Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] \~у січні\~2023\~року звернулася\~до суду\~з позовною\~заявою до [PERSON] , третя особа: Перша Черкаська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 439, 5 кв.м., цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), після смерті [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , 1929 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 11 квітня 2005 року [PERSON] звернулася до Першої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, на підставі чого була заведена спадкова справа № 262/2005. Також із заявою про прийняття спадщини звернулася вона [PERSON] .. Інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися. 21 жовтня 2011 року нотаріусом було посвідчено договір про поділ спадщини, згідно якого вона успадкувала належну померлому частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] належну померлому частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 жовтня 2011 року, спадкоємцю [PERSON] - його донці [PERSON] видане свідоцтво на спадщину, яка складається з 1/2 частки домоволодіння з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В. 04.01.1998 року по реєстру за № 9, зареєстрованого у КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації » 12.01.1998 року за № 10765. Відповідно до договору купівлі - продажу від 04.01.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., [PERSON] продав, а [PERSON] купив 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] і розташований на земельній ділянці площею 929 кв.м. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю Серії ЧР24-1-681 він виданий [PERSON] , який мешкає по [ADDRESS] , у тому, що на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської Ради народних депутатів від 16 вересня 1997 року № 601, йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 439,5 кв.м.. Земельна ділянка розташована на території Черкаської міської ради по [ADDRESS] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась до Першої черкаської державної нотаріальної контори, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вих.№ 1678/02-31 від 20.12.2022 року, відповідно до якої їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що право власності на вказану земельну ділянку за померлим [PERSON] зареєстровано не було. Вказувала, що держаним актом серії ЧР 24-1-681 від 06 жовтня 1998 року надано право приватної власності [PERSON] Черкаською міською Радою народних депутатів на вказану вище земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.01.1998 року, [PERSON] продав, а [PERSON] купив 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] і розташований на вказаній вище земельній ділянці. Проте, у зв`язку з відсутністю державного акту на право власності на землю, виданого на ім`я померлого, та у зв`язку з тим, що відсутній кадастровий номер вказаної вище земельної ділянки, на даний час неможливо встановити чи зареєстроване право власності на дане майно за померлим [PERSON] , а тому вона звернулася до суду з указаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 березня 2023 року підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання адвокат позивача Кучер Ю.В. не з`явилася, скерувала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа Перша Черкаська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилися, скерували до суду заяву про розгляд справи без їх участі. У вирішенні спору покладались на розсуд суду. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану 13 жовтня 2004 року. Після смерті [PERSON] . Відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку звернулася до Першої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі вказаної заяви заведена спадкова справа № 262/2005. 19 жовтня 2011 року [PERSON] звернулася із заявою до нотаріальної контори, якою надала згоду дочці померлого Позивачу [PERSON] на прийняття спадщини, оскільки та не звернулася у встановлений 6-місячний термін для прийняття спадщини. 19 жовтня 2011 року до Першої черкаської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] та подала заяву про прийняття спадщини Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 жовтня 2011 року, спадкоємцю [PERSON] його доньці [PERSON] видане свідоцтво на спадщину, яка складається з частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В. від 04.01.1998. Крім того, позивач звернулася до Першої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS] . За результатами розгляду заяви, нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. постановою від 20 грудня 2022 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю відомостей щодо реєстрації права власності на земельну ділянку за [PERSON] . З матеріалів справи убачається, що відповідно до договору купівлі - продажу від 04.01.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., [PERSON] продав, а [PERSON] купив 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] і розташований на земельній ділянці площею 929 кв.м. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю Серії ЧР24-1-681 він виданий [PERSON] , який мешкає по [ADDRESS] , у тому, що на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської Ради народних депутатів від 16 вересня 1997 року № 601, йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 439,5 кв.м.. Земельна ділянка розташована на території Черкаської міської ради по [ADDRESS] . Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю державного акту, виданого на ім`я померлого батька, та відсутністю кадастрового номера на земельну ділянку, яка придбана її померлим батьком відповідно до договору купівлі-продажу від 04.01.1998 року, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цимКодексом, звернутися до суду за захистом своїх не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1\~ст.\~15\~ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до вимог ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261- 1265 ЦК України. Згідно з приписами ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Правові підстави набуття права власності або користування на земельну ділянку до 01 січня 2002 року визначалися Земельним кодексом України від 18 грудня 1990 року № 561-ХІІ (далі - ЗК України 1990 року), який був чинним на час виділення [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] , яка в подальшому відповідно до договору купівлі- продажу від 04.01.1998 перейшла у власність до померлого [PERSON] .. Статтею 22 ЗК України 1990 року передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів ( ч.1 ст. 23 ЗК України 1990 року). Згідно правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №689/26/17, при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від них. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27 січня 2021 року у справі № 450/84/18, де вирішуючи спір щодо поділу спільного майна подружжя, а саме будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, Верховний Суд вказує, що при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України у редакції, чинній, починаючи з 01 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Таким чином, особа, яка набула право власності на нерухоме майно, має також і право на земельну ділянку, на якій це майно розміщено та яка необхідна для обслуговування нерухомого майна. Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин є всі підстави вважати, що вимога про визнання за позивачем права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, розташовану за адресою [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), є законною та обґрунтованою, а відтак позов підлягає до задоволення. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved