Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось і з 27 лютого 2022 року вони не проживають однією сім`єю. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не цікавиться інтересами сина та його потребами. На ній повністю лежить тягар матеріального забезпечення сина речами першої необхідності. Влаштуватися на роботу вона не має можливості у зв`язку із тим що постійно здійснює догляд за малолітнім сином, тому її та дитину матеріально забезпечують її батьки. Зазначає, що відповідач є молодого віку, фізично здоровий, працездатний, матеріально забезпечений і хоч офіційно не працевлаштований, проте здійснює ремонт транспортних засобів без реєстрації підприємницької діяльності та має стабільний дохід, а тому має можливість належно виконувати покладені на нього обов`язки як батька дитини з її матеріального забезпечення. В зв`язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав частково та згідний на стягнення з нього аліментів у розмірі 1 500 грн. Так, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що розуміє свій обов`язок як батька з утримання дитини. Ніколи не відмовлявся від матеріального утримання сина та щомісячно надавав позивачці кошти в національній та іноземній валюті, сума залежала від його доходу. Вказує, що позивачка навмисне вводить в оману суд, зазначаючи, що не має особистого матеріального доходу, оскільки вона здійснює продаж товарів через мережу Інтернет. Щодо зазначених у позові відомостей, щодо його матеріального становища, то вони не відповідають дійсності, оскільки після припинення спільного проживання позивачці не відомо нічого про його доходи. Вказує, що він тривалий час офіційно працевлаштований, однак розмір його доходу не дозволяє щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина у визначеному позивачкою розмірі, так як отримує мінімальний розмір заробітної плати, що підтверджується відповідною довідкою про доходи. Отримувати додатковий дохід не має можливості через запроваджений в Україні воєнний стан, будь якого нерухомого чи рухомого майна у власності не має. Крім того він є студентом «Коломийського політехнічного фахового коледжу Національного університету «Львівська політехніка» на денній формі навчання, де здобуває вищу освіту. Вартість навчання сплачує з власних доходів. Зазначає, що на розгляді в суді перебуває також позовна заява дружина про стягнення з нього аліментів на її утримання, тому зважаючи на вказані обставини, з рахуванням його майнового становища вказана позивачкою сума аліментів є непосильною для нього, необґрунтовано завищеною, та не відповідає його майновому становищу. Позов визнає частково та не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання сина у розмірі по 1\~500 грн щомісячно. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 07 травня 2021 року, в якому у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Сімейні відносини між подружжям не склалися вони на даний час вони не підтримують сімейних відносин. В силу\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів", від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що відповідач є \~молодою працездатною особою (іншого суду не подано), інших утриманців не має, офіційно працевлаштований. Суд враховуючи встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи із засад розумності і справедливості,

Outcome: partial