Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] вказавши, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2010 року з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.12.2009 року і до повноліття дитини. 03.12.2019 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON] . Оскільки на даний час позивач має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , а також двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу [PERSON] , які разом мешкають за адресою [PERSON] , отже перебувають на його утриманні, просить зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням суду від 20.01.2010 року, до 1/6 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення [PERSON] повноліття. Ухвалою суду від 20.03.2023 року відкрите провадження та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач в установлений судом строк направила до суду відзив на позов, в якому просила суд відмовити у задоволенні позову через не доведення зміни матеріального стану позивача. Позивач направляв до суду відповідь на відзив в якому заперечував проти наведених відповідачем підстав для відмови у задоволенні позову. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено наступне. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2010 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання донки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.12.2009 року і до повноліття дитини. Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.02.2010 року. 03.12.2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2018 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвами про народження, батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Станом на 16.01.2020 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі свідоцтвом про народження, батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до корінця медичного висновку №40/1 про дитину-інваліда віком до 18 років від 08.03.2023 року, [PERSON] , [INFO] , має захворювання F09, відповідає розділу Х п. 1 п.п. 1.3. Переліку медичних показань. Корінець медичного висновку дійсний до 01.03.2025 року. [PERSON] , будучи законним представником (опікуном) дитини з інвалідністю, [PERSON] , 2018 року народження, з 21.04.2023 року по 28.02.2025 року отримує державну соціальну допомогу дитині з інвалідністю до 18 років. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.2 ст.51 Конституції України та, ст. 180 Сімейного кодексу України. Стаття 181 ч. 3 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З досліджених судом доказів, на які посилається позивач, обґрунтовуючи позов, не доведено обставин зміни чи погіршення матеріального стану [PERSON] , оскільки відомостей про доходи позивачем не надано, також недоведеною є обставина перебування на утриманні [PERSON] його дружини [PERSON] та її неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки позивач не має обовязку з утримання [PERSON] та [PERSON] , а докази на підтвердження того, що він матерально утримує [PERSON] позивачем не надано. Водночас позивачем доведена зміна сімейного стан, адже у нього у звязку із народженням [PERSON] виник обовязок щодо утримання останньої, що є підставою для зміни розміру аліментів. Зважаючи на надані сторонами докази та обставини справи, суд вбачає підстави для зменшення розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходу для дитини відповідного віку, починаючи з набрання рішенням законної чинності і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на [PERSON] , та захистом прав неповнолітньої [PERSON] . При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved