Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються АТ «Вінницягаз», з відкритим абонентським рахунком № [NUMBER] . АТ «Вінннцягаз» здійснює розподіл природного газу споживачам в межах відповідної території Вінницької області на підставі ліцензії, виданої Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 №811. Отже, АТ «Вінницягаз» є оператором газорозподільної системи, що надає послугу розподілу природного газу в межах зони ліцензійної діяльності, а відтак є надавачем комунальних послуг в розумінні законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про ринок природного газу». Вказує, що Типовий договір розподілу затверджуються постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем. На виконання Ліцензійних умов, а також вимог Закону про ринок природного газу та Кодексу газорозподільних систем AТ «Вінницягаз» розміщено па власному офіційному веб-сайті договір розподілу природного газу за посиланням https://vn.dsoua.com/ua/services/pidkljuchitі-gaz/distribution-terms?page=2 та опубліковано в друкованому виданні в межах територіальної ліцензованої діяльності, а саме в газеті «Вінниччина» від 23.12.2015. Укладення Договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та Споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Таким чином, для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу не обов`язково мати підписану заяву приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ; мати документально підтверджене споживання природного газу. Зазначає, що відповідач є споживачем та отримувачем послуги з розподілу природного газу, оскільки: будинок відповідача (об`єкт споживання) газифікований та приєднаний до газорозподільної системи AT «Вінницягаз», в зв`язку із чим в Автоматизованій системі обліку споживання і розрахунків (бази даних абонентів) на нього відкритий особовий рахунок, який зазначено вище; відповідач здійснює фактичний відбір газу, що підтверджується зміною показників лічильника по його особовому рахунку, відображеному у сформованому розрахунку заборгованості; відповідач частково сплачував кошти за отриману послугу розподілу природного газу, що відображено у сформованому розрахунку заборгованості. А відтак, відповідач, здійснюючи зазначені вище дії, приєднався до умов договору розподілу природного газу - акцептував договір, зміст якого розміщений на офіційному веб-сайті позивача та відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП та є обов`язковим до виконання всіма суб`єктами ринку природного газу. Відповідач не звертався до позивача із заявою про припинення розподілу природного газу, що підтверджує факт використання ним послуг з розподілу природного газу наданих АТ «Вінницягаз». З розрахунку заборгованості за розподілений природний газ по особовому рахунку відповідача вбачається, що послуги з розподілу природного газу споживачем приймаються та проводиться часткова їх оплата, однак не в повному обсязі. А тому частково сплачений споживачем рахунок Оператора ГРМ підтверджує факт надання йому послуг з розподілу природного газу, а також і є саме тим підтвердженням акцептування відповідачем Типового договору розподілу природного газу побутовим споживачам. Позивач вказує, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати житлово-комунальних послуг у повному обсязі. Зазначає, що річна замовлена потужність по об`єкту відповідача на 2020 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року та складає 1771,91 куб.м. Товариству було установлено тариф на послуги з розподілу природного газу з 01 січня 2020 року в розмірі 0,89 грн. за 1 куб.м на місяць (без урахування ПДВ). З врахуванням ПДВ (20%) вартість послуг з розподілу природного газу складає 1,068 грн. за 1 куб.м. Товариству було установлено тариф на послуги з розподілу природного газу з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року в розмірі 0,97 грн. за 1 куб.м на місяць (без урахування ПДВ). З врахуванням ПДВ (20%) вартість послуг з розподілу природного газу складає 1,164 грн. за 1 куб.м. Таким чином, місячна вартість за послугу з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 визначається: 1771,91 куб.м розділено на 12 місяців, помножено на тариф 1,068 грн. та складає 157,70 грн. (з ПДВ 20%). Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу за період з 01.07.2020 по 31.12.2020 визначається: 1771,91 куб.м розділено на 12 місяців, помножено на тариф 1,164 грн. та складає 171,88 грн. (з ПДВ 20%). Річна замовлена потужність по об`єкту відповідача на 2021 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2019 року по 30.09.2020 року та складає 2402,67 куб.м. Товариству було установлено тариф на послуги з розподілу природного газу з 01 січня 2021 року в розмірі 1,68 грн за 1 куб.м на місяць (без урахування ПДВ). З врахуванням ПДВ (20%) вартість послуг з розподілу природного газу складає 2,016 грн. за 1 куб.м. Таким чином, місячна вартість за послугу з розподілу природного газу на 2021 визначається: 2402,67 куб.м розділено на 12 місяців, помножено на тариф 2,016 грн. та складає 403,65 грн. (з ПДВ 20%). В подальшому нарахування за розподіл природного газу не проводилося у зв`язку з припиненням надання зазначеної комунальної послуги. Станом на 31.08.2021 заборгованість відповідача за послугу розподілу природного газу складає 5206,64 грн. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за послугу розподілу природного газу, що складає 5206,64 грн. за період з 01.01.2020 по 31.08.2021, а також понесені виграти з оплати судового збору. Представник позивача Рибак В.В. подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Відповідач [PERSON] є споживачем природного газу з відповідним обсягом споживання протягом періоду з січня 2020 року по серпень 2021 року, має заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 5206,64 грн., період виникнення заборгованості з 01.01.2020 до 31.08.2021, про що свідчить розрахунок заборгованості за розподілений природній газ, який містить інформацію (відомості) про особу відповідача, його особовий рахунок, про обсяги наданих послуг з розподілу природного газу та їх вартість (а.с. 10). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 19.06.2017 №811 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу АТ «Вінницягаз» (зі змінами), АТ «Вінницягаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Вінницької області (крім сіл Якушинці і Зарванці Вінницького району, смт Кирнасівка, сіл Одая, Нестерварка, Федьківка, Дранка, Тиманівка, Клебань, Копіївка, хутір Марково Тульчинського району, сіл Пилипи-Борівські, Калинка Томашпільського району, сіл Сокіл, Моївка, Борівка, хутір Грабовець Чернівецького району, села Махаринці Козятинського району, сіл Бухни, Морозівка Погребищенського району), а також території м. Гайворон Кіровоградської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Вінницягаз». Відповідно до п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодексу газорозподільних систем), договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Відповідно до п. 6.1, 6.2 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Згідно з абз. 2 пункту 6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Відповідно до п. 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Згідно з абз. 1 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. За змістом ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово зазначалось у правових позиціях сформованих у постановах ВСУ від 26.04.2016 року у справі №6-2951цс15 та у постанові ВС від 06.11.2019 року у справі №642/2858/16 (провадження №61-26204св18). Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.ст. 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та надав послуги розподілу природного газу, водночас відповідач своїх зобов`язань не виконав та не оплатив послуги розподілу природного газу в повному обсязі, чим порушив умови договору, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. Дана сума заборгованості визначена на підставі наданих позивачем доказів нарахування вказаної суми заборгованості за договором, які відповідачем не спростовано. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. (а.с. 9).

Outcome: approved