Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій вказала, що нею було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 287468. В державному акті на право власності на земельну ділянку допущено помилку, а саме - замість по батькові « [PERSON] », як записано в паспорті заявника, зазначено по батькові « [PERSON] ». Заявник звернувся до нотаріуса з метою продати вищевказану земельну ділянку, однак їй було відмовлено, через розбіжності по батькові [PERSON] у правовстановлюючому документі. Через вищевказане, заявник не може вільно розпоряджатися своїм майном. На підставі викладеного заявник просила суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - державного акту серії ЯЛ № 287468 на право власності на земельну ділянку, виданого 12.10.2011 року. Заявник надала заяву, за якою просила розглянути справу без її участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, заявлені вимоги визнає у повному обсязі. В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 247 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Кілійським РС ГУМВС України в Одеській області 28.07.2011 р., заявником є « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.04.1986 р. в с. Трудове с/р Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 29 - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками: рос. « [PERSON] », [INFO] . З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 287468, виданого 12 жовтня 2011 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 27 лютого 2004 року № 90, вбачається, що « [PERSON] » є власником земельної ділянки площею 4.3695 га, розташовану на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122384600:01:002:0095. Згідно інформаційного листа № 33/01-16 від 12.04.2023 р. приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С., через розбіжності по батькові [PERSON] у правовстановлюючому документі їй рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Outcome: approved