Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису з визначенням строком на шість місяців заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] , а саме заборони перебувати в місці спільного проживання за адресою: [ADDRESS] , заборони вести листування, телефонні переговори із заявницею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб, заборони наближатись до місця її проживання, інших місць частого її відвідування на відстань 100 м, а також заборони особисто і через третіх осіб переслідувати заявницю, або в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заяву обґрунтовано тим, що бабуся заявниці [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] та шлюб між ними розірвано у 2003 році, оскільки останній неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно дружини та дочки. Заявниця проживає за вищевказаною адресою, де також проживає [PERSON] . Квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] неодноразово ображав її та погрожував фізичним насиллям. З приводу протиправних дій [PERSON] неодноразово зверталась до правоохоронних органів, внаслідок чого працівниками поліції складались протоколи про адміністративні правопорушення та виносились термінові заборонні приписи стосовно [PERSON] . Окрім цього, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29.06.2022 видано обмежувальний припис відносно [PERSON] строком на 3 місяці. Постановою Львівського апеляційного суду від 29.08.2022 строк обмежувального припису зменшено до двох місяців. Після завершення дії обмежувального припису [PERSON] повторно вчиняв домашнє насильство щодо [PERSON] , за що притягнутий до адміністративної відповідальності та щодо нього виносились термінові заборонні приписи. У зв`язку з вказаними обставинами виникла необхідність звернення до суду з такою заявою. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала з підстав, що в такій викладені. Просила суд заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення про те, що притягнення його до адміністративної відповідальності є наслідком провокативних дій зі сторони [PERSON] . Остання часто приводить до їх спільного житла сторонніх осіб, з якими вживає алкогольні напої, порушує його спокій, а на зауваження реагує викликами поліції. Ствердив, що є особою пенсійного віку, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є співвласником квартири та не має іншого місця проживання, а під час дії попереднього обмежувального припису вимушений був ночувати у громадських місцях. Представник заінтересованої особи [PERSON] додатково зазначила, що, на її думку, дії [PERSON] не є домашнім насильством, а таким чином своїми несвідомими діями останній намагається вирішити побутовий спір. Просили суд у задоволенні заяви відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Пунктом 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Окрім неї, у вказаній квартирі зареєстрований [PERSON] . Як видно з копії свідоцтва про право власності від 29.11.2006, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до наданих суду письмових доказів, серед яких, листи ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, довідки про результати проведення перевірок, матеріали справ про адміністративні правопорушення, [PERSON] неодноразово зверталася до зазначеного відділу поліції з приводу протиправних дій [PERSON] відносно неї. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29.06.2022 видано обмежувальний припис, яким вжито заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладено на нього відповідні обов`язки строком на три місяці. Постановою Львівського апеляційного суду від 29.08.2022 рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29.06.2022 змінено, строк обмежувального припису зменшено до двох місяців. Зокрема, суд апеляційної інстанції взяв до уваги серед іншого те, що [PERSON] за два місяці дії обмежувального припису зробив для себе належні висновки, тому суд дійшов висновку, що строк обмежувального припису може бути зменшений з трьох до двох місяців. Разом з тим, після завершення дії обмежувального припису щодо [PERSON] мали місце наступні обставини. Так, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14.11.2022 у справі за заявою [PERSON] про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] у задоволенні такої заяви відмовлено. Зокрема, при розгляді цієї справи суд дійшов висновку, що докази в справі не підтверджують систематичну протиправну поведінку [PERSON] , оскільки після 12.10.2022 потерпіла [PERSON] не зверталась до органів поліції з приводу протиправних дій [PERSON] . Заявницею надано суду копії інших її звернень до відділу поліції після 14.11.2022, однак згідно з довідками про результати проведених перевірок та інших перевірених судом відомостей протоколи про адміністративні правопорушення у таких випадках не складались. В окремих випадках [PERSON] просила відділ поліції припинити перевірку у зв`язку з вичерпанням конфлікту, а також в іншому випадку у зв`язку з тим, що [PERSON] за вищевказаною адресою тимчасово не проживає (заяви [PERSON] від 29.12.2022, 19.01.2023). Однак, постановами Сихівського районного суду м. Львова від 12.12.2022 та 25.05.2023 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відповідно, та накладено адміністративні стягнення. Згідно з вищевказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили, судом встановлено, що [PERSON] 12.10.2022 (тобто, до постановлення судом рішення про відмову у видачі обмежувального припису) та 15.04.2023, перебуваючи за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство, а саме ображав внучку своєї колишньої дружини [PERSON] нецензурною лайкою, кричав та погрожував фізичною розправою, висловлював словесні образи та погрози, які були спрямовані на приниження та залякування. При складанні матеріалів щодо [PERSON] про вчинення домашнього насильства працівниками поліції винесено термінові заборонні приписи стосовно кривдника, відповідно до яких [PERSON] зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. За результатами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства такий рівень небезпеки поліцейським в обох випадках оцінено як середній. Таким чином,\~на час\~розгляду цієї\~справи відсутні\~достатні підстави\~для висновку,\~що [PERSON] \~зробив належні\~висновки після\~завершення строку\~дії попереднього\~обмежувального припису.\~Заявниця [PERSON] \~є особою,\~яка постраждала\~від домашнього\~насильства,\~а саме\~від дій\~кривдника [PERSON] ,\~що є\~підставою для\~застосування спеціальних\~заходів щодо\~протидії домашньому\~насильству з метою забезпечення безпеки постраждалої особи. На переконання суду, існує достатня вірогідність повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства, а також настання тяжких наслідків його вчинення. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 4 цієї статті обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи наведене, з метою запобігання та протидії психологічному насильству щодо постраждалої особи [PERSON] з боку кривдника [PERSON] , забезпечення безпеки, суд дійшов висновку про необхідність видачі стосовно останнього обмежувального припису з визначенням\~заходів тимчасового\~обмеження прав\~особи,\~передбачених пунктами\~1,\~4,\~5,\~6\~ч.\~2\~ст.\~26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Проте, достатніх підстав для видачі обмежувального припису на шестимісячний строк судом не встановлено, враховуючи характер та хронологію вчиненого [PERSON] домашнього насильства, а також те, що останній є особою пенсійного віку, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також співвласником квартири, яка є його постійним місцем проживання. У зв`язку з цим, строк дії обмежувального припису необхідно встановити у два місяці. Крім цього, оскільки заявницею [PERSON] не зазначено місць частого її відвідування, судом застосовується заборона [PERSON] наближатися на певну відстань лише до місця її проживання. Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial