Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулася до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про захист прав споживачів. В позовній заяві позивачка зазначає, що 19.03.2019 року між [PERSON] та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» та оформлена кредитна картка за номером [NUMBER] із кредитним лімітом 5000 грн. У подальшому відповідач самостійно без погодження із позивачем збільшив кредитний ліміт до 25\~000 грн. Так, 02.02.2021 року о 16.00 годині за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 12 невстановлена особа таємно викрала мобільний телефон позивачки. Після крадіжки позивачка звернулася до банку через додаток Телеграм із вимогою блокування картки та дізналася від працівників банку, що невідома особа через додаток Monobank (банківська картка [NUMBER] ) шахрайським шляхом здійснила зняття кредитних коштів від імені позивачки шляхом переведення їх на рахунок в Райффайзен банк аваль, а саме о 19 год.17 хв. 10397,97 грн., о 19 год. 18 хв. 10\~400,00 грн., о 19 год. 18 хв. 4\~056,00 грн. 02.02.2021 року позивачка подала заяву до поліції про вчинення злочину. Підрозділом дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 12001105020000354 від 03.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Позивачкою надсилалися на адресу відповідача листи із проханням зупинити нарахування процентів та штрафних санкцій на позивачку та припинити облік неправомірно нарахованих на позивачку зобов`язань на вважати їх погашеними у повному обсязі. Відповідач добровільно відмовився задовольнити вимоги позивачки. Як вказує позивачка, вона не вчиняла будь-яких дій, розпоряджень на списання грошових коштів зі свого рахунку. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.10.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 04.11.2022 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» прохав у задоволені позову відмовити, оскільки сама позивачка зобов`язана вживати заходів щодо запобігання втраті банківської інформації та саме позивачка відповідальна за всі операції проведення через мобільні додатки, оскільки це передбачено Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК». 14.11.2022 року у Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області надійшов відповідь на відзив в якому зазначив, що Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту розміщені на сайті зазначеному у Відзиві на позовну заяву не визнаються Позивачем та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.03.2019 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні\~підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді Умови і правила надання банківських послуг на які посилається Відповідач у Відзиві на позовну заяву. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.12.2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивачки у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав клопотання в якому просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося. Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~19.03.2019 року між [PERSON] та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» та оформлена кредитна картка за номером [NUMBER] . 02.02.2021 року о 16.00 годині за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 12 невстановлена особа таємно викрала мобільний телефон позивачки. Підрозділом дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 12001105020000354 від 03.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, що підтверджується копією витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань. 02.02.2021 року позивачка звернулася до відповідача через додаток Телеграм із вимогою блокування картки та дізналася від працівників банку, що невідома особа через додаток Monobank (банківська картка [NUMBER] ) шахрайським шляхом здійснила зняття кредитних коштів від імені позивачки шляхом переведення їх на рахунок в Райффайзен банк аваль, а саме о 19 год.17 хв. 10397,97 грн., о 19 год. 18 хв. 10\~400,00 грн., о 19 год. 18 хв. 4\~056,00 грн., що підтверджується скріншотами переписок позивачки із відповідачем. Позивачка зверталася письмово до відповідача із проханням зупинити нарахування процентів та штрафних санкцій на позивачку та припинити облік неправомірно нарахованих на позивачку зобов`язань на вважати їх погашеними у повному обсязі, що підтверджується копією листа від 12.04.2021 року, копією опису вкладення, копією поштової квитанції. Так, відповідно до\~ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч. 3\~ст. 1068 ЦК України, банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківськогорахункуабо законом. Частиною 1\~ст. 1071 ЦК України\~встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Частиною 2 згаданої статті встановлено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Судом встановлено, щопозивачка не вчиняла розпорядження щодо списання/перерахунку коштів, та будь-які інші дії, що могли б призвести до списання грошових коштів з її рахунку, оскільки [PERSON] не повідомляла будь-яку інформацію щодовласної кредитної картки, в тому числіїї номеру, терміну дії та ССV-код, дані обставини відповідачем в судовому засіданні не спростовано. Статтею 1073 ЦК України\~встановлено, що у разі безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядженняклієнта про перерахуваннягрошовихкоштів з йогорахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Частиною 3\~ст. 1092 ЦК України\~передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Станом на 2021 рік, тобто на час, коли виникли правовідносини між сторонами по справі діяли положення Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», яким визначалися загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу кошів у межах України, встановлювалася відповідальність суб`єктів переказу, а в також визначався загальний порядок здійснення нагляду (оферсайту) за платіжними системами. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до правовідносин, що склалися між сторонами у 2021 році слід застосовувати норми Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», що діяли на 2021 рік. У відповідності до ст. 39 Закону України «Про платіжнісистеми та переказ грошей в Україні» суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів. У відповідності до п. 32.3.2 Закону України «Про платіжнісистеми та переказ грошей в Україні у разіпереказу з рахункаплатника без законнихпідстав, за ініціативоюненалежногостягувана, з порушенням умов дорученняплатника на здійсненнядоговірногосписанняабовнаслідокіншихпомилок банку поверненняплатникуцієїсумиздійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахункаплатника без законнихпідстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. Відповідно до \~Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Згідно із\~Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видачай омусумипереказу в готівковійчимайновійформі. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів. Згіднозі ст.\~7\~та п. 38.1 і 38.4 ст.\~38 Закону України "Про платіжнісистеми та переказкоштів в Україні", режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійсненні розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів та створенні системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання. Аналізнаведенихвище норм вказує, що крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта, банк також виконує й функцію зберігання його грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів. Відповідно до п. 18.3\~статті 18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", при прийманні електронних документів на переказ має бути дотримана відповідна процедура перевірки електронного цифрового підпису, що дає можливість пересвідчитися у цілісності та достовірності електронного документу. У разі недотримання зазначених вимог, банк або інша установа - член платіжної системи, несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб`єктам переказу. Згідно з п. 39.2.3\~ст. 39 Закону України "Про платіжнісистеми та переказ коштів в Україні"\~відповідач не забезпечив дотримання вимог законодавства та не виконав зобов`язань перед позивачем, як володільцем банківського рахунку. Згіднозі\~ст. 1213 ЦК України\~набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до частин 7, 8, 9 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705\~емітента бо визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з внесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності. Відповідні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 182/3171/16, від 23 січня 2020 року у справі № 179/1688/17, від 05 квітня 2021 року у справі №336/3989/19, від 29 серпня 2022 року у справі №532/1349/19. Враховуючи вищевикладене, оскільки судом не встановлено доказів, які безспірно доводять, що користувач [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанні ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію,\~\~тому позов [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. Також, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на користь держави судовий збір в розмірі 4295 грн Враховуючи викладене, та

Outcome: approved