Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

14 березня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В якій просила, визнати факт проживання [PERSON] (померлого [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 червня 2020 року до 14 липня 2022 року за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 22 березня 2023 року суддею відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 23 травня 2023 року постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача, надала заяву до канцелярії суду в якій просила справу розглянути без участі позивача та його представника, заявлені вимоги просила задовольнити. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов до наступного. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, 25 липня 1987 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , видане Амур-Нижньодніпровським ЗАГС м. Дніпропетровська, актовий запис № 810 від 25.07.1987 року. Від шлюбу мають доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 25.05.1988 року. Увесь час подружжя жили разом з 1987 року, строїли своє спільне життя, набували нерухомість, виховували дитину. Однак, останніми роками, [PERSON] почав випивати, що відобразилось на його здоров`ї та на шлюбних відносинах у зв`язку з чим 01 червня 2020 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 01.06.2020 року, орган, що видав Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис про розірвання шлюбу №26. Однак, після розірвання шлюбу позивач залишилась проживати разом із [PERSON] у одному житловому будинку, однією сім`єю. Позивач доглядала, піклувалась, що підтверджують численні докази, такі як Довідки про місце проживання, чеки про сплату комунальних послуг, поповнення позивачем рахунку мобільного телефону [PERSON] , разом відвідували медичні заклади, разом ходили за продуктами харчування, вели спільне господарство. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане ЦНАП Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 15.07.2022 року, актовий запис про смерть 211. Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі [PERSON] позивачу необхідне для того, щоб згідно вимог сімейного законодавства (ст.ст.60, 74 СК України) підтвердити та захисти право спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку, вступити у спадщину, як жінка, яка пережила чоловіка. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] з 01 червня 2020 року до 14 липня 2022 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджується Довідкою від 24.12.2022 року, виданою Головою вуличного комітету № 86 [PERSON] , в якій зазначено, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, здійснювала за ним постійний догляд та поховала за власні кошти, що підтверджуються показами свідків: [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ). Також, Довідка № 386 від 26.12.2022 року, видана ЦНАП Підгородненської міської ради (Відділ з організації надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області) в тому, що померлий [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 12.09.2016 р. (помер [INFO] ) знятий з реєстрації 15.07.2022 р.; на момент смерті разом з ним була зареєстрована: [PERSON] [INFO] з 12.09.2016 р. по теперішній час. Зокрема, доказами щодо спільного господарства та проживання, наявними в матеріалах справи є: - Копія з домової книги за адресою: [ADDRESS] . - Копія Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Драпатою О.М. від 15.08.2016 року, щодо спільної часткової власності на земельні ділянки, кадастрові номери 1221411000:02:052:0119 та 1221411000:02:052:0118. - Копія Договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Драпатою О.М. від 15.08.2016 року, щодо спільної часткової власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . - Копії банківських квитанцій, що підтверджують оплату комунальних послуг за обслуговування житлового будинку, телефонний зв`язок за 2021, 2022 рік - Копія медичної картки, де позивач самостійно привозив [PERSON] до лікарні з переломами, доглядала, покупала медичні ліки та препарати. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Відповідно ч. 2, 3, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи [PERSON] зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ЕСН-1986-8-006) було встановлено, що Позивачи прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Так, судом встановлено тривале проживання позивача [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства, надання взаємної допомоги, а також що вони були пов`язані спільним побутом, починаючи з 1987 року по день смерті [PERSON] .. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити позивач, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав позивача, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки позивач довів це належними та допустимими доказами. Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved