Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

Адвокат Калінін С.К., в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області у якій просить: - зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди та не чинити перешкод у вихованні, спілкуванні та спільному відпочинку [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] ; - визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні, спілкуванні та спільному відпочинку з сином [PERSON] , [INFO] , у формі періодичних побачень з дитиною з урахуванням стану здоров`я дитини та інших обставин, що мають істотне значення, а саме: щосуботи з 10.00 год. до 18.00 год.; щонеділі з 10-00 год. до 18.00 год.; дозволити з 18.00 год. суботи до 10.00 год. неділі залишати дитину за її бажанням на ніч за адресою проживання батька, з обов`язковим повернення дитини батьком до місця її постійного проживання; дозволити провідувати дитину за місцем її проживання, коли немає можливості самостійних побачень (коли дитина хворіє, дуже погана погода, тощо); завчасно попередивши [PERSON] , у вільний від навчання у дошкільному закладі чи школі час, без перешкод зустрічатися та спілкуватися з сином в навчальному закладі та супроводжувати його до місця постійного проживання; завчасно попередивши [PERSON] за 10 днів, на період канікул в навчальному закладі, [PERSON] має право брати сина до себе за місцем свого проживання та відпочивати разом з ним на території України на термін не менше половини тривалості канікул в навчальному закладі, а за письмовою згодою [PERSON] і більшої тривалості; встановити спільний відпочинок та проживання дитини [PERSON] з батьком три тижні у липні кожного року; встановити спільний відпочинок та проживання дитини [PERSON] з батьком один тиждень в першій половині січня кожного року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.06.2016 між сторонами укладено шлюб. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] . У добровільному порядку між батьками визначено місце проживання дитини разом із матір`ю, однак відповідач перешкоджає батьку у спілкуванні з дитиною, а якщо і дозволяє побачення то на не тривалий час і лише в її присутності в тих місцях, де вважає за потрібне. Не дозволяє приводити сина додому за місцем проживання позивача, впливає на дитину з метою втрати у неї почуття до батька. На підставі ст. ст. 157, 159 Сімейного кодексу України позивач звернувся до суду за захистом свого права на спілкування та виховання власної дитини. Представник відповідача, в інтересах [PERSON] , подав до суду відзив у якому зазначив, що відповідач частково визнає позовні вимоги. Також вказав, що [PERSON] не погоджується із вимогою щодо зобов`язання усунути перешкоди у спілкуванні позивача з дитиною, оскільки вимоги в цій частині жодним чином не обґрунтовані, а докази на підтвердження наявності таких обставин суду не надані. Також вказує на те, що визначений спосіб участі у спілкуванні та вихованні спільного малолітнього сина порушує права дитини з огляду на фактичні обставини справи та з урахуванням особистих відносин з малолітнім сином. Позовні вимоги є надмірними, незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Вважає за можливим із врахуванням віку, інтересів дитини, психоемоційного та фізичного стану сина визначити наступний спосіб та порядок участь у вихованні та спілкування батька з дитиною, встановивши такі дні та години побачень з дитиною: щонеділі з 14.00 год. до 19.00 год. з можливістю відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів під час побачень на території м. Лебедин у присутності матері; необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; за домовленістю з матір`ю дитини у разі зміни обставин (хвороба, зміна розпорядку занять та інше) визначений та встановлений порядок може бути змінений у кожному конкретному випадку за обов`язкової умови щоб загальний встановлений у кожному конкретному випадку час спілкування батька з сином не був зменшений. Ухвалою від 14.03.2023 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 23.05.2023 підготовче провадження закрито, призначено судовий розгляд справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Представник подав до суду заяву у якій справу просив розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились. Представник направив до суду заяву у якій справу просив розглядати без його участі та участі відповідача. Просив встановити спосіб участі батька у вихованні дитини, запропонований органом опіки та піклування, визначений в рішенні виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 26.04.2023 № 113. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради у судове засідання не з`явилась, надала суду рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 26.04.2023 № 113, яким затверджено висновок щодо розв`язання спору про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Справу просила розглядати без її участі. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 04.06.2016 Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 54 (а.с. 22). [INFO] від шлюбу народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). Згідно з наданими копіями довідок, [PERSON] три рази на тиждень (понеділок, вівторок та п`ятницю) відвідує приватні логопедичні заняття (а.с. 45 зворот. стор.). Два рази на тиждень [PERSON] (четвер, субота) відвідує заняття з англійської мови (а.с. 46). З вересня 2021 року [PERSON] відвідує заняття гуртків у клубі мами і дитини « [INFO] », що підтверджується копією довідки від 31.03.2023 № 01-41/11 Центру еколого-натуралістичної творчості учнівської молоді (а.с. 47 зворот. стор.). Згідно з копією довідки від 30.03.2023 № 01-21/13 Лебединського центру позашкільної освіти [PERSON] навчається в школі раннього естетичного виховання «Промінчик» (а.с. 48). Згідно з висновком служби у справах дітей Лебединської міської ради щодо розв`язання спору про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, визначено за доцільне наступний спосіб участі батька [PERSON] у вихованні дитини: два рази на місць першої та третьої неділі, з 10.00 до 18.00 за місце проживання та в присутності бабусі [PERSON] по [ADDRESS] ; 2-3 години кожного другого та четвертого вівторка з можливістю відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових розважальних заходів на території міста Лебедина за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] та в її присутності; спілкування батька з сином засобами телефонного, електронного зв`язку щодня о 20 годині (а.с. 63-65). Вищевказаний висновок було затверджено рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 26.04.2023 № 113 (а.с. 62). Як свідчить зміст висновку, затверджений ним спосіб участі батька у вихованні дитини узгодили обоє батьків. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч. ч. 1-2 ст. 159 Сімейного кодексу України). Батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» Суд зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27.11.1992) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07.08.1996, § 78). Таким чином, враховуючи інтереси дитини, права та обов`язок батьків щодо її спільного виховання та спілкування з нею, зважаючи на узгоджену позицію батьків щодо способів участі [PERSON] у спілкуванні з сином, викладену в рішенні органу опіки та піклування, суд частково задовольняє вимоги [PERSON] та вважає за необхідне встановити спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною відповідно до рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 26.04.2023 № 113. При цьому суд вказує на те, що позивачем не було зазначено обставин та не надано на їх підтвердження доказів того, що мати дитини [PERSON] чинить перешкоди батьку у спілкуванні з їх спільним сином. Суд звертає увагу на положення ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. [PERSON] належним чином не обґрунтував того, що відповідач будь-яких чином перешкоджала у його спілкуванні з сином. Крім того для обґрунтування таких тверджень позивач не з`явився у судове засідання, вимоги в цій частині не довів, у зв`язку із чим вимоги позивача в частині зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди та не чинити перешкод у вихованні, спілкуванні та спільному відпочинку з [PERSON] суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: partial