Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, вказуючи, що з 2005 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , вели спільне господарство, були об`єднані спільним побутом та мали спільний бюджет. [INFO] [PERSON] помер, за померлим залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 8,6951 га, кадастровий номер 3523480400:02:001:0530. Після смерті [PERSON] вона звернулась до Новгородківської державної нотаріальної контори з метою заведення спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з необхідністю встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю та їй було роз`яснено, що це питання вирішується у судовому порядку. Так, відповідно до ст. 1264 ЦКУ у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В зв`язку з чим просить встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] , починаючи з 2005 року по день його смерті. Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2023 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи. Крім цього, ухвалою суду від 02.05.2023р. було задоволено клопотання заявниці про виклик та допит свідків, а також цією ж ухвалою за ініціативою суду витребувано з Новгородківської державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] №29/2023 від 13.03.2023 року та витребувано з Кропивницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіо\-нального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відомості за Даними державного реєстру актів цивільного стану щодо наявності актових записів про шлюб у гр. [PERSON] та гр. [PERSON] за період з 2005 року по 01.12.2022р. Заявниця [PERSON] під час розгляду справи заяву по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на її задоволенні. Також суду пояснила, що з [PERSON] разом мешкали близько 18 років, у її будинку за адресою: [ADDRESS] , але [PERSON] за вказаною адресою прописаний не був, здається він був зареєстрований у своєму будинку в с. Верблюжка Кіровоградської області. Вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя. Дітей у [PERSON] не було і ні з ким він одружений не був. До зустрічі з нею він з кимось жив, але їй не відомо з ким. Вона була одружена лише один раз, шлюб було укладено в 1978 році, але він помер в 1997 році. Більше шлюбів ні з ким не укладала. Батьки [PERSON] померли давно, ще до смерті останнього. [INFO] [PERSON] помер та за померлим залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 8,6951 га. Для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , їй необхідно в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, що зробить її спадкоємицею четвертої черги спадкування за законом та надасть можливість за законом оформити її спадкові права. Проте, в останнє судове засідання заявниця не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій заяву підтримала, наполягала на її задоволенні, а також просила розгляд справи закінчити у її відсутність. Представник заінтересованої особи - Новгородківської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, проте надав до суду 01.05.2023 року клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без його участі, за наявними в матеріалах справи документами та проти задоволення заяви заявниці не заперечував. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він багато років знає родину заявниці [PERSON] . Йому відомо, що заявниця проживала разом з [PERSON] десь 18 років. Вони проживали як сім`я, як чоловік та дружина, вели спільне господарство. Одружені не були. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вони з заявницею сусіди, добре знає її родину. Їй відомо, що заявниця з 2005 року проживала разом з [PERSON] , який помер [INFO] . Вони проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Одружені не були, зійшлися та й жили разом. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона добре знає родину заявниці [PERSON] , оскільки вони являються родичами, з заявницею рідні сестри. Їй відомо, що заявниця з 2005 року проживала разом з [PERSON] . Вони проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, робили ремонт. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд завершив розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся заявниці та заінтересованої особи. Вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, розглянувши письмові заяви заявниці та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 06.12.2022 року [PERSON] помер [INFO] в с. Верблюжка Кропивницького району Кіровоградської області у віці 59 років, про що складено відповідний актовий запис № 237. Згідно довідки старости Верблюзького старостинського округу №124 від 07.03.2023 року в книзі погосподарського обліку №2, гр. [PERSON] , який народився, [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] , з 2005 року постійно по день своєї смерті, до [INFO] . Спадкодавець та його співмешканка [PERSON] за даною адресою проживали однією сім`єю з 2005 року. Верблюзькою сільською радою Кіровоградської області заповіт спадкодавця не посвідчувався. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71772328 від 13.03.2023 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , Новгородківською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 13.03.2023 року заведена спадкова справа № 29/2023. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкого реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №71772284 від 13.03.2023р. та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №71772261 від 13.03.2023р. інформація у Спадковому реєстрі, щодо наявності спадкоємців після смерті гр. [PERSON] , 1963 р.н., відсутня. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №927363 земельна ділянка площею 8,6951 га, кадастровий номер 3523480400:02:001:0530, належить померлому [PERSON] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №33/02-14 виданої завідувачем Новгородківської державної нотаріальної контори Голобородько О.В. заявниці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , згідно ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», у зв`язку з необхідністю встановлення факту спільного проживання однією сім`єю не менше п`яти років зі спадкодавцем та їй було роз`яснено, що це питання вирішується у судовому порядку. Згідно витребуваної судом копії спадкової справи №29/2023 заведеної 13.03.2023 року встановлено, що заяву на прийняття спадщини було подано лише заявницею [PERSON] 13.03.2023 року та інших спадкоємців згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру більше немає. Відповідно до наданої інформації з Кропивницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіо\-нального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка була витребувана судом, вказано, що в архіві відсутні актові записи про державну реєстрацію шлюбу як у гр. [PERSON] , [INFO] так і у гр. [PERSON] , [INFO] за період з 2005 року по 01.12.2022р. Як встановлено судом, заявниця заявляє вимогу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, оскільки це має для неї юридичне значення, а саме дає їй право на спадкування після смерті [PERSON] . Слід зазначити, що відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно приписів ст. 1258 ЦК України спадкування за законом здійснюється почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно положень ч.1 ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Статтями 1261-1266 ЦК України визначено п`ять черг спадкування за законом, та спадкування за правом представлення, зокрема статтею 1264 цього Кодексу визначено, що у четверту чергу права на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , [INFO] , інших спадкоємців, які б могли прийняти його спадщину відповідно до закону немає. Таким чином встановлення факту проживання [PERSON] з заявницею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть останній можливість реалізувати право на спадкування, як спадкоємиці четвертої черги спадкування за законом. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт проживання заявниці [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без шлюбу, починаючи з 2005 року по день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що має для неї юридичне значення, а саме надає право на спадкування за законом після смерті спадкодавця, а тому заява підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявниці, суд не повертає сплачену нею при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved