Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

Представник заявника 22.04.23 р. звернувся до суду із вказаною вище заявою.Просить встановити факт неправильності запису у акті цивільного стану про народження [PERSON] за № 16 від 30.03.1960 року, складеному виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Буського району Львівської області. Просить внести зміни у вказаний вище актовий запис, виправивши дату народження; зобов`язати заінтересовану особу у справі внести зміни у вказаний вище актовий запис, виправивши дату народження.Обґрунтовує свої вимоги тим, що [PERSON] народилася у с. Переволочні Буського району Львівської області.Виявлено запис №16 від [INFO] року,де при внесені відомостей в реєстр була допущена помилка в даті народженні. Замість правильного "[INFO]" року було помилково зазначено "[INFO]" року,яка є датою видачі свідоцтва про народження та датою запису в книзі актів громадянського стану. Представник заінтересованої особи [PERSON]. підтримав заяву та происв її задоволити. Представник заінтерисованої особи в судове засідання не з`явився,надавши заяву про розгляд справи без участі представника,оскільки додаткових обставин окрім вказаних повідомити не може. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності представника заінтерисованої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява безпідставна та не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (ч.2 ст. 49 ЦК України). Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України від 01.07.2010 року №2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом ДРАЦС за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган ДРАЦС складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч. 1 ст. 22 Закону України від 01.07.2010 року №2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану (далі - Правила), їх поновлення та анулювання за змістом пунктів 1.1, 1.5 яких внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами ДРАЦС України, проводиться за заявами громадян відділами ДРАЦС у випадках, передбачених чинним законодавством.Підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, в яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану (підпункти 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 Правил).Таким чином, органи ДРАЦС за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. У ч. 1 ст. 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом ч. 2 цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 466/1150/18 (провадження № 14-59цс19) вказано, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку, передбаченому главою 6 розділу IV ЦПК України. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду не погоджується з висновками судів першої й апеляційної інстанцій про те, що у сторін виник публічно-правовий спір стосовно оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження особи, та вважає, що справа має розглядатися за правилами цивільного судочинства в порядку окремого провадження.Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07.07.1995 р. «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження; у зв`язку з усиновленням (удочерінням), а також у разі запису усиновителів батьками усиновленого; при зміні прізвища одного з подружжя або дитини у зв`язку з розірванням шлюбу або визнанням шлюбу недійсним; якщо прізвище, ім`я та по батькові зазначені без урахування національних традицій; якщо при реєстрації народження дитини їй дане прізвище або ім`я без урахування бажання батьків або одного з них, а також у зв`язку зі зміною статі). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 грудня 2019 року у справі № 425/2737/17 (провадження № 61-14244св19) зазначено, що «згідно з частинами першою - четвертою статті 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а також вони регулюються Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (далі Правила 2000 р.), затвердженими Наказом МЮ України № 52/5 від 18.10.2 000 р.. Вказаними законодавчими актами встановлено, що зміни, виправлення до актового запису вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем збереження відповідного актового запису.Відповідно доч.5 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а також Правил проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін, виправлень до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису.На виконання вище зазначеної норми були прийняті Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення або анулювання (далі Правила 2011 р.), затвердженіНаказом МЮ України № 96/5 від 12.01.11 р., що регулюють зміни до актових записів цивільного запису та порядок їх внесення.Згідно із ч. 1ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом за наявності достатніх підстав для цього.Відповідно до п. п. 1.7, 1.15, 2.16.7, 2.18 Правил 2011 р. внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану заявникові разом з відповідним висновком повертаються оригінали документів чи їх відповідно оформлені копії. Рішення суду про внесення змін, доповнень абовиправлень в актові записи цивільного стану є підставою для внесення змін, які зазначені в рішенні суду. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Такі зміни вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану.Практика розгляду аналогічної категорії справ зазначена у Постанові Пленуму ВС України "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» № 12 від 07.07.95 р., відповідно до абз. 2 п. 3. п. 4 якої роз`яснено, що згідно із Законом України «Про органи реєстрації актів громадянського стану»і Правил, затверджених МЮ України, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по - батькові, тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Відповідно до п. 7 вказаної вище Постанови, питання про встановлення неправильності в актовому записі суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, ін. посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу.Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Актовий запис про народження є первинним документом, в якому зазначаються дані про народження дитини і зазначається, зокрема, дата народження. Свідоцтво про народження дитини видається на підставі актового запису про народження, а паспорт громадянина України на підставі свідоцтва про народження дитини. Отже, дати народження дитини в подальших документах, яке не відповідає даті народження в актовому записі про народження, не може бути підставою для внесення змін до цього актового запису за відсутності доказів, що при написанні дати в актовому записі працівниками органів реєстрацій актів громадянського стану була допущена помилка. В актовому записі про народження заявниці № 16 від 30.03.1960 року зазначена її дата народження « [INFO] ». Всі інші наступні документи (свідоцтво про народження, паспорт, тощо) повинні видаватись відповідними органами з зазначенням саме цієї дати народження, тобто « [INFO] ». Саме ці наступні документи повинні відповідати первісному документально підтвердженому джерелу про дату народження. І якщо в цих документах дата народження не відповідає актовому запису про народження, то це не свідчить про неправильність самого актового запису про народження. Заявниця просить суд зробити все навпаки та визнати неправильність актового запису на підставі тих документів, яким цей актовий запис не відповідає. Жодних доказів народження заявниці не [INFO] року, а в інший день - суду не надано. За таких обставин заява [PERSON] є необгрунтованою та не підлягає задоволенню

Outcome: dismissed