Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначив, що він є рідним братом [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням ЖКГ Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 03.10.2011 року, на підставі розпорядження №259/4 від 27.09.2011 року, зареєстрованого 20.10.2011 року в КП «Кременчуцьке МБТІ» в книзі: М-2 за номером: 337, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 34936219, квартира [ADDRESS] належила [PERSON] . [INFO] помер його брат [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Позивач зазначає, що спадкоємцями були він та брат [PERSON] . 10.04.2018 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Прокоп О.Е. видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] . [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в м. Феодосія, тимчасово окупованій території АРК Крим, свідоцтво про право на спадщину на іншу частку квартири [ADDRESS] не отримав. [INFO] [PERSON] помер в м.Феодосія в АРК Крим, про що окупаційною владою Феодоським міським відділом запису актів цивільного стану видано свідоцтво про смерть від 02 серпня 2018 року, актовий запис №1018. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2019 року встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] . На підставі вказано рішення 05 грудня 2019 року Хорольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , актовий запис №2. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частку квартири [ADDRESS] , яку він прийняв в якості спадщини, але не оформив спадкових прав за життя. 10.03.2023 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. заведено спадкову справу після померлого [PERSON] та видано постанову від 10.03.2023 року, якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого брата [PERSON] , оскільки пропущений 6-місячний строк для прийняття спадщини. Позивач вважає, що ним вказаний строк пропущено з поважних причин, оскільки отримав свідоцтво про смерть брата [PERSON] лише 05.12.2019 року, майже через півтора року після його смерті. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою суду від 06 квітня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 41). 01 травня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи ( а.с.51). Ухвалою суду від 24 травня 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Наталії Анатоліївни копію спадкової справи заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , котрий проживав за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просили розглянути справу за їх відсутності, про що надали письмову заяву. Представник відповідача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не прибув. До суду надійшла заява про розгляд справу у відсутності представника відповідача. Відзив на позовну заяву до суду не подали. Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. у судове засідання не прибула, просила розглянути справу за її відсутності. Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане 03 жовтня 2011 року Управлінням житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради (а.с. 17). [INFO] [PERSON] помер, що постає зі свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 24.10.2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 16). [PERSON] є рідним братом [PERSON] , [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 16 березня 1950 року серії [NUMBER] , актовий запис за № 8; копією свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 18 червня 1943 року, серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] ; де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13-15). [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з квартири [ADDRESS] . 10.04.2018 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Прокоп О.Е. видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] в м.Феодосія в АРК Крим. 02 серпня 2018 року окупаційною владою Феодоським міським відділом запису актів цивільного стану видано свідоцтво про смерть, актовий запис №1018. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2019 року встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території України. 05 грудня 2019 року Хорольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , актовий запис №2. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частку квартири [ADDRESS] , яку він прийняв в якості спадщини, але не оформив своїх спадкових прав за життя. 10 березня 2023 року [PERSON] подав до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою цього приватного нотаріуса від 10 березня 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки він не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк (а.с.34). Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46\~цього Кодексу). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини другої\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилами\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила\~ частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом із тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24\~постанови\~від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини\~підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Суд бере до уваги посилання позивача як на підставу поважності пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки позивач [PERSON] отримав свідоцтво про смерть брата [PERSON] лише 05.12.2019 року, майже через півтора року після його смерті. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. З огляду на вищезазначене, враховуючи поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлого. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Сторони у справі не заявляли про відшкодування понесених ними судових витрат.

Outcome: approved