Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 04.08.1997, вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у спірній квартирі, проте з червня 2005 у даній квартирі не поживає, комунальні платежі не сплачує, його особистих речей в квартирі немає. На даний час позивачка не може в повній мірі користуватись та розпоряджатись своїм майном, тому єдиним [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вказаній квартирі. Ухвалою суду від 09.05.2023 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачки адвокат Болквадзе Б.М. та позивачка в судове засідання не з`явилися, представник позивачки надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у відповідності до\~ст.128 ЦПК України. Відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, дослідивши матеріали справи та вимоги\~ст. 280 ЦПК України,\~суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Позивачка підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.08.1997, є власником квартири [ADDRESS] . Вказана квартира зареєстрована в Первомайському МБТІ за № 13042. З відповіді виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 05.04.2023 № 1900/3.1-26 вбачається, що відповідач значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Відповідач з червня 2005 у спірній квартирі не проживає, а проживає за іншою адресою: [ADDRESS] , комунальні платежі не сплачує, його особистих речей в квартирі немає, проте не бажає добровільно знятися з місця реєстрації. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені\~ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ч. 1\~ст. 156 ЖК України\~члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною 1\~статті 405 ЦК України\~встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ч. 2\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки [PERSON] не є членом сім`ї позивачки, не проживає та не користуються зазначеним житловим приміщенням у квартирі з 2005, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Враховуючи викладене, та

Outcome: approved