Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання як повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позову на весь період навчання але не більше ніж до досягнення ним 23-х років [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що позивач є сином відповідача, до досягнення ним 18-річного віку на підставі рішення суду сплачував аліменти на його утримання. Наразі позивач навчається на 1 курсі денної форми навчання Університету митної справи та фінансів на конкретній основі за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування», стипендія не нараховується. Позивач вказує, що відповідач примусово сплачував аліменти на його утримання до досягнення ним 18-річного віку, проте в подальшому відповідач відмовляється сплачувати аліменти, в зв`язку з чим, він був змушений звернутися до суду з даним позовом. Також вказує, що його мама тимчасово не працює, виїхала за кордон, в зв`язку з військовою агресією РФ, проте намагається надавати позивачу допомогу за спроможністю, тож питання його утримання в частині матері вони з матір`ю вирішили в добровільному порядку. В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Крім цього вказав, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Справу просив розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] доводиться батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). На даний час, [PERSON] , [INFO] , є студентом 1-го курсу факультету управління Університету митної справи та фінансів денної форми навчання. Термін навчання в Університеті за освітнім рівнем «Бакалавр» до 01 липня 2026 року, що підтверджується довідкою від 15.02.2023 року №466 (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В частині 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернувся до суду з даним позовом 16 лютого 2023 року. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням положень ст. 182 СК України та те, що позивач є студентом денної форми навчання та термін навчання становить до 01 липня 2026 року, суд вважає можливим встановити розмір аліментів на утримання [PERSON] , у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% відсотків мінімального прожиткового мінімуму, починаючи з дати подання позову 16 лютого 2023 року, і до закінчення дитиною навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до [INFO] року. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць. Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 1073,60 грн. (ч. ч. 1-2 ст. 4, ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved