Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Селидівського міського суду Донецької області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 10 серпня 2022 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Згідно до довідки КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради» від 07.03.2023 року знаходиться на обліку у жіночій консультації, так як вагітна 13 тижнів. На теперішній час мешкає з відповідачем окремо. Оскільки позивач вагітна, це потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоровя та народження здорової дитини, відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне становище. На підставі зазначеного просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з часу звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11 квітня 2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій просить суд розглянути справу у її відсутність позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та зазначив, що з позовними вимогами повністю згоден. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Як встановлено судом, згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.08.2022 року Новогродівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 10.08.2022 року у Новогродівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 109. Після укладення шлюбу позивачу змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради» № 13 від 07 березня 2023 року [PERSON] , [INFO] , зазначено діагноз: вагітність 13 тижнів, та зазначено висновок: знаходиться на обліку в жіночій консультації Селидівської ЦМЛ. Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Вагітній дружині мають бути створені у сім`ї умови для збереження її здоров`я та народження здорової дитини (ч. 4 ст. 49 СК України). Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Приписами ч. 6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 85 СК України урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, яка перебуває в стані вагітності , а також дружина з якою проживає дитина до трьох років , потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу вагітній дружині, або дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини під час вагітності та дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина під час вагітності потребує матеріальної допомоги не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині під час вагітності незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач є чоловіком позивача та потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Згідно із ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки у позивачки [PERSON] виникло право на утримання аліментів від чоловіка під час вагітності, а відповідач [PERSON] , добровільно не надає матеріальну допомогу в необхідному розмірі, хоча може її надавати, позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності підлягає задоволенню. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку, судом враховується матеріальне становище відповідача [PERSON] , те, що він працездатний, фізично здоровий, інших аліментних зобов`язань не має, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень ст. ст. 77, 80 СК України, з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання дружини [PERSON] під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 05 квітня 2023 року. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) [PERSON] є достатнім , та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Крім цього слід зазначити, що відповідачем [PERSON] не надано до суду доказів неспроможності відповідача надавати допомогу на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку, та матеріали справи таких доказів не містять, або доказів які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину. Також до суду не надано доказів протипоказань до праці відповідача за станом здоров`я чи з інших причин, тому має можливість матеріально утримувати дружину -позивачку по справі, під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку та може надавати на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Окремо суд наголошує на тій обставині, що після винесення рішення про стягнення аліментів на користь дружини на час її вагітності після народження дитини, в разі проживання дитини з нею, продовжує свою дію до досягнення дитиною трирічного віку, а тому винесення додаткового рішення не потрібно, - ч. 5 ст. 84 СК України. Повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, відповідно до ст. 263 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, та слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини під час вагітності в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку доходу (щомісячно) починаючи стягнення з 05.04.2023 року (день пред`явлення позову) але не більше досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на положення ч.6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп., оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved