Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача [PERSON] (надалі Позивач) звернувся до Гощанського районного суду Рівненської області з позовом до\~Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Імені Воловікова» (надалі - Відповідач), про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом НМР 960545 від 04.02.2021 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом НМР 360593 від 19.02.2023, є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Бабинської сільської ради Рівненського району, площею 0,34 га, кадастровий номер 5621282000:01:009:0113. Позивач просить визнати недійсним договір оренди землі, який нібито був укладений, між орендодавцем: [PERSON] та орендарем: Товариством з обмеженою відповідальністю СГП «Імені Воловікова», зареєстрованого в державному реєстрі від 08.02.2021 на земельну ділянку кадастровий номер: 5621282000:01:009:0113, площею 0,25 га, що належить на праві приватної власності [PERSON] та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права. Позивачу стало відомо, що після того, як він набув право власності на вище вказану земельну ділянку, а саме після 19.02.2021 та мав намір здавати її в оренду. Отримавши витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна зі Позивачем 08.02.2021 року був укладений договір оренди земельної ділянки без зазначення серії та номеру, згідно якого земельна ділянка площею 0, 25 га, кадастровий номер: 5621282000:01:009:0113, що розташована на території Бабинської сільської ради Рівненського району, передана в оренду на 10 років. Позивач посилаючись на п. 2, ч. 2 ст. 16, ст. ст. 203, 216 ЦК України та ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», просить суд визнати недійсним договір оренди землі реєстрацію якого здійснено 08.02.2021 року, який було укладено між ним та ТзОВ СГП «Імені Воловікова». Представником сторони відповідача - ТзОВ СГП «Імені Воловікова» 18.06.2021 року [PERSON] , було подано відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову, зважаючи на таке. Зокрема, вказує, що згідно з договором оренди землі від 08.02.2021 року між Позивачем та ТОВ СГП «Ім. Воловікова» укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років. 05.03.2021 року державним реєстратором виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Лазарчуком Ю.А., на підставі спірного договору оренди землі зареєстровано речове право оренди строком до 08.02.2031, номер запису: 40880672. Сторона відповідача вказує, що позивач 2019 рік та 2020 рік отримував від ТзОВ СГП «Імені Воловікова» орендну плату, в розмірі 5\~405, 06 грн. за 2019 рік, та 5\~405,07 грн. за 2020 рік, що стверджується видатковими касовими ордерами від 05.11.2020. А тому, вважає, що відсутні підстави визнання правочину недійсним, передбачені ч.\~1\~ст.\~215 та ч. 3 ст. 203 ЦК України, щодо вільності волевиявлення учасника правочину та відповідності волевиявлення його внутрішній волі. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 24\~листопада 2021 року за клопотанням сторони позивача призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. 02 вересня 2022 провадження у\~справі поновлено,\~так як 02.06.2022 року до суду надійшов лист експерта 01.09.2022 про неможливість проведення експертизи по даній справі. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 01 листопада 2022 року, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача - адвокат Оніщук Є.О., просив в задоволені позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов. Зокрема вказав про те, що якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений та виконувався, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. У разі якщо договір виконувався обома сторонами, то кваліфікація договору як неукладеного виключається. А тому, вважає, що вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами не можна. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, приходить до наступного висновку. Частиною другою\~статті 792 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно із частиною першою\~статті 93 Земельного кодексу України\~(далі -\~ЗК України) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до\~статті 13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Встановлено, що позивач [PERSON] набув право власності на частини земельної ділянки площею 0,3421 га, кадастровий номер: 5621282000:01:009:0113, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом 04 лютого 2021 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На 1/2 цієї ж земельної ділянки, Позивач набув право власності 19.02.2021, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 08 лютого 2021 року між Позивачем та ТОВ СГП «Ім. Воловікова» укладеного договір оренди вказаної земельної ділянки на 10 років (надалі - договір оренди земельної ділянки). Згідно п. 43 договору оренди земельної ділянки, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. 05 березня 2021 року державним реєстратором виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Лазарчуком Ю.А., на підставі спірного договору оренди землі зареєстровано за ТОВ СГП «Ім. Воловікова» речове право оренди строком до 08.02.2031, номер запису 40880672. Відповідно до вказаного договору «Орендодавець» надає, а «Орендар» приймає в строкове платне користування на 10 років, земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки: 5621282000:01:009:0113, яка знаходиться на території Бабинської сільської ради, Гощанського району, загальною площею 0,25 га. 24\~листопада 2021 р. призначено судово-почеркознавчу експертизу документа - договору оренди земельної ділянки від 08.02.2021 р. проведення якої доручено експертам НДЕКЦ при УМВС України у Рівненській області. 01.09.2022 до суду надійшов лист про неможливість проведення експертизи по даній справі. В матеріалах справи наявні видатковий касовий ордер від 05.11.2020 року на суму 5\~405,06 грн., 18.05.2021 року на суму 9000 грн., з підписом позивача [PERSON] про отримання орендної плати. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що договір оренди від 08 лютого 2021 року фактично виконувався сторонами. Велика Палата Верховного Суду у постанові\~від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21) зробила висновки про те, що якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. У разі якщо договір виконувався обома сторонами, то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше). Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.\~У разі заперечення самого факту укладення правочину, як і його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору у мотивувальній частині судового рішення. Тобто відповідно до цих висновків Великої Палати Верховного Суду, для встановлення факту неукладеності договору потрібно не лише зробити висновок про його непідписання однією зі сторін договору, а й встановити факт невиконання договору, оскільки\~не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 лютого 2023 року по справі №715/1615/21. Щодо обраного способу захисту прав позивачем. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій\~статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є не вчиненими. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, які є обов`язковими для врахування судом в силу ч. 4\~ст. 263 ЦПК України. Також, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Обґрунтовуючи предмет і підстави заявленого позову, [PERSON] просив визнати недійсним договір оренди землі посилаюсь на те, що цей правочин власник земельної ділянки не підписував, з умовами не погоджувався, а тому відповідач безпідставно використовує цю земельну ділянку. Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) є таким, що не є пов`язане із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. У цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач, як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення земельної ділянки. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що в даному випадку ефективним способом захисту порушених прав позивачки є пред`явлення негаторного позову. З урахуванням наведеного, позов [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки позивачем обрано неефективний спосіб захисту його прав. При цьому, відмова у задоволенні позову через обрання неефективного (неналежного) способу захисту не позбавляє позивача права заявити негаторний позов про повернення земельної ділянки. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки. Питання щодо судових витрат, суд вирішує відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, а тому понесені позивачем судові витрати не підлягають до відшкодування відповідачем.

Outcome: dismissed