Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

06 березня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до ТОВ «ЦЕТЕХНО» про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування збитків та моральної шкоди. 09 березня 2023 року ухвалою суду було відкрито провадження в справі в порядку спрощеного провадження, призначено відкрите судове засідання на 28.03.2023 та визначено строк для подання відповідачем заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, який не може бути меншим п`яти днів з дня вручення ухвали. Судові повістки відповідачем отримані вчасно, що підтверджується поштовими повідомленнями про їх вручення, жодних заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило. Розгляд справи відкладався через неявку відповідача. 04.05.2023 в судове засідання представник відповідача не з`явився, однак надав суду клопотання про відкладення розгляду справи та прохав надати строк для подання відзиву на позов. Позивач в судовому засіданні не заперечувала проти заявленого відповідачем клопотання. Ухвалою суду від 04.05 2023 відкладено розгляд справи на 23 травня 2023 року, встановлено відповідачеві строк до 19 травня 2023 року: - для можливого подання ним до суду відзиву на позовну заяву та всіх письмових доказів, що підтверджують заперечення проти позову; - надіслання позивачеві копій відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Встановлено позивачеві строк до 23 травня 2023 року для можливого подання ним до суду відповіді на відзив відповідача. 23.05.2023 відкладено розгляд справи на 19.06.2023 через не отримання відповідачем відповіді на відзив. Позивач прохав суд стягнути з відповідача на її користь 33 249,05 грн - суму сплачену за придбаний товар та 15 000,00 грн за заподіяну моральну шкоду. Заслухавши позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що позивачем 26 серпня 2021 року за адресою: [ADDRESS] , у магазині «Цитрус», торгівельного комплексу «Екватор», ФОП [PERSON] було придбано електросамокат «Mercane Widewheel Dual Pro WW02AYG21118038253» вартістю 33 249, 05 грн. В квитанції було зазначено: гарантійний термін - 365 днів та гарантійний термін АКБ - 180 днів. Через п`ять днів (точної дати звернення позивач не пам`ятає) після придбання вказаного товару, вона звернулася до магазину з причини того, що під час руху з нижньої частини електросамокату було чути сторонній звук (скрип). Працівники магазину самостійно в приміщенні магазину своїми інструментами, з їх слів, виправили вказаний недолік. Жодних підтверджуючих документів, які стосувались її звернення в магазин таких як акт проведених робіт та квитанції, що засвідчують гарантійне обслуговування, ніхто не надавав. В їх отриманні свій підпис вона не ставила. Які саме дії проводились з самокатом їй невідомо. В подальшому, а саме через декілька днів, у її дитини, якому на той час виповнилося 9 років, під час руху автомобільною дорогою на електросамокаті, в напрямку згори - вниз на перехресті від`єдналось кермо. Внаслідок чого він впав і отримав значні тілесні ушкодження. На перехресті виникла небезпечна ситуація, так як окрім нього рухались інші учасники дорожнього руху. Після цього [PERSON] неодноразово зверталась до сервісного центру магазину «Цитрус» для проведення ремонту зазначеного вище недоліку електросамокату. Після проведення відповідних ремонтів недолік знову з`являвся. 20.10.2021 в електронному кабінет покупця магазину «Цитрус», створеному на ім`я позивача з`явився запис від «Цитрус Сервіс» з позначкою «ПР000780024» - «устройство возвращено». 26.10.2021 в електронному кабінет покупця магазину «Цитрус», створеному на моє ім`я з`явився запис від «Цитрус Сервіс» з позначкою «ПР000781375» - «устройство возвращено». Між зверненнями позивача до магазину « Цитрус » щодо ремонту електросамокату, а саме люфт складного механізму, не пройшло й тижня, що свідчить про істотний недолік товару. 26.11.2021 [PERSON] звернулась з письмовим звернення до директора ТОВ «ЦЕТЕХНО» Попова А. Е. , де зазначила факти наведені нею вище та прохала визнати істотними недоліки, які були виявлені в товарі. Наполягала на розірванні договору та поверненні коштів або про надання можливості обміну на аналогічний товар. 28.12.2021 на її електронну пошту від «[INFO]» надійшла відповідь з юридичного відділу від 13.12.2021 №129 від адміністрації «Цитрус», відповідно до якої в купленому нею товарі не було виявлено істотного недоліку та не надано документів про неможливість усунення такого недоліку. 16.02.2022 позивач звернулась до директора ТОВ «ЦЕТЕХНО» Попова А.Е. з письмовою заявою про повернення коштів в передбачений термін за продукцію гарантійний строк якої не скінчився. 