Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

У березні 2021 року позивач ТОВ «СТІЛТЕК ІНЖИНІРИНГ» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів у розмірі 100 000,00 грн., 3% річних у розмірі 2 279,81 грн., інфляційного збільшення боргу у розмірі 4 467,73 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 2 270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю правових підстав для володіння відповідачем грошовими коштами позивача у розмірі 100 000,00 грн., у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про повернення таких коштів на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України. Позивач вказує на те, що 18.05.2020 з рахунку ТОВ «СТІЛТЕК ІНЖИНІРИНГ» було здійснено несанкціоноване списання грошових коштів у розмірі 100 000,00 грн., отримувачем яких є [PERSON] , у зв`язку з чим, на підставі заяви відповідача, до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за №12020100050003476 та ТОВ «СТІЛТЕК ІНЖИНІРИНГ» визнано потерпілим. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надали суду заяву в якій свої вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки до суду не повідомив. Таким чином, суд визнає неявку відповідача без поважних причин та вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього по наявним у справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами Глави 83 ЦК України. У відповідності до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Таким чином, вказана стаття ЦК України визначає поняття безпідставного набуття, збереження майна (безпідставного збагачення) і встановлює умови його виникнення. З аналізу глави 83 ЦК України вбачається, що зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) має мати місце набуття або збереження майна, б) щоб набуття або зберігання було здійснено за рахунок іншої особи, в) щоб були вiдсутнi правові підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). За змістом ч.1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Згідно із ч.1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. За твердженнями позивача та із матеріалів справи вбачається, що між фізичною особою [PERSON] та ТОВ «СТІЛТЕК ІНЖИНІРИНГ» не існувало та не існує будь яких договірних відносин, та відповідно ТОВ «СТІЛТЕК ІНЖИНІРИНГ» і [PERSON] не є контрагентами. Відповідно позивач не мав жодних підстав та зобов`язань сплатити відповідачу кошти, а відповідач не має правових підстав на отримання таких коштів від позивача. Відповідно до витягу з ЄДРДР, номер кримінального провадження: 12020100050003479, за викладом обставин якого, 18.05.2020 року, невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ТОВ «СТІЛТЕК ІНЖИНІРИНГ». При цьому, постановою від 02.10.2020 року, ТОВ «СТІЛТЕК ІНЖИНІРИНГ» визнано потерпілим по кримінальному провадженню №12020100050003479 від 02.06.2020 року. 18.05.2020 року, здійснено переказ коштів на суму 100 000,00 грн., де отримувачем є [PERSON] , що підтверджується випискою по особовим рахункам з 01.05.2020 року по 20.05.2020 року. З огляду на зазначене, позивач стверджує, що [PERSON] безпідставно набув його майно, а саме грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн., без жодних правових підстав на те. 08.09.2020 року, позивач направив на адресу відповідача претензію №117 з вимогою про негайне повернення грошових коштів у сумі 100 000,00 грн., однак кошти відповідачем не повернуті. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування позовних вимог та на підтвердження правомірності отримання коштів. З огляду на зазначене та положення ст. 1212 ЦК України кошти в розмірі 100 000,00 грн. були переховані відповідачу без належної правової підстави. Відповідно ч. 1 ст. ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд відзначає, що дія статті 625 Цивільного кодексу України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Відповідно розрахунків позивача відповідач за несвоєчасне повернення безпідставно отриманих коштів у розмірі 100 000,00 грн. повинен сплатити інфляційні втрати у розмірі 4 467,73 грн. та 3 % річних у розмірі 2 279,81 грн. З огляду на вищевикладене, відповідно ст.ст. 83, 625, 1050, 1212 ЦК України та,

Outcome: approved