Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

У травні 2023 року АТ «СЕНС БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказувало, що 07 квітня 2021 року між АТ «Альфа-Банк (правонаступником якого є позивач) та відповідачем був укладений кредитний договір №491049048, відповідно до якого банк надав останньому на споживчі потреби кредит у розмірі 31\~314,49 грн. зі строком користування протягом 60 місяців, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит згідно узгодженого сторонами графіку, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 39,90 % річних від суми заборгованості. Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останнього сплачувати неустойку (штраф), а також на вимогу кредитодавця достроково повернути кредит. Проте позичальник умови договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 22 січня 2023 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 40\~270,08 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом 29\~155,40 грн.; - заборгованість за процентами 11\~114,68 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] у повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. При цьому заборгованість за кредитом визнав повністю, однак заперечував проти стягнення з нього нарахованих процентів, вказуючи на те, що він був позбавлений можливості їх сплати у зв`язку з реорганізацією банку та відсутністю у нього нових реквізитів для сплати боргу. Також в судовому засіданні просив про розстрочення виконання судового рішення. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 07 квітня 2021 року АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є позивач) уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір №491049048, в якому сторони узгодили його умови. Договір складається із підписаних відповідачем оферти на укладення угоди про надання кредиту №491049048 від 07 квітня 2021 року, графіка платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту, анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 07 квітня 2021 року, а також паспорта споживчого кредиту. Згідно договору банк зобов`язався надати та надав [PERSON] на споживчі потреби кредит у розмірі 31\~314,49 грн. зі строком користування протягом 60 місяців, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит згідно узгодженого сторонами графіку, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 39,90 % річних від суми заборгованості. Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останнього сплачувати неустойку (штраф), а також на вимогу кредитодавця достроково повернути кредит. Згідно\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК\~України передбачає, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно\~ст. 628 ЦК України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином умови договору не виконував, у зв`язку з чим станом на 22 січня 2023 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 40\~270,08 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом 29\~155,40 грн.; - заборгованість за процентами 11\~114,68 грн. (що підтверджується розрахунком боргу та випискою з рахунку позичальника). При цьому, що стосується заперечень [PERSON] проти стягнення з нього процентів за кредитним договором з тим обґрунтуванням, що останній не міг їх вчасно сплатити у зв`язку з реорганізацією банку та відсутністю у нього нових реквізитів для сплати, то суд вважає необхідним зазначити наступне. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. За загальним правилом, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Крім цього, зобов`язання може припинятися переданням відступного (ст. 600 ЦК України), зарахуванням зустрічних однорідних вимог (ст. 601 ЦК України), за домовленістю сторін (ст. 604 ЦК України), прощенням боргу (ст. 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (ст. 606 ЦК України), неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає (ст. 607 ЦК України), смертю боржника чи кредитора (ст. 608 ЦК України), ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора) (ст. 609 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України). Таким чином, зазначені відповідачем обставини не є підставами для часткового припинення зобов`язання за кредитним договором (зобов`язання по сплаті процентів). При цьому, останнім не доведено відсутність своєї вини в такому порушенні, а саме те, що він вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, зокрема звертався до банківської установи з приводу отримання інформації про порядок сплати заборгованості, реквізитів такої оплати тощо. Водночас слід зазначити, що реорганізація АТ «Альфа-Банк» в АТ «СЕНС БАНК» відбулася лише у грудні 2022 року, в той час як відповідач припинив виконувати умови кредитного договору значно раніше, а саме з лютого 2022 року. За встановленого, заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Що стосується клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення, то згідно ч.ч. 3, 4 ст. 435 ЦПК України підставами для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При цьому враховується: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Проте матеріали справи не містять жодних доказів, що б свідчили про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, а тому таке клопотання не може бути задоволене. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача в порядку відшкодування також слід стягнути 2 684 грн. судового збору.

Outcome: approved