Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У грудні 2022 року позивач через свого представника адвоката Демарчук М.В. звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою [PERSON] , Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 27.02.2022 в м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 21А сталася ДТП за участю транспортного засобу Volkswagen Caravelle TDI, д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого не застрахована в жодній страховій компанії та транспортного засобу Fiat Tipo, д.р.н. [NUMBER] під керування [PERSON] , власник автомобіля Виконавчий комітет Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Вина [PERSON] у вчинені ДТП підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетропетровська від 07.09.2022. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль позивача, чим завдані матеріальні збитки. 11.08.2022 представником позивача було направлено на електронну пошту МТСБУ повідомлення про ДТП, заяву про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ФОП [PERSON] та надано весь необхідний пакет документів. 29.09.2022 представник позивача направив на електронну пошту МТСБУ завірену належним чином копію постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська відносно [PERSON] , рахунок з СТО № 008 від 09.09.2022 ФОП [PERSON] , виписку та витяг ФОП [PERSON] . У листі від 19.10.2022, який надійшов на електронну адресу представника позивача, МТСБУ попрохало надати реквізити потерпілої особи для виплати страхового відшкодування, оскільки МТСБУ не надавало згоди щодо проведення виплати на СТО ФОП [PERSON] . Вважає, що дані вимоги МТСБУ є неправомірними з огляду на те, що МТСБУ невірно трактує положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В п. 36.4 ст. 36 вказаного закону йде мова про те, що виплата здійснюється безпосередньо потерпілому, іншій особі, яка має право на отримання відшкодування або особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна при погоджені з потерпілим, тобто саме потерпілий має надати згоду щодо виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) не на особистий рахунок потерпілого, а на рахунок особи, яка надає послуги з ремонту пошкодженого майна, без згоди потерпілого Страховик/МТСБУ не має право самостійно перераховувати страхове відшокдування (регламентну виплату). Згода потрібна від потерпілої особи, а не від Страховика/МТСБУ. Також, МТСБУ не звернула увагу, що вказані положення Закону стосуються майнового страхування, а не страхування відповідальності. Потерпіла особа самостійно обирає напрямок виплати страхового відшкодування. Останній день регламентної виплати був 11.11.2022, але регламентна виплата виплачена не була. Позивачем через свого представника за власний кошт було замовлено проведення незалежної експертизи. Відповідно до висновку проведенної експертизи вартість відновлювального ремноту, з урахуванням фізичного зносу замінюваних складових, колісного транспортного засобу автомобіля Fiat Tipo, д.р.н. [NUMBER] складає 140055,79 грн., а вартість матеріального збитку складає 154298,02 грн. із врахуванням втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля. Враховуючи, що винуватець ДТП [PERSON] не мав полісу, а ДТП сталась 27.07.2022, тобто після набрання чинності постанови НБУ № 109 від 30.05.2022, то хх положення поширюються на спірні правовідносини. Таким чином, із МТСБУ підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 140055,79 грн. Крім того, шкоду пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу страховик не відшкодовує. Згідно висновку експерта втрата вартості колісного транспортного засобу автомобіля Fiat Tipo, д.р.н. [NUMBER] складає 14242,23 грн. Позивач самостійно визначає розмір позовних вимог, а тому просить стягнути з [PERSON] втрату товарної вартості колісного транспортного засобу автомобіля Fiat Tipo, д.р.н. [NUMBER] в розмірі 500 грн. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив стягнути на користь позивача із [PERSON] втрату товарної вартості автомобіля в розмірі 500 грн., із Моторного транспортного (страхового) бюро України 140055,79 грн. регламентну виплату та 8000 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 13 березня 2023 року справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матералами, за відсутності клопотання будь-якої зісторін про інше. Не погоджуючись із позовними вимогами від відповідача МТСБУ надійшов відзив, який обгрунтований тим, що заявлені вимоги не узгоджуються з нормами матеріального і процесуального права, що регулюють спірні правовідносини між сторонами спору. Право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним. МТСБУ вправі з`ясувати причини та обставини страхового випадку, проте не наділені правом визнавати особу винною у спричинені шкоди (відповідльною за шкоду). Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна. Адже були випадки, коли СТО штучно завищували вартість ремонту автомобіля. З правової точки зору, погодження передбачає надання згоди однієї особи на пропозицію іншої сторони. Таким чином, вказана норма передбачає, що страховик чи МТСБУ може надати пропозицію здійснити виплату на рахунок особи, що надає послуги з ремонту пошкодженого майна, а потерпіла особа має право надати свою згоду або відмовитись від такої пропозиції. МТСБУ не зверталось із такою пропозицією до потерпілої особи, а відповідно виплата має здійснюватись особі, яка має право на отримання відшкодування. МТСБУ не погодилось з проведенням виплати на СТО ФОП [PERSON] та в листі від 19.10.2022, який надійшов на електронну пошту представника позивача, просила надати до МТСБУ реквізити розрахункового рахунку безпосередньо потерпілої особи. Крім того, в листі було зазначено, що після отримання зазначених документів МТСБУ повернеться до розгляду питання щодо відшкодування заподіяної шкоди потерпілій особі. В матеріалах справи міститься рахунок № [NUMBER] від 09.09.2022 ФОП [PERSON] на суму 168\~067,00 грн., тоді як відповідно до Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 4 від 30.08.2022 сума робіт значиться 140000 грн. Проте не відомо ця сума з ПДВ чи без нього. Відповідно до висновку експерта вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного замінюваних складових частин значиться сума 124108 грн. 28 коп. На данний час у МТСБУ відсутні жодні правові підстави для проведенення виплат за невиконаними зобов`язаннями, тому позов є передчасним. Так як спору по суті не має, тому відповідач вважає, що витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн. повинен нести позивач. Враховуючи викладене, представник МТСБУ просив в позовних вимогах до МТСБУ відмовити в повному обсязі. Не погоджуючись із обставинами викладеними у відзиві, представник позивача подав відповідь на відзив, яка обґрунтована тим, що зазначені МТСБУ заперечення необґрунтовані та такі, що не спростовують законність позовних вимог. Саме потерпіла особа визначає напрямок виплати та надає згоду, куди саме спрямувати виплату. МТСБУ повинна отримати згоду від потерпілої особи, куди саме така особа бажає отримати виплату, чи то виплата буде на її особистий рахунок чи можливо на рахунок осіб, що надають послуги з ремонту пошкодженого майна, а не навпаки. Без заяви потерпілої особи та згоди потерпілого МТСБУ не може спрямувати регламентну виплату на рахунок, який хоче МТСБУ. У заяву на виплату представник позивача зазначив, що позивач виявив бажання отримати страхове відшкодування на рахунок СТО та згода МТСБУ щодо напрямку виплати не передбачена чинним законодавством. Також, відсутня імперативна заборона, що потерпіла особа повинна надати реквізити саме особистого рахунку. МТСБУ відшкодовує не фактичні витрати на ремонт пошкодженого майна, а розмір шкоди, що буде встановлений у висновку експерта/звіті оцінювача, а тому безпідставними є твердження, що СТО штучно завищують ремонт. Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу замінюваних складових, колісного транспортного засобу автомобіля Fiat Tipo, д.р.н. [NUMBER] складає 140055,79 грн. Крім того, на огляді транспортного засобу був присутній представник МТСБУ, а тому МТСБУ мало можливість встановити дійсний розмір заподіяної шкоди. Оскільки виплата не на особистий рахунок позивача, а на рахунок СТО, то МТСБУ безпідставно зазначає, що розмір шкоди поинен бути 124108,28 грн., без урахуання складової ПДВ. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом надання відзиву на позов. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 11.08.2022 представником позивача було направлено до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду з додатками, яка сталась 27.07.2022, що підтверджується копією повідомлення. 11.08.2022 представником позивача було направлено до МТСБУ заяву із додатками, відповідно до якої представник позивача просив здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] страхове відшкодування за пошкодження автомобіля Fiat Tipo, д.р.н. [NUMBER] внаслідок ДТП, що мала місце 27.07.2022, що підтверджується копією заяви. 01.09.2022 було зроблено висновок експерта № 0109/22 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) додатки до нього та ремонтну калькуляцію № 0109/22. Відповідно до висновку вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу автомобіль Fiat Tipo, д.р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП складає: 140\~055 грн. 79 коп. Крім того, втрата товарної вартості колісного транспортного засобу Fiat Tipo, д.р.н. [NUMBER] складає 14242,23 грн. Згідно копії постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2022, судом встановлено, що 27.07.2022 о 12:10 годині в м. Дніпро по вул. Маршала Малиновського, 21А водій [PERSON] , керуючи автомобілем VOLKSVAGEN CARAVELLE, державний номерний знак [NUMBER] , в порушення п.13.1 ПДР України не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортирним засобом FIAT TIPO, державний номерний знак [NUMBER] , який зупинився попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до ч.4 ст.\~82\~ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. Відповідно до копії рахунку № 008 від 09.09.2022 зробленого ФОП [PERSON] , зазначено перелік необхідних ремонтних робіт транспортного засобу Fiat Tipo, д.р.н. [NUMBER] та вартість ремонту складає 168067 грн. Згідно копії відповіді МТСБУ до представника позивача від 19.10.2022 зазначено, що для подальшого розгляду справи та прийняття рішення щодо відшкодування заподіяної шкоди, МТСБУ має отримати реквізити розрахункового рахунку потерпілої особи, оскільки МТСБУ може надати пропозицію здійснити виплату на рахунок особи, що надає послуги з ремонту пошкодженого майна, а потерпіла особа має право надати свою згоду або відмовитись від такої пропозиції та МТСБУ не зверталось із такою пропозицією до потерпілої особи. Після отримання зазначених документів, МТСБУ повернеться до розгляду питання щодо відшкодування заподіяної шкоди. Частинами 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно положень ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Так судом встановлено, що 27.07.2022 відбулась ДТП за участю транспортного засобу Volkswagen Caravelle TDI, д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого не застрахована в жодній страховій компанії та транспортного засобу FiatTipo, д.р.н. [NUMBER] під керування [PERSON] , власник автомобіля Виконавчий комітет Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суд м. Дніпропетровська від 07.90.2022 визнано винним у ДТП від 27.07.2022 [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого не застрахована, а тому в даному випадку саме на МТСБУ покладається обов`язок за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодувати шкоду транспортному засобу потерпілого, яким є позивач. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що відповідно до висновку експерта № 0109/22 від 01.09.2022, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу замінюваних складових, колісного транспортного засобу автомобіля Fiat Tipo, д.р.н. [NUMBER] складає 140055,79 грн. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Так, представником позивача в інтересах потерпілої особи позивача було направлено 11.08.2022 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду разом із додатками. Згідно п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Суд погоджується з позицією сторони позивача щодо того, що виплата здійснюється безпосередньо потерпілому, іншій особі, яка має право на отримання відшкодування або особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна при погоджені з потерпілим, тобто саме потерпілий має надати згоду щодо виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) не на особистий рахунок потерпілого, а на рахунок особи, яка надає послуги з ремонту пошкодженого майна, без згоди потерпілого МТСБУ не має право самостійно перераховувати страхове відшокдування (регламентну виплату). Так, представник позивача, тобто представник потерпілого, скористався наданим потерпілому чинним законодавством правом на отримання страхового відшкодування шляхом перерахування грошових коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна ФОП [PERSON] та направив відповідну заяву до МТСБУ 11.08.2022 з проханням здійснити перерахування відшкодування шляхом переведення коштів на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] . Відповідно до п. 36.2 ст. 36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,МТСБУ протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Таким чином, останній день регламентної виплати був 11.11.2022. Проте, МТСБУ покладені на них обов`язки щодо своєчасного направлення страхового відшкодування не виконали, натомість 19.10.2022 направили представнику позивача лист в якому просили направити на їх адресу реквізити розрахункового рахунку саме потерпілої особи, якою є позивач. Суд не погоджується з позицією представника МТСБУ щодо того, що здійснення перерахування страхового відшкодування на рахунок осіб, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, тобто ФОП [PERSON] , має бути узгоджене з МТСБУ, оскільки були випадки коли СТО штучно завищувала вартість автомобіля. Таке твердження не має правового обгрунтування в даному спорі, оскільки МТСБУ має відшкодувати розмір шкоди встановлений у висновку експерта/звіті оцінювача, а не фактичні витрати ремонту транспортного засобу. Крім того, суд критично ставиться до твердження представника МТСБУ щодо того, що розмір регламентної виплати не є зрозумілим, оскільки відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що експерт у своєму висновку № 0109/22 від 01.09.2022 чітко визначає вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу позивача 140\~055, 79 грн. Саме вказану суму МТСБУ має відшкодувати позивачу, транспортний засіб якого зазнав механічні пошкодження внаслідок ДТП, яка сталась 27.07.2022. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення на користь позивача з МТСБУ регламентної виплати у розмірі 140055,79 грн. підлягає задоволенню. Що стосується вимоги сторони позивача до [PERSON] , слід зазначити наступне. Згідно п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до висновку експерта № 0109/22 від 01.09.2022 втрата товарної вартості транспортного засобу Fiat Tipo, д.р.н. [NUMBER] внаслідок ДТП, яка мала місце 27.07.2022 складає 14242,23 грн. Так, сторона позивача скористалась своїм правом самостійно визначати розмір позовних вимог та просила стягнути на користь позивача з [PERSON] 500 грн. як розмір втрати товарної вартості транспортного засобу позивача. Враховуючи те, що сума, яку просить відшкодувати позивач є значно меншою, аніж встановлена висновком експерта, що не погіршує та не порушує права відповідача [PERSON] , суд вважає можливим задовольнити позовну вимогу в цій частині. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з частиною 3, статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи встановлені судом обставини справи, вищевикладені норми матеріального та процесуального права, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідачів. Що стосується вимоги представника позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн., суд зазначає наступне. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст.59Конституції України та ст. 15 ЦПК України. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Згідно ч.1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п.1 ч.3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.3 ст.141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано довіреність, договір про надання правової допомоги від 14.11.2022, додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 14.11.2022, де сторони домовились, що гонорар за надання професійної правничої допомоги складає фіксований розмір 8000грн.,акт передачі-приймання виконаних робіт № 1 до договору про надання допомоги від 14.11.2022, квитанцію про сплату на підставі акту передачі-приймання виконаних робіт до договору від 14.11.2022 8000 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з МТСБУ на користь позивача судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Outcome: approved