Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті сина [PERSON] . В обґрунтування заяви заявник зазначив, що [INFO] у м. Лисичанськ Луганської області помер його син [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Лисичанськ Луганської області. Після смерті сина, донька заявника [PERSON] , рідна сестра сина, займалась його похованням та отримала лікарське свідоцтво про смерть № 129 від 31.01.2023 року. Факт смерті [PERSON] відбувся на тимчасово непідконтрольній території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення юридичного факту смерті необхідно йому для реєстрації факту смерті сина у встановленому законом порядку та подальшого оформлення різного роду державної допомоги. Тому заявник просить суд встановити факт смерті [INFO] у м. Лисичанськ Луганської області його сина [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Лисичанськ Луганської області. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даної справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю (а.с.37). Представник заінтересованої особи - Царичанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, від заінтересованої особи надійшла до суду заява про розгляд справи без участі представника, справу просили вирішити на розсуд суду згідно чинного законодавства (а.с.49). На підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] у м. Лисичанськ Луганської області помер [PERSON] , [INFO] , про що органом, розташованим на тимчасово непідконтрольній території України, було видано лікарське свідоцтво про смерть від 31.01.2023 року №129 та довідку про причину смерті від 31.01.2023 року (а.с. 19-20). Поховання [PERSON] здійснила донька заявника - [PERSON] , про що останній видано МУП «Ритуальні послуги м. Лисичанськ ЛНР» свідоцтво про поховання № 66 від 27.01.2023 р., згідно якого [PERSON] похований 31 січня 2023 року у м. Лисичанськ на кладовищі Осьмирина балка (а.с.23, 44-45). Факт смерті [PERSON] підтверджено також копією фото з місця поховання (а.с. 27-28), копією посмертного епікризу, виданого лікарем [PERSON] (а.с.29-30). Те, що померлий [PERSON] є сином заявника [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження (повторного), серії [NUMBER] від 31.05.2023 року (а.с. 43). Наказом Міністерства\~з питань\~реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 визначено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. До зазначеного переліку територій, тимчасово окупованих Російською Федерацією, відноситься Лисичанська міська територіальна громада Сєвєродонецького району Луганської області, у яку входить м. Лисичанськ. Згідно ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК\~України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч.1 ст.317\~ЦПК\~України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Указом Президента\~України «Про\~введення воєнного\~стану» №64/2022\~від 24.02.22\~р.,\~який затверджений\~Законом України\~N\~2102-IX\~від 24.02.2022\~р., введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Указом Президента України №254/2023 від 01 травня 2023 року, який затверджений Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу\~України та Цивільного кодексу України, Закону України\~«Про\~державну\~реєстрацію актів\~цивільного\~стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Лікарське свідоцтво про смерть від 31.01.2023 року №129, довідка про причину смерті від 31.01.2023 року та посмертний епікриз, видані на тимчасово окупованій території України, не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9\~Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для реєстрації смерті сина у встановленому законом порядку. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] помер [INFO] у м. Лисичанськ Луганської області, Україна, підтверджено наданими письмовими доказами та у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. На підставі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та

Outcome: approved