Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Представник позивачки- адвокат Кирилкін Р.О. звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем спільно проживали без реєстрації шлюбу. [INFO] від спільного проживання в них народився син [PERSON] . Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] . Після припинення спільного проживання у 2015 році відповідач покинув сина та поїхав з дому. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. До 2019 року вона самотужки займалася вихованням та утриманням неповнолітнього сина. 09.11.2019 позивачка уклала шлюб із [PERSON] та зараз вона, її син проживають однією сім`єю. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина, не дбає про його фізичний розвиток та здоров`я, жодної матеріальної допомоги не надає. А тому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивачка не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява в якій просить розглядати справу у його відсутність, проти позову не заперечує. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, від них надійшла заява з проханням слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримують. Представник третьої особи - Управління «Служба у справах дітей Сумської міської ради» в судове засідання не з`явився, від них надійшла заява з проханням слухати справу у відсутність представника, раніше поданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] спільно проживали без реєстрації шлюбу. Позивачка зазначає, що у 2015 році припинили спільне проживання з відповідачем, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина, не дбає про його фізичний розвиток та здоров`я, жодної матеріальної допомоги не надає. Син [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. 09.11.2019 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб( а.с.9) З довідки КУ Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №12 м. Суми, Сумської області № 01-19/24 від 24.01.2023 р. вбачається, що [PERSON] навчається в даному закладі з 01.09.2017 по 26.08.2021. Мати [PERSON] та її чоловік [PERSON] завжди відвідували батьківські збори, цікавилися навчальними досягненнями [PERSON] , забезпечували відвідування навчальних шкільних та позашкільних екскурсій. Батько, [PERSON] , з 2015 року за час навчання сина в початковій школі до закладу освіти не з`являвся. У вихованні дитини участі не брав, з класоводом на зв`язок не виходив, батьківські збори не відвідував.(а.с.10). Відповідно до характеристики КУ «Міський центр військово-патріотичного виховання» на [PERSON] мати [PERSON] та її чоловік [PERSON] приймають активну участь в спортивному житті дитини.( а.с.11) Згідно висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради №753/27.1-26 від 01.05.2023 р. було обстежено умови проживання родини [PERSON] , де проживає позивачка, її син [PERSON] , дві доньки, чоловік [PERSON] . Під час бесіди [PERSON] зазначає, що у нього гарні стосунки з нинішнім чоловіком матері. З батьком [PERSON] спілкуватися не бажає, бо він сам не хоче з ним підтримувати зв`язок. Управління вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.40). Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована ) та ч.ч. 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ст.11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з положеннями ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У пунктах 15, 16, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання сина [PERSON] , [INFO] , не проявляє батьківської турботи, не цікавиться його здоров`ям, не турбується про фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] .

Outcome: approved