Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

У позовній заяві позивач зазначив, що [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк», банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 15.12.2010. Підписавши заяву, відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила) і Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Такий договір за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунка і кредитного договору. Таким чином відповідач підтвердила, що ознайомлена з названими документами і вони були надані їй у письмовій формі. Позивач також вказав, що, вступаючи у правовідносини, сторони керувалися нормами про договір приєднання. Приєднання відповідача до угоди і дію договору підтверджує також факт користування відповідачем картковим рахунком, використання кредитних коштів та періодичне погашення заборгованості. Умови та Правила передбачають можливість зміни кредитного ліміту за рішенням та ініціативою банку, списання коштів з рахунку клієнта за іншими договорами при настанні строку платежів, односторонню зміну банком цих Умов та Правил. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, надано кредитну картку і встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 12000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами. Відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, однак свої зобов`язання належним чином не виконувала. Відтак, утворилася заборгованість у сумі 12545,89 грн, з яких: 10955,55 грн заборгованість за кредитом, 1590,34 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. На підставі наведеного, позивач просив стягнути на його користь вказані суми з відповідача. Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 11.08.2022 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, з урахуванням клопотання позивача. Відповідачу було надано п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження. Копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та додатків відповідач отримала 23.08.2022, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подавала. 05.09.2022 відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не визнала позовні вимоги, вважає їх незаконними. Відповідач зазначила, що позивач вказує, що максимальний кредитний ліміт відповідача становив 12000 грн, з розрахунків заборгованості, що надані позивачем, вбачається, що відповідачем було погашено заборгованість за поточним тілом кредиту у розмірі 56558,52 грн, що у чотири рази перевищує розмір встановленого кредитного ліміту. Таким чином, відповідач не лише погасила заборгованість за кредитним договором, а й здійснила переплату. Вказала, що позивачем не було надано до суду Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, з відміткою відповідача про ознайомлення. Сама лише анкета-заява не може свідчити про укладення кредитного договору. Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ "Приватбанк" у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. У зв`язку з відсутністю підтверджень у матеріалах справи про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користуванням кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть бути належним та допустимим доказом належного повідомлення про умови кредитування та узгодження з споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Недоведеними є обставини того, що на момент підписання анкети-заяви від 15.12.2010 та всієї дії кредитного договору діяли саме Умови та Правила надання банківських послуг у редакції, що діяла на момент підписання заяви, а не у будь-якій іншій редакції, та витяг з Тарифів наданий позивачем, а також той факт, що на момент підписання анкети-заяви на офіційному сайті банку була розміщена чинна редакція Умов та правил та подальші редакції, з якою позичальник був ознайомлений перед підписанням анкети-заяви. Крім цього, виконаний банком розрахунок заборгованості не є і не може бути належним доказом, який доводить обґрунтованість вимог банку. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені у розрахунку та довідці є правильними. Зазначила, що списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення не може вважатися добровільним погашенням боргу. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме надані ним Умови і Тарифи є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови і Тарифи мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно, що він брав на себе зобов`язання зі сплати саме зазначеного у даних документах розміру відсотків, комісії, пені, штрафів у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Тому, просить урахувати при розгляді справи даний відзив на позовну заяву та відмовити повністю у задоволенні позову. Разом з відзивом відповідач надіслала до суду клопотання про витребування доказів, - документів, що підтверджують отримання нею Інформації про умови отримання кредиту та розміру відсоткової ставки відносно Договору б/н від 15.12.2010, з відміткою про ознайомлення. Вирішуючи чи підлягає задоволенню клопотання, суд ураховує таке. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами (ч. 1, 5 ст 81 ЦПК України). Суд вважає, що дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки воно не відповідає вимогам, що викладені у ч. 2 ст. 84 ЦПК України: відповідач не вказала, який саме документ слід витребувати; не навела обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; не зазначила, які вживала заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. 29.09.2022 до суду від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подання відповіді на відзив та відповідь на відзив. Суд, розглядаючи клопотання про поновлення строку, виходить з такого. Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 11.08.2022 було відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Відповідно до змісту ухвали, позивачу було надано строк для подання відповіді на відзив - п`ять днів з дня отримання копії відзиву. Відзив на позовну заяву від 28.08.2022 надійшов до суду 05.09.2022. Відповідачем до відзиву долучено платіжне доручення АТ "Укрпошта" від 31.08.2022 про направлення відзиву позивачу. Оскільки, представник позивача у клопотанні про продовження процесуального строку не вказав коли ним отримано відзив та не вказав причин пропуску строку, тому у задоволенні клопотання представника позивача слід відмовити. 17.10.2022 відповідач [PERSON] подала заперечення на відповідь на відзив, оскільки у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку для подання відповіді на відзив відмовлено, тому заперечення на відповідь на відзив не враховуються судом. 02.11.2022 до суду від представника позивача [PERSON] надійшли пояснення на заперечення позивача [PERSON] , оскільки заперечення не враховувалися судом, тому пояснення на заперечення не враховуються судом. 11.11.2022 відповідач [PERSON] подала додаткові пояснення, відповідно до яких вказала, що позивач не надав до суду Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, з відміткою відповідача про ознайомлення. Сама лише анкета-заява не може свідчити про укладення кредитного договору. Крім цього, на офіційному сайті АТ КБ "Приватбанк" міститься перелік Умов та правил надання банківських послуг, найстарішою редакцією яких є редакція від 01.09.2013. Проте, банк посилається на те, що клієнткою було підписано анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг 15.12.2010, тобто значно раніше, ніж перша редакція Умов та правил надання банківських послуг. Таким чином, відсутні підстави вважати, що клієнт погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг. У анкеті-заяві не вказано жодного пункту про нарахування банком заборгованості за простроченим тілом кредиту чи відсотками. Посилання на Умови та правила надання банківських послуг не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивач не надав Умов та правил з підписом клієнта, найпершою редакцією яких є редакція від 01.09.2013, тоді, як у позові зазначається, що клієнт підписала анкету-заяву 15.12.2010. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, та саме у зазначеному у цих документах, розмірах і порядках нарахування. А тому, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України. Крім цього, позивач вказує, що максимальний кредитний ліміт відповідача становить 12000, тоді як за розрахунками заборгованості, які надані позивачем, відповідачкою було погашено заборгованість за поточним тілом кредита у сукупному розмірі 56558,52 грн, що у 4 рази перевищує розмір встановленого кредитного ліміту. Таким чином, з розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] не лише погасила заборгованість за кредитним договором, а й здійснила переплату за вказаним договором. Просить врахувати під час розгляду справи додаткові пояснення та відмовити у задоволенні позову. 13.12.2022 до суду від представника позивача [PERSON] надійшли заперечення, відповідно до яких представник вказав, що банком було надані докази, які підтверджують факт укладення кредитного договору та наявність невиконаних кредитних зобов`язань. Повторно зазначають, що банком на виконання відповідних положень ЗУ "Про захист прав споживачів" надано всю необхідну інформацію у письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства. До матеріалів справи долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна 55 днів пільгового періоду", яка підписана відповідачем, з якої вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % (30 % на рік), вказано розмір комісії та штрафів. Тобто сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Банком було надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та відповідач користувалася грошима, а отже й отримувала кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Виписка за картковим рахунком та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами. Правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. На даний час заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до банку не надходило, більше того, відповідач активно користується карткою, у тому числі неодноразово здійснювала погашення заборгованості. Згідно з даними виписки за рахунком, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визнавала свої зобов`язання за договором. Тому посилання відповідача, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування не повинно прийматися судом до уваги. Просить суд задовольнити вимоги банку у повному обсязі. 02.01.2023 відповідач [PERSON] подала додаткові пояснення, відповідно до яких вказала, що позивач не надав жодних доказів того, що саме наявні у матеріалах справи Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил мав на увазі відповідач, ознайомився і погодився саме з ними підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Отже, відповідач не узгодив з АТ КБ «Приватбанк» умови щодо нарахування процентів та строку повернення кредиту. Відтак, відсутня можливість визначити, чи вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили наведені АТ КБ «Приватбанк» у позовній заяві умови, зокрема і щодо строку дії договору, можливості одностороннього збільшення кредитного ліміту, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами. Крім цього, на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк» міститься перелік архівних Умов та правил надання банківських послуг. Найстарішою редакцією є редакція від 01.09.2013. Проте, банк посилається на те, що клієнткою було підписано анкету-заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг 15.12.2010, тобто значно раніше, ніж перша редакція. Таким чином, відсутні підстави вважати, що клієнтка погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг. Позивачем вказується, що максимальний кредитний ліміт відповідача становив 12000 грн, тоді як за розрахунком заборгованості вказано, що відповідачкою було погашено заборгованість за поточним тілом кредиту у розмірі 30354,26 грн (згідно розрахунку заборгованості станом на 29.06.2022) та було погашено заборгованість за поточним тілом кредиту у розмірі 26204,26 (згідно розрахунку заборгованості станом на 30.06.2019), що у сукупності становить 56558,52 грн, що у 4 рази перевищує розмір встановленого кредитного ліміту. Таким чином, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач не лише погасила заборгованість, а здійснила переплату за вказаним договором. Просить врахувати під час розгляду справи додаткові пояснення та відмовити у задоволенні позову. 30.01.2023 до суду від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подання заперечення та заперечення на додаткові пояснення від 27.12.2022. Суд, розглядаючи клопотання про поновлення строку, виходить з такого. Додаткові пояснення від 27.12.2022 надійшли до суду 02.01.2023. Відповідачем до додаткових пояснень долучено платіжне доручення ПАТ "Укрпошта" від 27.12.2023 про направлення додаткових пояснень позивачу. Оскільки, представник позивача у клопотанні про продовження процесуального строку не вказав коли ним отримано додаткові пояснення від 27.12.2022 та не вказав причин пропуску строку, тому у задоволенні клопотання представника позивача слід відмовити. 14.02.2023, 08.03.2023, 18.04.2023 відповідач [PERSON] \~надіслала доповнення\~до додаткових\~пояснень,\~які є\~аналогічними з\~попередніми додатковими\~поясненнями.\~ 06.03.2023 представник позивача [PERSON] та 27.03.2023 представник позивача [PERSON] надіслали до суду заперечення на доповнення до додаткових пояснень, які є аналогічними з тими, що були надіслані раніше. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяву позивача, відзив, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. [PERSON] звернулася до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (яке в подальшому перейменовано на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк») за наданням банківських послуг, підписала 15.12.2010 анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. В анкеті-заяві у графі "Ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку, виявляю бажання оформити на своє ім`я жодна з послуг відповідачем не обрана. У цьому документі зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві також зазначено про те, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. Ці обставини підтверджуються даними копій анкети-заяви і паспорта на ім`я [PERSON] , що надані позивачем. 15.12.2010 банк видав відповідачу кредитну картку зі строком дії до 08/13, 02.08.2012 зі строком дії до 03/16, 09.03.2016 09/18, 27.09.2018 07/22 та 08.02.2021 02/24. Ці обставини підтверджуються довідкою АТ КБ «Приватбанк» про видачу кредитних карток. З моменту старту карткового рахунку кредитний ліміт збільшувався до 12000 грн станом на 31.05.2019, та був зменшений до 0 грн станом на 13.01.2021. Таке підтверджується даними довідки АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, що оформлена на ім`я [PERSON] 15.12.2010 сторони письмово узгодили основні умови кредитування (для кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»), а саме: - тип кредитної лінії: відновлювальна; - пільговий період (нарахування відсотків за ставкою 0,01 % річних): 55 днів за кожною витратою; - базова відсоткова ставка: 2,5 %; - розмір щомісячного платежу 7 % від заборгованості, але не менше, ніж 50 грн; - строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; - розмір комісії; - розмір та спосіб нарахування пені за прострочення за кредитом; - штраф за прострочення більш ніж на 30 днів: 500 грн + 5 % від суми позову; - процентна ставка на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування: 3,75\~%. Узгодження основних умов кредитування підтверджується даними Довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", що підписана позичальником. Факт користування відповідачем кредитною карткою і здійснення витрат кредитних коштів підтверджується випискою про деталі операцій за рахунком за договором із [PERSON] станом на 30.06.2022. Статус позивача як юридичної особи та отримання банківської ліцензії підтверджується наданими позивачем копіями довідки про включення до ЄДРПОУ, банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягу зі статуту Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами § 1-2 Глави 16, Глави 52, § 1, 2 Глави 71 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а також нормами Закону України «Про захист прав споживачів» (які діяли на момент підписання анкети-заяви [PERSON] ). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми має наслідком його нікчемність (стаття 1055 ЦК України). Згідно з\~частинами 1,\~2\~статті 1056-1\~ЦК України,\~процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Отже, сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Надавши споживачу Довідку про умови кредитування, позивач виконав вказані вище вимоги щодо надання інформації споживачу. Отже, умови кредитування між сторонами, зокрема, і щодо розміру процентної ставки за користування кредитним коштами, вважаються узгодженими. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу частини 2 статті 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного, щодо суті позову суд дійшов висновку про підставність стягнення з відповідача нарахованої банком заборгованості в повному обсязі у сумі 12545,89 грн, з яких: 10955,55 грн заборгованість за кредитом, 1590,34 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2481 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved