Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 08 травня 2023 року, в якій просив суд: розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 17 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, актовий запис №282; після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін; понесені ним судові витрати по справі стягнути з відповідача. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 17 серпня 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області. Від шлюбу вони мають двох спільних дітей доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейне життя між сторонами не склалось. Погіршення стосунків відбувалось останні 3 роки, що передували зверненню до суду, у зв`язку з різними поглядами на шлюб та сім`ю. У 2021 році їх сім`я переїхали проживати до м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, будучи внутрішньо переміщеними особами з тимчасово окупованої території. З цього часу стосунки між ними ще більше погіршились, а з 02 травня 2023 року остаточно припинені. Наразі діти мешкають з ним, а [PERSON] мешкає окремо, має стосунки з іншим чоловіком та не бажає зберігати їх сім`ю. Зважаючи на вказані обставини, на переконання позивача, шлюб розпався остаточно та носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечитиме інтересам сторін, адже примушування до шлюбних відносин є неприпустимим. Майновий спір та спір щодо визначення місця проживання дітей між ними наразі відсутній. Діти виразили бажання мешкати з ним, перешкод у спілкуванні їх з матір`ю він не створює. Ухвалою суду від 18 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.22). Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались. Позивач [PERSON] одночасно з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Надання строку на примирення вважав недоцільним. Відповідач [PERSON] 19 травня 2023 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу та підтвердила, що шлюб дійсно розпався та наразі вона має інші стосунки. Рішення розлучитись є виваженим, остаточним, а примирення є неможливим. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, фактичне визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 серпня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, актовий запис №282 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17 серпня 2007 року, а.с.12). Від шлюбу сторони мають двох доньок неповнолітню [PERSON] , [INFO] , та малолітню [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.13, 14). Сім`я [PERSON] є внутрішньо переміщеною з тимчасово окупованої території Луганської області та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради. [PERSON] разом з доньками [PERSON] та [PERSON] мають зареєстроване місце перебування за адресою: [ADDRESS] (а.с.8, 15, 16), відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Як вказував позивач, що не оспорювала відповідач, діти проживають зі [PERSON] , спір про визначення їх місця проживання між сторонами відсутній. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між подружжям остаточно припинено. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують відносин, притаманних подружжю, та категорично заперечують проти надання строку на примирення. Відповідно до\~ст.24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, зумовлює його добровільний характер. Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, яку кореспондує п.10 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу та категорично заперечує проти надання строку на примирення, відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва\~про шлюб серії\~ [NUMBER] \~від 17\~серпня 2007\~року (а.с.12)\~слідує,\~що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність заяви відповідача про відновлення дошлюбного прізвища. Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне повернути позивачеві 50% судового збору, сплаченого при поданні позову (квитанція №32528798800006852542 від 05 травня 2023 року АТ «ТАСКОМБАНК», а.с.1) за рахунок коштів з Державного бюджету України, що становить 536 грн. 80 коп., а інші 50% судового збору (536 грн. 80 коп. відповідно) стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved