Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Московського районного суду м.Харкова із зазначеним позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Свергунової Вікторії Андріївни про усунення перешкод в розпорядженні майном в якому просить скасувати заборону (реєстраційний номер обтяження 15665990 ), зареєстровану 30.07.2016 року за № 4428380 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Свергуновою В.А. на підставі договору довічного утримання від 30.07.2016 року ,реєстровий № 3022, накладену на кімнату [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 30 липня 2016 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання (догляду) . За цим договором [PERSON] передав позивачу у власність кімнату [ADDRESS] При укладанні даного договіру , нотаріусом накладено заборону на відчуження кімнати. Вищевказана кімната належить [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування кімнати , посвідченого 22 липня 2016 року [PERSON] . Оціночна вартість нерухомого майна становить 90455,00 грн. Відповідно до п.4.2 договору довічного утримання , цей договір може бути розірвано за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін у судовому порядку, а у випадку , та припиняється зі смертю [PERSON] . Оскільки з 24 лютого 2022 року на території Харківської області проходять бойові дії та оголошений бойовий стан , позивач був вимушений виїхати за межі Харкова , щоб евакуювати свою родину у безпечне місце , позивач був позбавлений можливості поховати [PERSON] та у подальшому не зміг отримати свідоцтво про смерть . Також у зв`язку з тим, що позивачем не було отримано свідоцтво про смерть [PERSON] , нотаріус позбавлена можливості виконати нотаріальні дії, а саме не можливо скасувати арешт на кімнату [ADDRESS] , що порушує права позивача , як власника та він має можливості Позивач у судове засідання не з`явився , від позивача надійшла до суду заява в якій просить справу розглядати за його відсутності ,позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Свергунова В.А. в судове засідання не з`явилась , про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що\~\~ [PERSON] на праві особистої приватної власності належить кімната [ADDRESS] . 30 липня 2016 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання (догляду) , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Свергуновою В.А. 30.07.2016 року ,реєстровий № 3021. Відповідно до договору довічного утримання від 30 липня 2016 року , копія якого міститься в матеріалах справи, [PERSON] передав [PERSON] у власність кімнату [ADDRESS] . Відповідно до вказаного договору накладається заборона на відчуження кімнати № [NUMBER] у гуртожитку , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Свергуновою В.А. 30.07.2016 року ,реєстровий № 3022 [INFO] помер [PERSON] . Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що 30.07.2016 за № 15665990 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Свергуновою В.А. зареєстровано обтяження, підстава обтяження: договір довічного утримання № 3021, 30.07.2016 року , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Свергуновою В.А. ; Об`єкт обтяження: кімната у гуртожитку [ADDRESS] ., власник: [PERSON] . Відповідно до положень\~ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та\~ст. 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність заборони відчуження накладеної на майно позивачки, порушує її право вільно розпоряджатися своєю власністю, а відтак, захистити своє право вона може лише у судовому порядку. Згідно до вимог ч.1\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положенням ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до\~\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 73 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, і ншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно\~ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. З системного аналізу зазначених норм права випливає, що відновлення порушеного права позивача, не можливе без виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження нерухомого майна і саме на державного реєстратора покладено обов`язок вносити відомості щодо обтяжень до зазначеного реєстру. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №82614016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/1). Зазначена норма матеріального права визначає право власника, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкоду користуванні власником своєю власністю. При цьому немає значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція Верховного Суду України у справі№ 6-709цс16). Отже, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини враховуючи, наявність заборони у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна порушує права та законні інтереси позивачки, оскільки унеможливлює розпоряджання даним майном, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, тому суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved