Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

у квітні 2018 року позивач звернувся до суду. З урахуванням уточнень просив суд стягнути з ПрАТ «СТ «Іллічівське» на його користь у відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 48 603,29 грн., витрати на проведення оцінки по визначенню вартості заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди в розмірі 700,00 грн. та судовий збір в розмірі 704,80 грн. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 21.11.2016 року на вул. Саперно-Слобідській (в сторону Південного мосту) у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Nexia» д.н.з. [NUMBER] , що належить на паві власності [PERSON] та використовується ТОВ «ФЕМІДА» для надання послуг таксі, під керуванням [PERSON] та його автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] . Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Daewoo Nexia» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована ПрАТ «СТ «Іллічівське» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АЕ/5789683 від 24.11.2015 року, [PERSON] погодився щодо обставин скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди і визнав свою вину у вчиненому повністю, ними було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) без участі працівників поліції. 22.11.2016 року ним було повідомлено страхову компанію про ДТП та 22.11.2016 року подано заяву про виплату страхового відшкодування. Однак, ПрАТ «СТ «Іллічівське» не здійснило виплату страхового відшкодування та не прийняло вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Ухвалою від 26.04.2018 року відкрито провадження у справі (т. 1 а.с. 53-55). Ухвалою від 09.07.2018 року справу прийнято до провадження суддею Шкірай М.І. (т. 1 а.с. 77-78). Ухвалою від 05.03.2019 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ПрАТ «СТ «Іллічівське» (т. 1 а.с. 126-127). Ухвалою від 18.06.2020 року справу прийнято до провадження суддею Хоменко В.С., залучено у якості третьої особи на стороні відповідача -МТСБУ та призначено підготовче засідання (т. 1 а.с. 225-226). Ухвалою від 21.02.2021 року підготовче засідання у справі закрито, призначено судовий розгляд справи (т. 2 а.с. 22). Представник позивача - Забуга А.І. в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - присяжнюк Р.В. в судовому засіданні просив позов задовольнити, заперечував проти задоволення позову в частині вимог до [PERSON] . Інші учасники справи, які в установленому порядку повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Заслухавши учасників справи, які з`явились, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] (т. 1 а.с. 8-9). Судом встановлено, що 21.11.2016 року на вул. Саперно-Слобідській (в сторону Південного мосту) у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Nexia» д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] та використовується ТОВ «ФЕМІДА» для надання послуг таксі, під керуванням [PERSON] та його автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] . На місці події сторонами було оформлено документи про обставини дорожньо-транспортної пригоди без участі працівників поліції, де [PERSON] зазначив про повне визнання своєї вини у здійсненні зіткнення із транспортним засобом позивача (т. 1 а.с. 7). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Daewoo Nexia» д.н.з. [NUMBER] була застрахована згідно із полісом АЕ/5789683 від 24.11.2015 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданим ПрАТ «СТ «Іллічівське», зі строком дії з 26.11.2015 року до 25.11.2016 року включно та з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000,00 грн., франшиза -1 000,00 грн. (т. 1 а.с. 161). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Позивачем було повідомлено страхову компанію про ДТП та подано заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно звіту № 3166 від 16.01.2017 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Daewoo Nexia» д.н.з. [NUMBER] , становить 48 603,29 грн. (т. 1 а.с. 14-49). Станом на день звернення до суду вказана сума позивачу не виплачена, докази на підтвердження виконання обов`язку, передбаченого Законом, щодо виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу в матеріалах справи відсутні. Тому, на думку суду, з урахуванням вказаного, на користь позивача підлягає стягненню вказана сума. Крім того, згідно п. п. 34.2., 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). З матеріалів справи вбачається, що страховою компанією представника для визначення розміру збитків направлено не будо, з огляду на що суд вважає обґрунтованою вимог про стягнення 700,00 грн., сплачених позивачем за складання звіту № 3166 від 16.01.2017 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (т. 1 а.с. 47). Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження, є доведеними, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» на користь позивача судовий збір у справі, сплачений позивачем при зверненні до суду, в розмірі 704.80 грн. (т. 1а.с. 6). На підставі викладеного,

Outcome: approved