Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Просить визнати 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , визнати за нею право власності на 1/6 частину вказаного житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по справі, пов`язані з оплатою судового збору та правничої допомоги адвоката. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 09 березня 1986 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей ми не мають. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 01 листопада 2022 року у справі №703/2176/22 шлюб між ними розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 02 грудня 2022 року. Під час шлюбу, згідно договору купівлі-продажу від 22 вересня 1987 року, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в Смілянському БТІ реєстрі за № 5231, ними було придбано 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . При цьому, покупцем в договорі вказано лише відповідача і право власності на вказану частину будинку зареєстроване за ним одним. На даний час позивач має намір здійснити його поділ. У добровільному порядку сторони не можуть досягнути згоди щодо розподілу зазначеного будинку, а тому вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Також просив не стагувати судові витрати з відповідача. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони у період з 09 березня 1986 року до 02 грудня 2022 року року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2022 року у справі №703/2176/22. Згідно договору договору купівлі-продажу від 22 вересня 1987 року, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в Смілянському БТІ реєстрі за № 5231, відповідач [PERSON] придбав 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно до ч.1 ст.61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частина 1 ст. 68 Сімейного кодексу України вказує на те, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Таким, чином суд дійшов висновку про те, що спірна частина житлового будинку з надвірними будівлями є об`єктом спільної сумісної власності сторін, як колишнього подружжя. На даний час сторони не можуть дійти згоди щодо визначення часток кожного з них у спірному житловому будинку з надвірними будівлями, який є об`єктом права їх спільної сумісної власності. Згідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови від 20 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Відповідно до ст. 372 ЦК України та ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно до ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. За наведених обставин, суд вважає, що 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки набута ними за час шлюбу, за спільні кошти, їх частки у цьому майні є рівними, тому сторонам згідно до ст. 70 Сімейного кодексу України належить по 1\\6 частині спірного будинковолодіння. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Судові витрати слід покласти на позивача, за його згодою. На підставі викладеного, ст. 16, 321, 372 ЦК України, ст.60, 61, 63, 68, 69, 70, 71 СК України,

Outcome: approved