Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 10 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 280/09/2013/0001, за яким банк надав останньому кредит в сумі 90780 грн. на строк до 07 вересня 2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 14,3% річних. 10 вересня 2013 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №280/09/2013/0001-Р. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10.08.2015 року з відповідачів стягнуто солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 83009,32 грн., штраф за невиконання договору застави в сумі 2269,50 грн. та судові витрати. Станом на 18.09.2019 року дане рішення суду виконано. Однак, у зв`язку з тривалим невиконанням кредитних зобов`язань та рішення суду позивач просить стягнути з відповідачів 3% річних від простроченої суми за період з 12.03.2017 по 08.09.2019 у розмірі 6105,83 грн., а також суму збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 12.03.2017 по 08.09.2019 в розмірі 18305,21 грн., а також судовий збір. Ухвалою суду від 05 травня 2023 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. 30 травня 2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, суть якого зводиться до того, що кредитні зобов`язання були повністю ним погашені, а кредит закрито, про що свідчить відповідна довідка банку, а 08 червня 2023 року надіслав до суду заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення позивачем строку позовної давності. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що 10 вересня 2013 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 280/09/2013/0001, за яким банк надав останньому кредит в сумі 90780 грн. на строк до 07 вересня 2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 14,3% річних. 10 вересня 2013 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №280/09/2013/0001-Р, згідно якого поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником [PERSON] зобов`язань по кредитному договору № 280/09/2013/0001 від 10.09.2013 року. Так, Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10.08.2015 року з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 83009,32 грн. та судові витрати, та з [PERSON] - штраф за неналежне невиконання умов договору застави в сумі 2269,50 грн. та судові витрати. Станом на 18.09.2019 року дане рішення суду виконано, про що свідчить довідка ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» від 02.10.2019 року. Згідно розрахунків заборгованості відповідачі мають заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту і процентів в сумі 6105,83 грн. та заборгованість з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 18305,21 грн.. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Однак, ст. 256 ЦК України визначено поняття позовної давності строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до укладеного між сторонами договору позики, відповідач зобов`язувався повернути позивачу борг в строк до 07 вересня 2018 року. В той же час, на виконання рішення суду станом на 18.09.2019 відповідач виконав зобов`язання по кредитному договору, про що свідчить довідка ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» від 02.10.2019 року. Таким чином, початком строку перебігу позовної давності є 18 вересня 2019 року. Однак із позовом про захист свого порушеного права позивач звернувся до суду лише у квітня 2023 року, тобто більше ніж через 3 роки після початку перебігу строку позовної давності. Оскільки сторони не укладали письмовий договір про збільшення тривалості позовної давності, а позивачем подано позов після спливу строків позовної давності, то у відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України дана обставина є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed