Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

27 лютого 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька [PERSON] . В подальшому, 12 травня 2023 року позивач [PERSON] надав заяву, в якій просив прийняти заяву про відмову від частини позовних вимог до [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини із ним. Крім цього, просив, вирішити питання про повернення йому судового збору за вказану позовну вимогу. (а.с.19) В підготовчому засідання суд, вивчивши заяву позивача про відмову від позовної вимоги щодо визначення місця проживання дитини із ним, вважає що вказана заява підлягає задоволенню в частини прийняття судом відмови від частини позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового засідання. Вивчивши заяви сторін та враховуючи наведене, суд вважає за необхідне прийняти заяву позивача [PERSON] про відмову від частини позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини, та продовжувати розгляд справи за позовними вимогами про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що сімейне життя не склалося. Сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що суперечить його інтересам. Від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений, до суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. (а.с.27) Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає. Просить не вживати заходи примирення. (а.с. 48) Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчого комітету Шосткинської міської ради в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений. Заяв та клопотань про відкладення підготовчого засідання до суду не надав. Пояснення до суду також не подав. (а.с.22) Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що сторони не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, не мають спільних обов`язків. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позов визнає. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, зважаючи на те, що позивач [PERSON] на примирення не згоден, а відповідач [PERSON] визнає позов і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, і тому цей шлюб необхідно розірвати. Щодо повернення позивачу сплаченого при подачу судового збору за позовну вимогу щодо визначення місця проживання дитини в розмірі 1073 грн 60 коп., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року за №3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Отже, вивчивши зміст заяви позивача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи зазначені вище норми закону, суд вважає, що позивачу [PERSON] у задоволенні заяви про повернення судового збору, слід відмовити, оскільки позивач подав заяву про відмову від частини позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням того, що позивач просить судовий збір не стягувати з відповідача, суд залишає судовий збір за позивачем.

Outcome: approved