Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

У квітні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] . У належній позивачу квартирі зареєстровані та проживають дочка позивача [PERSON] та онук [PERSON] . Крім того, в квартирі зареєстрований також і відповідач [PERSON] , який з 21 лютого 2015 року перебував у шлюбі з дочкою позивача. Подружнє життя дочки позивача та відповідача не склалось, 28 лютого 2022 року відповідач перестав проживати у квартирі позивача, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Таким чином, відповідач не проживає у квартирі позивача 13 місяців (на момент звернення позивача до суду з даним позовом). Відповідач на користування житловою площею квартири не претендував, вселятися не намагався, перешкод в користуванні житловою площею йому не чинилося. До того ж, речі відповідача в квартирі відсутні. Відповідач не сплачував та не сплачує комунальні послуги за дану квартиру, чим завдає позивачу та його сім`ї матеріальні незручності, реєстрація відповідача у квартирі позивача завдає шкоди інтересам позивача. Однак, на теперішній час відповідач залишається зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] . Оскільки відповідач не проживає в зазначеному житлі з лютого 2022 року і по теперішній час, не виконує свої зобов`язання щодо сплати комунальних платежів та утримання житлового приміщення у належному стані, поважних причин відсутності у відповідача немає, позивач вважає, що відповідач втратив своє право користування житловим приміщенням. У зв`язку з викладеним, позивач звернулась до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, але надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 17 березня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ткаченко У.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 688 (а.с. 14), на праві власності належить квартира [ADDRESS] . У Довідці № 1677 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданій 20 березня 2023 року Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, зазначено, що відповідно до даних, зазначених в Електронній картотеці, за адресою: [ADDRESS] до складу сім`ї/зареєстрованих входять: [PERSON] , [INFO] (уповноважений власник, не зареєстрована), [PERSON] , [INFO] (дочка, зареєстрована з 24 грудня 2010 року), [PERSON] , [INFO] (онук, зареєстрований з 07 грудня 2016 року), [PERSON] , [INFO] (зять, зареєстрований з 18 червня 2018 року) (а.с. 6). При цьому, дочка позивача - [PERSON] з 21 лютого 2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] (що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 21 лютого 2015 року, актовий запис № 192 (а.с. 12)), який було розірвано рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2023 року по справі № 204/6015/22 (а.с. 15). У відповіді Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 02.3-24/1883 від 26 квітня 2023 року також зазначено, що відповідач [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з 18\~червня 2018\~року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). При цьому, у позовній заяві позивач наполягала на тому, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] з 28 лютого 2022 року,\~його особистих\~речей у\~квартирі немає, участі в утриманні квартири відповідач не приймає. З Акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації, складеного 27 березня 2023 року [PERSON] (яка проживає за адресою: [ADDRESS] ), [PERSON] (яка проживає за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] (яка проживає за адресою: [ADDRESS] ), вбачається, що громадянин [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не проживає за адресою реєстрації з 28 лютого 2022 року (а.с. 16). У відповідності зі статтею 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник\~зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. \~ За приписами ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. \~ Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом. \~ У частині 2 статті 405 ЦК України закріплено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що відповідач\~по справі\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , оскільки не проживає там понад один рік, але залишається зареєстрованим за вказаною адресою. Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від\~05\~листопада 2021\~року,\~який набрав\~чинності 01\~грудня 2021\~року,\~зняття особи\~із задекларованого\~або зареєстрованого\~місця проживання\~(перебування)\~у разі\~звернення до\~органу реєстрації\~або через\~центр надання\~адміністративних послуг\~за місцем\~задекларованого або\~зареєстрованого місця\~проживання (перебування)\~здійснюється: 1)\~за заявою\~про зняття\~особи із\~задекларованого або\~зареєстрованого місця\~проживання (перебування),\~поданою у\~паперовій формі\~такою особою,\~її законним\~представником або\~представником; 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.\~ У пункті 4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» закріплено, що місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим Законом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, оцінивши докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачем\~ [PERSON] позовних вимог\~щодо визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , та вважає необхідним\~дані позовні вимоги задовольнити. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичної\~особи,\~суд приходить\~до\~переконливого висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1\~073,60 грн. На підставі ст.ст. ст.ст. 15, 16, 319, 383, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved