Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що позивач [PERSON] 19.02.2014 зареєструвала шлюб з відповідачем. За час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зареєстрований шлюб на цей момент має формальний характер. Причиною розпаду сім`ї стало відчуження один від одного, яке виникло на підставі кардинальної різниці в поглядах на сімейне життя, суттєві розбіжності в характерах, що не дають можливість зберегти сімейне життя. Тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство та спільний бюджет, не беруть спільну участь у вирішенні сімейних питань. Примирення та збереження сім`ї вважає неможливим і таким, що суперечить його інтересам. Рішення позивача про розірвання шлюбу усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з їх бажанням припинити подальше подружнє життя. Посилаючись на ці обставини, просив шлюб розірвати. Представник позивача позов підтримав повністю з викладених у ньому підстав. Крім того пояснив, що позивач працює і проживає в м.Софія Республіка Болгарія. За повідомленням позивача суттєвий розлад сімейних відносин між сторонами виник на початку 2022 року. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подано, направлено клопотання про передачу справи на розгляд до Оболонського районного суду м.Києва, враховуючі загальні правила підсудності цивільних справ, передбачені ч.1 ст.27 ЦПК України, оскільки вона з сином проживає у [ADDRESS] (а.с.36-38). Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 07.06.2023 у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч.2 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Частиною другою ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач подальшого спільного життя і збереження сім`ї не бажає, виходячи із законодавчо закріпленого принципу неможливості примушення чоловіка чи дружини до збереження шлюбу, враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б його інтересам та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка. Відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. При цьому необхідно зазначити, що відповідач була повідомленою про судове засідання, право надання відзиву на позов, технічну можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, про що зазначалось в ухвалі про відкриття провадження, не використала, інших клопотань, крім передачі справи за підсудністю, зокрема щодо надання строку на примирення, не подавалось. Також судом враховано, що за змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянувши 09 липня 2021 року справу № 607/10879/20 дійшов висновку, що представник позивача - адвокат не мав встановлених законом процесуальних перешкод та обмежень для підписання та подання до суду позову про розірвання шлюбу від імені клієнта. Про зміну прізвища після розірвання шлюбу відповідач не клопотала, що є підставою в силу ч.1 ст.113 СК України для залишення їй шлюбного прізвища. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved