАНК"), а боржник [PERSON] , відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за №16502 від 30.04.2020р. На підставі виконавчого напису нотаріуса №16501 з нього на користь АТ "СЕНС БАНК" стягується заборгованість за кредитним договором №630709677 від 15.08.2017 р. в розмірі загальної заборгованості 15983,61 грн. На підставі виконавчого напису нотаріуса №16502 з нього на користь АТ "СЕНС БАНК" стягується заборгованість за кредитним договором №630887288 від 21.03.2018 р. в розмірі загальної заборгованості 24 408,48 грн. Про існування зазначених виконавчих написів нотаріуса йому стало відомо 05.05.2023 р. після отримання документів від приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №62355068 та № 62356980 вважає, що виконавчі написи нотаріуса №16501 та №16502 від 30.04.2020 р. видані всупереч вимогам законодавства, а тому їх слід визнати такими, що не підлягають виконанню з наступних підстав. В матеріалах виконавчого провадження №62355068 міститься, зокрема: копія оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії 630709677; копія анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк» від 15.08.2017 р. В матеріалах виконавчого провадження №62356980 міститься, зокрема: копія оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії 630887288 від 21.03.2018 р., відносно рахунку [NUMBER] ; копія акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії відносно рахунку [NUMBER] ; копія анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк» від 21.08.2018 р. В основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. Приватний нотаріус при вчиненні оспорюваних виконавчих написів не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчими написами та допустив процедурні порушення вчинення виконавчих написів. Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Однак позивач не визнає суми заборгованості перед відповідачем та вважає їх спірними. Позивачу не направлялись від Відповідача письмові вимоги про усунення порушень за кредитним договором № 630709677 та за кредитним договором №630887288. У зв`язку з чим, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги Відповідача або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність сум, пред`явлених для стягнення. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 зазначила наступне. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою КМ України №662 від 26 листопада 2014 року було внесено зміни до Постанови КМ України №1172 від 29 червня 1999 року, а саме доповнено Перелік документів після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. \~ \~ \~ \~Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) \~ \~ \~ \~оригінал кредитного договору; б) \~ \~ \~ \~засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2017 року у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: а саме доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Постанова КМУ № 662 від 26.11.2014 року, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14. Проте, незважаючи на вищевказані вимоги закону, відповідач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчих написів, а приватний нотаріус в свою чергу всупереч правилам, встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вчинив виконавчі написи №16501 та 16502 від 30.04.2020 року, якими з позивача звернуто стягнення на користь Відповідача коштів за кредитними договорами, які нотаріально не посвідчені. Таким чином, вчиняючи 30.04.2020 року виконавчі написи №16501 та №16502, приватний нотаріус Хара Н.С. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови КМУ від 26.11.2014 року № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. З врахуванням наведенного позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 30 квітня 2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за №16501, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ "СЕНС БАНК") грошових коштів за кредитним договором №630709677 від 15.08.2017 р.; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 30 квітня 2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за №16502, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого \~ \~ \~ \~є АТ "СЕНС БАНК") грошових коштів за кредитним договором №630887288 від 21.03.2018 р.; стягнути з АТ "СЕНС БАНК" на користь [PERSON] витрати понесені на сплату судового збору. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечив. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідмолявся у встновленому законом порядку. Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 квітня 2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №16501, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ "СЕНС БАНК") грошових коштів за кредитним договором №630709677 від 15.08.2017 р.. Загальна сума яка підлягає стягненню з боржника складає 15983,61 грн. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.07.2019 року по 11.12.2019 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. від 16.06.2020 року відкрито виконавче провадження № 62355068, по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса №16501 від 30 квітня 2020 р., який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Також 30 квітня 2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №16502, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого \~ \~ \~ \~є АТ "СЕНС БАНК") грошових коштів за кредитним договором №630887288 від 21.03.2018 р.. Загальна сума яка підлягає стягненню з боржника складає 24408,48 грн. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.07.2019 року по 11.12.2019 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. від 16.06.2020 року відкрито виконавче провадження № 62356980, по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса №16502 від 30 квітня 2020 р., який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Вказані обставини підтверджуються: виконавчими написами №16501 від 30 квітня 2020 р., №16502 від 30 квітня 2020 р., вчиненими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С.; постановами приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. від 16.06.2020 року ВП № 62355068, № 62356980. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року. Згідно статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. На підставі пунктів 3.1. та 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно п.2.1 глави 16 вказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 вказаного Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 1 вищевказаного Переліку документів передбачено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 27 березня 2019 року№ 137/1666/16-ц. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 зазначила наступне. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.п.78-83). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 (п.87). Проте, незважаючи на вищевказані вимоги закону, АТ «Альфа-Банк» (на даний час АТ «Сенс Банк») звернулось до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус в свою чергу всупереч правилам, встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вчинила виконавчі написи №16501 від 30 квітня 2020 р., №16502 від 30 квітня 2020 р., яким з позивача звернуто стягнення за кредитним договором №630709677 від 15.08.2017 р. та за кредитним договором №630887288 від 21.03.2018 р., які нотаріально не посвідчені. Відповідно до ст.81 ЦПК України відповідачем АТ «Сенс Банк» суду не надано доказів того, що: позивачу направлялась письмова вимога про усунення порушень за кредитними договорами №630709677 від 15.08.2017 р. та №630887288 від 21.03.2018 р.. У зв`язку з чим, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги АТ «Сенс Банк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої для стягнення. Не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при вчиненні написів нотаріус отримував від АТ «Альфа-Банк» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредитів та здійснення їх часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками, тобто безспірності заборгованості. \~ \~ \~ \~Таким чином, вчиняючи 30 квітня 2020 р. виконавчі написи №16501 та №16502, приватний нотаріус Хара Н.С. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і слід визнати такими, що не підлягають виконанню:\~виконавчий напис вчинений 30.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, який зареєстрований в реєстрі за № 16501 щодо звернення стягнення з [PERSON] на\~користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у загальному розмірі 15983,61 грн. за кредитним договором № 630709677 від 15.08.2017 року; виконавчий напис вчинений 30.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, який зареєстрований в реєстрі за № 16502 щодо звернення стягнення з [PERSON] на\~користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у загальному розмірі 24408,48 грн. за кредитним договором № 630887288 від 21.03.2018 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з АТ «Сенс Банк»на користь на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 2147,20грн.. На підставі наведеного та

Outcome: approved