Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до АТ «ОТП Банк» про стягнення суми коштів. Відповідно до заявлених вимог позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 500,00 гривень та 10 065,27 доларів США, а також судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору та витрат пов`язаних із розглядом справи на професійну правничу допомогу з розмірі 30 000,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , 1963 року народження. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлого [PERSON] , є позивач. Позивач зазначає, що за життя померлого [PERSON] , останнім було відкрито в АТ "ОТП Банк" : - поточний рахунок № [NUMBER] в гривні, долар США. Дата відкриття рахунку 25.06.2014 року, договір № 001/005320/14. -вкладний рахунок № [NUMBER] . Дата відкриття рахунку 10.07.2014 року, договір № 001/006900/14. -картковий рахунок № [NUMBER] в доларах США. Дата відкриття рахунку 25.06.2014 року, договір № 001/005323/14. До даного рахунку було видано пластикову платіжну картку № [NUMBER] . На момент смерті [PERSON] : залишок коштів на його поточному рахунку [PERSON] не відомий; залишок коштів на вкладному рахунку померлого становив 500,00 гривень; залишок коштів на картковому рахунку померлого становив 10 065,27 доларів США. Позивач вказує, що в липні 2018 року її представником було скеровано претензію № 126/07-18 від 19.07.2018 року на адресу відповідача, у якій вимагалось сплатити залишок коштів за картковим рахунком в розмірі 10 065,27 доларів США та залишок коштів за вкладним рахунком в розмірі 500,00 гривень протягом семи днів з моменту отримання даної претензії. Також було висунуто прохання повідомити про залишок коштів на поточному рахунку станом на 24.02.2017 року. До вказаної претензії був доданий лист нотаріальної контори щодо єдиного спадкоємця після смерті [PERSON] - [PERSON] . Вказану претензію відповідач отримав 23.07.2018 року та дана претензія залишилась без відповіді, та й взагалі без будь - якого реагування зі сторони відповідача як від банківської установи у якій зберігаються вклади. У зв`язку з бездіяльністю банку до останнього було скеровано адвокатський запит № 136/08-18 від 22.08.2018 року з проханням надати відомості про рух коштів по трьох рахунках з дати відкриття та залишок коштів на 24.02.2017 року. Також, адвокатським запитом просилось надати належним чином засвідченні договори (копія адвокатського запиту додається). Листом № 68-68-3/5503-1 від 30.07.2018 року відправленого в кінці вересня 2018 року відповідач, посилаючись на адвокатський запит і на реквізити раніше отриманої претензії, відмовив в наданні інформації посилаючись на банківську таємницю. Позивач вважає дії відповідача протиправними щодо не виплати у коштів за вкладами померлого [PERSON] , в зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом. 14.01.2019 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву. 18.06.2019 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого АТ «ОТП Банк» просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, оскільки позивач не надала до Банку свідоцтва про право на спадщину. Також відповідач просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу в зв`язку з відсутністю документального підтвердження та розрахунку. 18.01.2021 р. позивач подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 7162,65 гривень та 10487,54 доларів США. 10.08.2021 р. відповідачем подано відзив на заяві про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якого Банк просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що зняття коштів з рахунків відбувалось шляхом видачі з поточного рахунку відповідно до Довіреності №б/н від 22.04.2015 р. або ж за допомогою картки, якою користувались невідомі особи. Відповідно до довіреності уповноваженою особою [PERSON] був [PERSON] , який після смерті [PERSON] здійснив можливе розпорядження коштів. Оскільки в Банку інформації про смерть вкладника не було, підстав для блокування банківських карток не вбачалось. 11.02.2022 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. Представником позивача подана заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , 1963 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлого [PERSON] , є його дружина - [PERSON] , 1961 року народження, що підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою. За життя померлого [PERSON] , останнім було відкрито в АТ "ОТП Банк": -поточний рахунок № [NUMBER] в гривні, долар ЄНІ А. Дата відкриття рахунку 25.06.2014 року, договір № 001/005320/14. -вкладний рахунок № [NUMBER] . Дата відкриття рахунку 10.07.2014 року, договір № 001/006900/14. - картковий рахунок № [NUMBER] в доларах США. Дата відкриття рахунку 25.06.2014 року, договір № 001/005323/14, відповідно до якого було видано пластикову платіжну картку № [NUMBER] . На момент смерті [PERSON] : залишок коштів на вкладному рахунку померлого становив 7162,65 гривень; залишок коштів на картковому рахунку померлого становив 10 065,27 доларів США. Відповідно до ст. 1228 Цивільного кодексу України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку І строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положен - гро догов:? банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківське вкладу. За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (стаття 1066 ЦК України). Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ч. 3 ст. 1068 ЦК України). Статтею 1073 ЦК України встановлено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено судом після заведення спадкової справи після смерті [PERSON] державний нотаріус Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори надіслата запит на адресу АТ «ОТП Банк» про надання інформації щодо відкритих банківських рахунків та залишку коштів на них. Однак, 10.05.2017 р. АТ «ОТП Банк» надана відповідь за № 6868-3/1795 про відсутність відкритих рахунків в банку на ім.»я клієнта [PERSON] . З метою врегулювання даного питання в досудовому порядку представником позивача у липні 2018 року було скеровано претензію № 126/07-18 від 19.07.2018 року на адресу відповідача, у якій вимагалось видати [PERSON] залишок коштів за картковим рахунком в розмірі 10 065,27 доларів США та залишок коштів за вкладним рахунком протягом семи днів з моменту отримання даної претензії. Також просили повідомити про залишок коштів на поточному рахунку станом на 24.02.2017 року . До вказаної претензії був доданий лист Шістнадцятої київської державної нотаріальної, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . Вказану претензію відповідач отримав 23.07.2018 року та вона залишилась без відповіді. На адресу Банку було скеровано адвокатський запит № 136/08-18 від 22.08.2018 року з проханням надати відомості про рух коштів по трьох рахунках з дати відкриття та залишок коштів на 24.02.2017 року. Також, адвокатським запитом просилось надати належним чином засвідченні договори. Листом № 68-68-3/5503-1 від 30.07.2018 року відправленого в кінці вересня 2018 року відповідач, посилаючись на адвокатський запит і на реквізити раніше отриманої претензії, відмовив в наданні інформації посилаючись на банківську таємницю. Відповідно до ст. 1228 Цивільного кодексу України вкладник має право розпорядитися своїм правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Спадкування права на вклад у банку може виникати: 1) шляхом складення заповіту; 2) шляхом складення спеціального розпорядження банку; 3) на підставі загальних норм спадкування за законом. Зважаючи на те, що право на банківський вклад входить до складу спадщини, на нього поширюються загальні правила щодо порядку прийняття спадщини, відмови спадкоємця від спадщини тощо. Позивач у визначений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на вклад у банку в зв`язку з ненаданням АТ «ОТП Банк» інформації ні на запит нотаріуса, ні на заяву спадкоємця про відкриті рахунки та залишок коштів на момент смерті [PERSON] . Отже, порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку, оскільки у інший спосіб вона позбавлена можливості отримати спадкове майно. Посилання відповідача, що кошти з рахунку [PERSON] були зняті після його смерті невідомою особою на підставі довіреності не можуть бути прийняті судом, оскільки дія довіреності припинилась в зв`язку зі смертю довірителя, а отже повірений не мав права вчиняти будь-які дії щодо управління та розпорядження його майном. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 80 ЦПК України). Враховуючи встановлені судом обставини, та оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання вкладів у Банку після смерті свого чоловіка в порядку спадкування було порушено з боку відповідача, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є доведеними належними та достатніми доказами, а отже позов підлягає задоволенню. Крім того, в зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо стягнення судових витрат з відповідача. В силу положень ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені на правничу допомогу в розмірі 30000 гривень. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: Договір про надання правової допомоги № 177-06/18 від 06.06.2018 р., копію квитанції № 177 від 20.06.2018 р. про оплату послуг, акт наданої правничої допомоги, який містить детальний опис робіт виконаних адвокатом. Суд при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу враховує висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. З боку відповідача не доведено, що витрати, понесені позивачем на отримання правової допомоги, не є спів мірними складності справи, обсягу виконаних робіт, витраченому часу. Крім того, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 р., «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 р., «Двойних проти України» зазначає, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим. Позивач належними доказами підтвердила понесені нею витрати на правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної справи.

Outcome: approved