Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулось із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 25.07.2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 85/2012. За умовами договору банк надав [PERSON] кредит в розмірі 97 475 грн. строком з 25.07.2012 року по 24.07.2017 року зі сплатою процентів у розмірі 15,7 % річних. Виконання зобов`язань за договором було забезпечено договором поруки між банком та відповідачем [PERSON] . Умови кредитного договору, договору поруки відповідачами не виконані. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2019 року по справі №757/43908/18-ц на користь банку стягнута кредитна заборгованість. Рішення суду відповідачами не виконано. Позивач стверджував, що в порядку ст. 625 ЦПК України має право на стягнення інфляційних втрат за період 12.04.2019 року по 05.10.2021 року у розмірі 11 517 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 6323 грн. Окрім задоволення позовних вимог банк вважав можливим присудження судового збору в розмірі 2684 гривень. Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавав. Відповідачі процесуальним правом надання відзиву не скористались . З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 25.07.2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 85/2012. За умовами договору банк надав [PERSON] кредит в розмірі 97 475 грн. строком з 25.07.2012 року по 24.07.2017 року зі сплатою процентів у розмірі 15,7 % річних. Виконання зобов`язань за договором було забезпечено договором поруки № 1 між банком та відповідачем [PERSON] . Пунктом 1.1. договору поруки [PERSON] поручилась перед банком за належне виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. Умови кредитного договору, договору поруки відповідачами не виконані Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2019 року по справі №757/43908/18-ц на користь банку стягнута кредитна заборгованість. Рішення суду відповідачами не виконано. Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити зокрема, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимоги зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Встановлене узгоджується із постановами Верховного Суду від 26.10.2018 року у справі № 922/4099/17, від 26.04.2017 у справі №918/329/16, за якими суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, і права та інтереси позивача в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін вказаного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України. Вимоги законів України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», «Про споживче кредитування» в частині звільнення боржників від відповідальності застосуванню судом не підлягають, оскільки спірна заборгованість утворилась до періоду дії в Україні воєнного стану. Розмір позовних вимог підтверджується наданим позивачем розрахунком. Розрахунок відповідачем не спростований. Судовий збір підлягає присудженню на користь банку в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved