Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до Тернопільської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0928 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] кадастровий номер 6110100000:15:007:0247. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на ту обставину, що за відсутності визначення розміру часток позбавлена можливості оформити права на спірне майно В судове засідання представник позивачки направив клопотання розглядати справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач направив в суд клопотання про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні спору покладається на думку суду. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. На підставі нотаріально посвідченого договору дарування частини будинку від 14.02.1997 №4-562, позивачка стала власником 37/100 житлового будинку [ADDRESS] , про що свідчать копії договору дарування від 14.02.1997, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24559119 від 24.11.2009, витягу з ДРРПнНМ про реєстрацію права власності №202511051 від 02.03.2020. Решта 63/100 житлового будинку [ADDRESS] належало на праві власності матері позивачки - [PERSON] на підставі витягу з ДРРПнНМ про реєстрацію права власності №202511227 від 02.03.2020. Рішенням Тернопільської міської ради №7/47/109 від 13.03.2020 гр. [PERSON] та [PERSON] в порядку ст.ст. 12,40,89,116,118,121,125,126 ЗК України передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку (кад.номер 6110100000:15:007:0247) площею 0,0928 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] та в подальшому зареєтровано речові права на цю земельну ділянку в ДРРПнНМ, про що свідчить витяг №215854957 від 10.07.2020, інформаційна довідка з ДРРПнНМ від 21.03.2023 №326465035, витяг з ДЗК №НВ-6112946572020 від 09.06.2020. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14.04.2022. У Першій тернопільській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №151/2023 після померлої [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71748114 від 10.03.2023. [PERSON] , як донька, спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Інші спадкоємці за законом відсутні. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-594 та витягу з Державного реєстру речових прав №326468448 від 21.03.2023, позивачка успадкувала належний матері 63/100 житлового будинку [ADDRESS] . Таким чином, позивачка стала власником цілого житлового будинку [ADDRESS] . Разом з тим, постановою №4369/02-31 від 21.03.2023 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка є об`єктом права спільної власності спадкодавця [PERSON] та [PERSON] . Підставою для такої відмови послужило те, що згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача ('попереднього власника') такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу ('попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. Перша тернопільська державна нотаріальна контора зазначила, що в цьому випадку неможливо встановити спадкову масу, визначити конкретний розмір спадкового майна, а отже, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку вказаної земельної ділянки - неможливо. Відповідно до ст. ст. 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В той же час, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Право власності на майно у випадку прийняття спадщини виникає з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України). Відповідно до ст. 89 ЗК України: Земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) \~ \~ \~ \~подружжя; б) \~ \~ \~ \~членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) \~ \~ \~ \~співвласників жилого будинку; г) \~ \~ \~ \~співвласників багатоквартирного будинку. Згідно із ст. 1225 ЦК України: Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. У разі смерті співвласника земельної ділянки, частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця (п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»), В той же час, частки співвласників будинку не збігаються із частками у спільній сумісній власності на земельну ділянку під будинком, які мали би бути рівними, що не відповідає ч.2 ст.120 ЗК України, що унеможливлює оформити право власності на частину земельної ділянки, яка належала матері позивачки, шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. За ч.І ст.120 ЗК України У разі набуття на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений" на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. Згідно ч.2 ст.120 ЗК України у разі набуття окремої частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що перебував у приватній власності її попереднього власника, право власності на земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, одночасно переходить до набувача пропорційно до його частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо попередньому власнику у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому розмірі. Таким чином у зв`язку із тим, що позивачка і спадкодавець були співвласниками будинку у визначених частках, та були одночасно співвласниками земельної ділянки під ним у невизначених згідно ч.2 ст.120 ЗК України частках, позивачка успадкувала частку будинку померлої матері, а також належну матері земельну ділянку, то позивачка стала власником цілого будинку та згідно ст.377 ЦК України та ч.1,2 ст.120 ЗК України цілої земельної ділянки. Однак, позивачка через неможливість цього визначити нотаріусом, змушена звертатися з позовом до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, (п. 23 Постанови № 7 від 30.05.2008 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»). Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За ч.І ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ст. 152 ЗК України: Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) \~ \~ \~ \~визнання прав; б) \~ \~ \~ \~відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) \~ \~ \~ \~визнання угоди недійсною; г) \~ \~ \~ \~визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) \~ \~ \~ \~застосування інших, передбачених законом, способів. Оскільки, чинним законодавством не передбачено порядку встановлення розміру частки спадкодавця у майні, відтак позивачка цілком правомірно звернулася до суду за захистом своїх порушених прав, шляхом визнання за нею права власності на цілу спірну земельну ділянку. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved