Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

ТОВ «Вінницягаз Збут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що [PERSON] \~є споживачем\~послуг з\~постачання природного\~газу,\~які надаються\~ТОВ «Вінницягаз\~Збут» з\~відкритим особовим\~рахунком № [NUMBER] ,\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Свої зобов`язання\~по забезпеченню\~відповідача природним\~газом,\~як споживача\~цих послуг,\~позивач виконує\~належним чином\~та в\~повному обсязі.\~Однак відповідач\~свої зобов`язання\~по оплаті\~послуг своєчасно\~не виконує,\~внаслідок чого\~утворилася заборгованість\~за послуги\~з постачання\~природного газу\~за період\~з 01.09.2020\~по 30.04.2022\~в розмірі\~51912,06\~грн.,\~з яких:\~48037,59\~грн.\~ сума\~заборгованості за\~послуги з\~газопостачання;\~718,59\~грн.\~ 3%\~річних та\~3155,88\~грн.\~-\~сума втрат\~від інфляції. В добровільному порядку відповідач заборгованість за спожитий природний газ не сплачує, чим порушує умови договору. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 48037,59 грн. за період з 01.09.2020 по 30.04.2022, 3% річних в сумі 718,59 грн. за період з 26.08.2021 по 23.02.2022, суму втрат від інфляції в розмірі 3155,88 грн. за період з 26.08.2021 по 23.02.2022, а всього 51912,06 грн. та 2681,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» Мосьондз С.А. не з`явився, натомість подав заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася судом належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Як зазначено в позові, [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Вінницягаз Збут» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Відносини сторін щодо надання послуг постачання природного газу регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827(надалі Правила постачання) та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1386/27831. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належить: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «При житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу", споживач газу зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до п. 32 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, побутовий споживач зобов`язаний: забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Згідно з п. 1.3. Типового договору, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору). Згідно з підпунктом 1 п. 5.2. Типового договору, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами цього договору. Відповідно до правової позиції Верхового Суду України, викладеної у постанові від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, яка підтримана у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати житлово-комунальних послуг у повному обсязі. Згідно виписки\~по особовому\~рахунку № [NUMBER] \~щодо житлового\~приміщення за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~споживач [PERSON] \~за період\~з вересня\~2020\~року по\~липень 2022\~року не\~здійснювала оплату\~послуг за\~постачання природного\~газу,\~заборгованість за\~послуги з\~постачання природного\~газу за\~період з\~01.09.2020\~до 30.04.2022 становить 48037,59 грн. (а.с. 12). Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Свої зобов`язання по забезпеченню відповідача природним газом, як споживача цих послуг, позивач виконує належним чином та в повному обсязі. Однак відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг своєчасно не виконує. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість за надані послуги з постачання природного газу не сплачує, він тим самим порушує ст. 526 ЦК України та п. 5.2 Типового договору. З огляду на викладене, у відповідача перед позивачем виник обов`язок щодо сплати послуг з постачання природного газу попри відсутність двосторонньої підписаної письмової форми договору про надання послуг з постачання природного газу. Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача 3% річних та інфляційних, то суд зазначає наступне. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, оскільки відповідач вчасно не оплачувала послуги з постачання природного газу, що стало підставою для нарахування їй 3% річних та інфляційних, права позивача підлягають захисту, а позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних підлягають задоволенню. Зважаючи на зазначене вище, позивачем правомірно заявлено до стягнення 718,59 грн. - суми 3% річних від простроченої суми заборгованості та 3155,88 грн. - сума втрат від інфляції за період з 26.08.2021 по 23.02.2022. Відповідачу не нараховувались збитки за порушення грошового зобов`язання з дня введення воєнного стану в Україні, а саме з 24.02.2022 до дати підготовки даного позову. Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. На дату розгляду даної справи у суді, відповідач не надала суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача. Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування його витрат по сплаті судового збору 2681 грн. 00 коп.

Outcome: approved