Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

14 квітня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про\~зміну способу\~стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 21.03.2013 року. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні. Крім того, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01.12.2017 року з відповідача [PERSON] на її користь було збільшено аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.10.2017 року. Позивач зазначає, що на даний час донька потребує значних коштів для забезпечення її всім необхідним, зокрема на продукти харчування, одяг, лікування, а тому на сьогоднішній день розмір стягуваних аліментів є недостатнім, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Крім сплачених аліментів, відповідач більше ніякої допомоги не надає. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, а тому просила суд збільшити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 10.05.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзиву на позов не подавав. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст.ст.12,\~13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21.03.2013 року шлюб між сторонами розірвано, дитину залишено на вихованні матері та з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 600 (шістсот) гривень щомісяця і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9). В подальшому, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01.12.2017 року збільшено розмір аліментів визначений рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21.03.2013 року та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з 04.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини відповідно до ст. 150 СК України, є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»,\~прожитковий мінімум\~на дітей\~віком від\~ 6\~до 18\~років \~з 01\~січня 2023\~ становить\~ 2838,00\~ гривень. При цьому законодавство не містить вимоги визначення точного розміру аліментів як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Також згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. На даний час розмір аліментів, що стягується з відповідача є недостатнім для забезпечення дитини всім необхідним, а тому підлягає збільшенню. Також суд враховує і те, що з часу призначення аліментів істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до нього та з урахуванням вікових особливостей дитини зросли витрати на її утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення. Після всебічного,\~повного дослідження\~й оцінки\~наявних матеріалів\~справи,\~суд дійшов\~до висновку\~зміну способу\~ та\~розміру стягнення\~аліментів на\~дитину з 1000 гривень на 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Також представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну допомогу в розмірі 2000,00 гривень. Відповідно ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 2\~ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу, позивачем надано договір про надання правової допомоги від 27.03.2023 року, додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги, квитанція, згідно якої позивачем сплачено 2000,00 гривень, акт приймання передачі наданих послуг №1. Враховуючи, вищезазначене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000,00 гривень витрат на професійну допомогу, підстав для відмови та зменшення витрат на правничу допомогу суд не вбачає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивача.

Outcome: approved