Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що 23.10.2019 о 10 год. 00 хв. по вул. Південновокзальна, 5 в смт Сахновщина Красноградського району Харківської області відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під час руху заднім ходом, скоїв наїзд на належний їй на праві приватної власності автомобіль Dacia Logan, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобіль Dacia Logan, державний реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Сахновщинського районного суду Харківської області від 19.11.2019 у справі № 634/1524/19 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 340,00 грн. Позивач [PERSON] вказує, що внаслідок вчиненої відповідачем ДТП належний їй автомобіль зазнав механічних пошкоджень. 03 січня 2010 року, в рахунок відшкодування матеріальних збитків, згідно з угодою про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховою компанією на її особовий рахунок було перераховано кошти у розмірі 7 299,64 грн. Згідно з Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 24483 від 27.09.2021 їй було завдано матеріальної шкоди внаслідок пошкодження атомобіля через вказану вище ДТП у розмірі 23 878,00 грн. Позивач вказує, що вона також понесла матеріальні збитки у вигляді витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 3 088,98 грн та витрат на пересилання на адресу відповідача повідомлення про проведення експертизи у розмірі 419,92 грн. Позивач зазначає, що внаслідок вчинення відповідачем ДТП, їй було завдано моральної шкоди, так як вона не могла тривалий час користуватися своїм автомобілем, порушився звичний стан життя у зв`язку із відсутністю автомобіля, який перебував на ремонті. Внаслідок пошкодження автомобіля вона змушена була тривалий час наймати транспорт у інших осіб та оплачувати їх послуги. До цього часу вона відчуває сильні душевні страждання, що невиправно відзначилося на її душевному стані, благополуччі, повсякденному житті, у неї порушився сон, виникли стурбованість, переживання за сім`ю, яка опинилася у скрутному становищі. Крім цього, вона відчуває психічні переживання у зв`язку із необхідністю вирішення спору щодо відшкодування шкоди у судовому порядку. Позивач зазначає, що оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 20 087,26 грн, моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн та судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 908,00 грн. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв чи клопотань суду не надала. Представник позивача - адвокат Лавров В.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, вказаних у позові та в судовому засіданні. Представник позивача вказав, що вина відповідача у вчиненні ДТП, внаслідок якої було завдано механічні пошкодження автомобілю позивача, підтверджується постановою суду, яка набрала законної сили. Зазначив, що розмір матеріальних збитків, завданих позивачу внаслідок пошкодження автомобіля, підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження. Позивачу частково відшкодовано завдану матеріальну шкоду страховою компанією у сумі 7 299,64 грн, яка була визначена страховим комісаром при виїзді на місце ДТП, про що було складено страховий акт. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав. У відзиві на позов відповідач [PERSON] вказує, що він не визнає позов та заперечує проти його задоволення. Відповідач вказує, що наданий позивачем Висновок експертного автотоварознавчого дослідження не є належним та допустимим доказом, так як він не відповідає вимогам чинного законодавства. У цьому висновку не зазначено про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що цей висновок підготовлений для подання до суду. У вказаному висновку експертом визначено величину матеріального збитку без врахування зношеності пошкодженого майна. Наведений у висновку розрахунок є хибним, так як експертом при визначенні вартості матеріального збитку було застосовано коефіцієнт фізичного зносу, згідно п.7.37 з (2):Ез = 0,63. Відповідач вказує, що він не був повідомлений про дату, час та місце проведення автотоварознавчої експертизи, чим порушено його права на захист. У експертному висновку відсутні належні відомості про те, що транспортний засіб перебував у такому самому стані як і на момент після ДТП, з висновку незрозуміло на підставі яких вихідних даних він складався та він не містить повних даних щодо стану та вартості автомобіля до ДТП, реальних збитків та переліку завданих саме внаслідок ДТП пошкоджень. З дати ДТП (23.10.2019) на час складання висновку минуло майже два роки. Протягом цього часу позивач користувалася автомобілем, про що свідчить зміна пробігу, однак у експертному висновку вказане не описано. Представники страхової компанії при проведенні експертизи не були присутні та взагалі не викликалися. Розмір нарахованих позивачем матеріальних збитків не відповідає фактичним витратам зазначеним у позові та доданим до позову документам. Позивачем не надано суду належних доказів про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача - адвокат Клімова Л.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав, вказаних у відзиві на позов та в судовому засіданні. Вказала, що наданий позивачем експертний висновок складений з порушенням вимог чинного законодавства та за відсутності відповідача. Розмір нарахованих позивачем матеріальних збитків не відповідає фактичним витратам зазначеним у позові та доданим до позову документам. Позивачем не надано суду належних та достатніх доказів наявності підстав для відшкодування моральної шкоди. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до наявної у матеріалах справи копії постанови Сахновщинського районного суду Харківської області від 19.11.2019 у справі № 634/1524/19, 23.10.2019 о 10 год. 00 хв. по вул. Південновокзальна, 5 в смт Сахновщина Красноградського району Харківської області [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під час руху заднім ходом, скоїв наїзд на автомобіль Dacia Logan, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобіль Dacia Logan, державний реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Таким чином, [PERSON] своїми діями порушив вимоги п. 10.1, п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ст. 124 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340,00 грн. Постанова суду набрала законної сили 29 листопада 2019 року /а.с. 7/. Таким чином, вказаною постановою суду було встановлено вину [PERSON] у скоєнні ДТП, яка трапилась 23.10.2019, внаслідок якої були завдані механічні пошкодження належному позивачу [PERSON] автомобілю Dacia Logan, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказані у постанові Сахновщинського районного суду Харківської області від 19.11.2019 у справі № 634/1524/19 обставини доказуванню не підлягають. В судовому засіданні було встановлено, що 03 січня 2010 року, в рахунок відшкодування матеріальних збитків, згідно з угодою про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховою компанією на банківський рахунок позивача [PERSON] було перераховано кошти у розмірі 7 299,64 грн /а.с. 12/. З наявного у матеріалах справи Висновку експерта № 24483 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 27.09.2021, складеного старшим судовим експертом Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Власовим О.Ю., вбачається, що позивачу [PERSON] як власнику пошкодженого автомобіля Dacia Logan, державний реєстраційний номер [NUMBER] , через вказану вище ДТП, яка сталася 23.10.2019, було завдано матеріальної шкоди у розмірі 23 878,00 грн /а.с. 15-19/. Відповідач [PERSON] у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні вказували, що зазначений вище експертний висновок складено з порушенням вимог чинного законодавства та визначений ним розмір матеріальної шкоди є неправильним, але при цьому не надали суду належних та достатніх доказів, які б спростовували вказані у цьому висновку дані та розмір матеріальної шкоди. Відповідачем не надано суду іншого експертного висновку, будь-яких актів щодо оцінки пошкоджень автомобіля чи розрахунків матеріальної шкоди, які б спростовували вказані у позові обставини. З наявних у матеріалах справи копій Акту № 24483 від 27.09.2021 щодо здачі-приймання експертного дослідження № 24483, квитанції АТ "Ощадбанк" від 23.09.2021 № 71 та квитанції АТ "Укрпошта" від 22.09.2021 № 148026 вбачається, що позивачем [PERSON] були також понесені матеріальні збитки у вигляді витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 3 088,98 грн та витрат на пересилання на адресу відповідача повідомлення про проведення експертизи у розмірі 419,92 грн /а.с. 11, 13, 14/. Відповідачем [PERSON] та його представником не надано суду належних та достатніх доказів, які б спростовували понесення позивачем вказаних матеріальних збитків. Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Враховуючи те, що вина відповідача [PERSON] у спричиненні механічних пошкоджень належному позивачу [PERSON] автомобілю Dacia Logan, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під час ДТП, яка сталася 23.10.2019, підтверджується постановою суду, яка набрала законної сили, та не заперечувалася відповідачем, враховуючи те, що позивачем підтверджено факт завдання їй матеріальної шкоди та її розмір, в свою чергу відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів, які б спростовували факт заподіяння позивачу матеріальної шкоди та розмір цієї шкоди, суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 20 087,26 грн. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» № 4 від 31.03.1995, розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає у межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц, розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Розглянувши позовні вимоги [PERSON] про відшкодування їй моральної шкоди, суд дійшов висновку, що дійсно внаслідок скоєння відповідачем [PERSON] ДТП та завдання внаслідок неї механічних пошкоджень належному позивачу автомобілю, позивачу [PERSON] була спричинена моральна шкода, що проявилася у тому, що вона не могла тривалий час користуватися своїм автомобілем, порушився звичний стан життя у зв`язку із відсутністю автомобіля, який перебував на ремонті, у необхідності тривалий час наймати транспорт у інших осіб та оплачувати їх послуги, переживаннях, хвилюваннях, незручностях в організації свого життя через неможливість використання пошкодженого автомобіля та необхідністю вирішення спору щодо відшкодування шкоди у судовому порядку, затраченому часі та зусиллях, необхідних для відновлення попереднього стану, а тому моральна шкода підлягає відшкодуванню позивачу відповідачем [PERSON] . Щодо розміру моральної шкоди у сумі 15 000,00 грн, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є завищеними, оскільки позивач не надала суду достатніх та належних доказів, які б підтверджували заявлений нею розмір завданої моральної шкоди. Визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує як тривалість неможливості використання позивачем пошкодженого автомобіля, витрачений час, хвилювання, які пов`язані з необхідністю проведення експертного дослідження та вирішенням спору щодо відшкодування шкоди у судовому порядку, так і глибину моральних страждань позивача, час необхідний для відновлення попереднього стану. Виходячи з вказаних обставин, враховуючи глибину та ступінь моральних страждань позивача,

Outcome: partial