16.02.2022 позивач повторно звернулась до директора ТОВ «ЦЕТЕХНО» Попова А.Е. з письмовою заявою в якій просила провести повторне гарантійне обслуговування електросамокату та надати документи, які засвідчують проведення першого та другого гарантійного обслуговування (акт проведених робіт та квитанції, що засвідчують гарантійне обслуговування). 16.02.2022 відповідно до квитанції №000000060 магазином «Цитрус» електросамокат прийнято на гарантійне обслуговування. Заявлені недоліки: відсутній болт фіксації керма, люфт складного механізму, люфт підшипника рульової. Згідно з актом виконаних робіт №000008263 від 17.02.2022 в результаті діагностики комісія дійшла висновку: кермо - люфт складного механізму; найменування виконаних робіт - механічний ремонт, ремонт складного механізму, електросамокат. 22.06.2022 отримано відповідь від адміністрації «Цитрус» №5127 відповідно до якої було розглянуто її заяви від 15.02.2022 та 16.02.2022. У відповіді зазначено, що 16.03.2022 [PERSON] було видано електросамокат з ремонту. Також було зазначено, що квитанції про приймання товару №000000410 від 18.10.2021 та №000000060 від 16.02.2022 було надано їй під час передачі товару в ремонт. Після завершення ремонту разом з пристроєм їй також було надано Акти виконаних робіт сервісного центру. Позивач наголошувала на тому, що відповідь, адресована їй, не відповідає дійсності, бо електросамокат знаходився в ремонті місяць з 20.09.2021 по 20.10.2021 та був повторно переданий в сервіс через тиждень після отримання з ремонту. Квитанції про приймання товару та в подальшому Акти виконаних робіт сервісного центру їй ніхто не надавав. За їх отримання вона ніде не підписувалася. 11.07.2022 позивач повторно звернулась до магазину «Цитрус» щодо проведення гарантійного ремонту електросамокату. Відповідно до квитанції№000000150 магазином «Цитрус» електросамокат прийнято на гарантійне обслуговування. Заявлені недоліки: кермо - люфт складного механізму. При передачі товару на гарантійний ремонт, повідомлялося про погодження на ремонт протягом 14 днів, про що зазначалося у квитанції про приймання товару №ПК000000150 від 11.07.2022. Через місяць, працівники магазину, в телефонній розмові, повідомили, що позивач повинна сплатити їм визначену суму за нібито ремонт однієї з частин електросамокату, яка не відноситься до умов сервісного обслуговування. До теперішнього часу електросамокат перебуває в сервісному центрі на ремонті. 25.09.2022 [PERSON] звернулась з письмовою скаргою до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області. В своєму зверненні прохала розглянути її скаргу по суті в передбачений законодавством строк та вирішити питання щодо повернення коштів за товар, станом на дату її звернення (п. 1 ч. 1 ст. 8, п. 3 ч. 7 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів»), який не відповідає якості та має істотний недолік. 03.10.2022 на електронну пошту позивача надійшла відповідь з Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, в якій було зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду, що унеможливлює проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю). Крім того Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області їй було рекомендовано в разі актуальності питання звернутись до них з цим же питанням після закінчення в Україні воєнного стану. Слід також зазначити, що відповідно до ст. 22 Закону, захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. 10.10.2022 з письмовою претензією позивач звернулась до директора ТОВ «ЦЕТЕХНО» Попова А. Е. , в якій просила, відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» усунути зазначені недоліки протягом 14календарних днів. У разі неможливості якісного усунення недоліку, просила замінити товар на такий самий належної якості або повернути кошти. Якщо ж її вимоги, передбачені законодавством про захист прав споживачів, не будуть задоволені, вона буде змушена звернутися до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди. 07.12.2022 від ТОВ «ЦЕТЕХНО» з порушенням строку надання відповіді, відповідно до ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян», надійшла відповідь на її претензію, в якій повідомлялося, що ТОВ «ЦЕТЕХНО» не має можливості задовольнити її вимоги. Внаслідок істотного недоліку товару позивачеві було завдано значної моральної та матеріальної шкоди. Позивачка відмовилася від договорукупівлі-продажу товару та вимагає від відповідача повернення сплаченої за товар грошової суми, а саме: 33 249, 05 грн. Окрім того, вважає, що неправомірними діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, щоїй було завдано моральної шкоди, яка виражається у тому, що внаслідок незадовільної роботи приладу її син отримав тілесні ушкодження (садна та забої), після чого був вимушений звернутись до лікаря та проходити відповідне лікування з призначенням лікарських засобів. Усупереч ЗУ «Про звернення громадян», позивачеві доводилося чекати місяцями відповіді на її звернення. Крім того, після вказаної низки подій стан її здоров`я різко погіршився. Наразі відчуває значні головні болі та має високий артеріальний тиск, гостру біль в області серця. Також була вимушена звернутись до лікаря та проходити відповідне лікування з призначенням лікарських засобів. Це підтверджується висновком спеціаліста №4571 від 06.12.2021. Завдану моральну шкоду оцінила у розмірі 15 000, 00 грн. Суд відхиляє надані відповідачем заперечення, викладені у відзиві та в окремій заяві, як такі, що не спростовують вимоги позивача. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ч. 1 ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ст. 662 ЦК України вказує, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно зі ст. 662 ЦК України , продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 664 ЦК України, товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Згідно з ст. 667 ЦК України, якщо право власності переходить до покупця раніше від передання товару, продавець зобов`язаний до передання зберігати товар, не допускаючи його погіршення. Необхідні для цього витрати покупець зобов`язаний відшкодувати продавцеві, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом. У пунктах 7, 15, 17, 22 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» дано визначення таких термінів, зокрема, під договором розуміється - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція, підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (далі - розрахунковий документ); під недоліком розуміється - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); 17) під послугою розуміється - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; під продавцем розуміється - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; 22) під споживачем розуміється - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. З аналізу перелічених норм матеріального праву слідує, що до договорів купівлі-продажу за участю покупця-фізичної особи застосовується законодавство про захист прав споживачів, який зокрема регулює відносини між споживачами товарів (робіт, послуг) і виробниками, виконавцями, продавцями в умовах різних форм власності, встановлює права споживачів та визначає механізм реалізації державного захисту їх прав. Частина 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. В пунктах 1, 2, 5, 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно з ч.1 та 2 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Держава створює умови для здобуття споживачами потрібних знань з питань реалізації їх прав, в тому числі шляхом розробки та проведення відповідних освітніх програм. Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Положеннями ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України). За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу, що визначено ч. 1 ст. 665 ЦК України. Згідно з ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ст. 615 ЦК України). Відповідно до ч. 1-3 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов`язків доказування. При вирішенні спорів про захист прав споживачів слід враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові). Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Суд вважає, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання та повинен відшкодувати позивачеві суму коштів придбаного товару в сумі 33 249, 05 грн. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди. За змістом частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Отже, моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц. Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За вимогами статті 4 «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначив, що їй спричинена моральна шкода, та обгрунтовує її моральними психологічнимит стражданнями та погіршенням стану здоров`я. Так, позивачем у позовній заяві доведено належними доказами заподіяння їй моральної шкоди відповідачем, обґрунтовано заявлений розмір шкоди у 15 000,00 грн, тому суд вважає, що існують правові підстави для відшкодування моральної шкоди. В порядку ст. 141 ЦПК України потрібно здійснити розподіл судових витрат. Оскільки позов задоволено, то судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved