Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

27.04.2023 представниця позивачки звернулася до суду з названою позовною заявою. Ознайомившись з позовною заявою на предмет дотримання позивачкою загальних вимог цивільного процесуального законодавства щодо форми звернення до суду, суддя встановила, що позовна заява не в повній мірі відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України та 03.05.2023 залишила позов без руху надавши строк для усунення недоліків. 16.05.2023 на усунення недоліків представниця позивача надала позовну заяву у новій редакції, в якій зазначає, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина. За життя померла вчинила відповідне розпорядження за яким все майно заповіла сину [PERSON] , але він від прийняття спадщини відмовився. Оскільки інших спадкоємців за заповітом не визначено, то спадкоємцем за законом є онука покійної [PERSON] та онук [PERSON] . До складу спадщини увійшов житловий будинок, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою для оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Представниця позивачки, посилаючись на неможливість належного оформлення прийняття спадщини в установленому законом порядку та ст. ст. 328, 1216, 1217, 1222, 1223,1235, 1268, 1274, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 30, 174-175 ЦПК України, просить суд визнати за позивачкою [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . 22.05.2023 суддя відкрила провадження у справі. Визначила, що розгляд справи проводиться в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 22.06.2023 о 10:00. В підготовче судове засідання позивачка та її представниця не з`явилися. На адресу суду надійшла заява, якою представниця позивачки просить суд розгляд справи провести за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять суд позов задовольнити. Одночасно долучила до матеріалів справи квитанцію про оплату судового збору ( а.с. 111-112, 117 ). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та про місце і час його проведення. Своїми письмовими заявами просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності. Одночасно повідомляють, що позовні вимоги визнають ( а.с. 113-116). Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного, суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання . В підготовчому судовому засіданні, суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції представниці позивачки, відповідачів викладені у відповідних заявах, що надійшли до суду та дослідивши матеріали справи , спадкову справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що стверджено свідоцтвом про смерть ( а.с.5). Після смерті останньої відкрилася спадщина за заповітом. Так, за життя, 01.12.1999 року вона вчинила розпорядження та заповіла все майно де б воно не перебувало та з чого б не складалося своєму сину [PERSON] ( а.с.12). До складу спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою : [ADDRESS] . Належність житлового будинку саме спадкодавиці стверджена: довідкою виконкому Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області № 28 від 02.03.2023 з по господарської книги № 5 за 2021-2025 ст. 41 ( а.с.13); довідкою виданою КП КОР « Південне бюро технічної інвентаризації » № 2273 від 03.11.2022 ( а.с.19). Відповідач у справі [PERSON] визначений спадкоємцем у заповіті [PERSON] . Однак він, 22.02.2022, відмовився від спадкового майна на користь [PERSON] , про що подав до нотаріуса у визначенні чинним законодавством строки свою заяву ( а.с.44). Стаття 1273 частина 1, 5 ЦК України вказують, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. В статті 1274 ЦК України містяться положення, які вказують про право на відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи, зокрема: 1. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. 2. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. 3. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. 4. Якщо заповідач підпризначив спадкоємця, особа, на ім`я якої складений заповіт, може відмовитися від спадщини лише на користь особи, яка є підпризначеним спадкоємцем. Позивач у справі [PERSON] та відповідач [PERSON] є онуками спадкодавиці [PERSON] , про що свідчать їхні свідоцтва про народження ( а.с. 8, 35) та зміна прізвища позивачки стверджена свідоцтвом про шлюб ( а.с.9). Мають право на спадщину як спадкоємці п`ятої черги ( ч.1 ст. 12656 ЦК України). Відповідач [PERSON] на спадкове майно не претендує та не бажає приймати, про що свідчить факт відсутності його заяви у нотаріуса про прийняття спадкового майна, яке залишилося після баби, та окрім того позовні вимоги він визнав у повному обсязі. Позивачка звернулася до нотаріуса, про що свідчить її заява, яка міститься в матеріалах спадкової справи ( з.б.а.с. 57), але житловий будинок з господарськими будівлями позивачці не вдалося належним чином оформити в порядку спадкування у нотаріуса, оскільки відсутні правовстановлючі документи на спадковий будинок, про що зазначив приватний нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій ( з.б а.с. 14). Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1216 ЦК України зазначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Види спадкування визначаються статтею 1217 ЦК України, так спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Стаття 1265 частина 1 ЦК України визначає, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивачки базуються на законі. Позивачка є спадкоємцем п`ятої черги, в установлений строк звернулася до нотаріуса. Інших спадкоємців за заповітом чи за законом, а також осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено. Наразі має перешкоди для оформлення спадкових прав нотаріусом. Визнання відповідачами [PERSON] та [PERSON] позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Суд приймає визнання відповідачами позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки базуються на законі та наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved