Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Стуліков А.В. через систему «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою [PERSON] в якій просить надати інформацію, що містить банківську таємницю відносно [PERSON] , щодо угод від 19.09.2011 року №4323347300582662 та №432335000316539 про кредитування з використанням кредитних карток. В обґрунтування заяви зазначено, що 19.09.2011 року заявник уклала з АТ «А-Банк» угоди №4323347300582662 та №432335000316539 про кредитування з використанням кредитних карток. 30.09.2015 року заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області по справі №242/2849/15-ц з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» стягнуто кредитну заборгованість в сумі 61644,42 грн. 23.12.2020 року [PERSON] виконала рішення суду від 30.09.2015 року та перерахувала 62260,90 гривень на оплату заборгованості за виконавчим провадженням № 57519769 для АТ «А-БАНК». Після 23.12.2020 року [PERSON] отримала від АТ «А-Банк» через GSM banking повідомлення про погашення заборгованості в сумі 62260,86 гривень та про наявність заборгованості в сумі 527713,74 гривень. Заяви [PERSON] та її представника щодо отримання документально обґрунтованої довідки про суму отриманого кредиту з належним чином завіреними документами про факт отримання кредитних коштів, а також щодо розміру нарахованих відсотків та інших нарахувань та стягнень, банком частково залишено без розгляду, частково проігноровано. У зв`язку з тим, що банк ухиляється надати інформацію на обґрунтування суми облікованої заборгованості [PERSON] , існує обґрунтована небезпека використання банківської інформації на шкоду майновим інтересам [PERSON] в майбутньому. При цьому, відсутність на цей час претензій у АТ «А-Банк» до [PERSON] та відсутність достовірної інформації щодо фактичного стану фінансових розрахунків виключають наявність спору між АТ «А-Банк» та [PERSON] . Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за заявою [PERSON] про розкриття банківської таємниці. В судовому засіданні в режимі відеоконференції предстанвик заявника - адвокат Стуліков А.В. підтримав заяву та просив її задовольнити. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявне клопотання останньої про розгляд справи без її участі. Представник АТ «А-Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про факт, але не спір про право цивільне. Згідно пункту 11 частини другої статті 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Порядок розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, регулюється Главою 12 Розділу IV ЦПК України. Відповідно до ст. 347 ЦПК України, заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу. Згідно із ст. 348 ЦПК України, у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено: ..... зокрема 4) обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; 5) обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання. Судом встановлено, що 19.09.2011 року [PERSON] уклала з АТ «А-Банк», угоди №4323347300582662 та №432335000316539 про кредитування з використанням кредитних карток. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 30.09.2015 року по справі №242/2849/15-ц з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» стягнуто кредитну заборгованість станом на 24.06.2015 року в сумі 61644 грн. 42 коп. 23.12.2020 року [PERSON] виконала рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30.09.2015 року та перерахувала 62260,90 гривень на оплату заборгованості за виконавчим провадженням № 57519769 для АТ «А-Банк». В подальшому [PERSON] від АТ «А-Банк» отримала повідомлення про погашення заборгованості в сумі 62260,86 гривень та про наявність заборгованості в сумі 527713,74 гривень, відповідно до довідки від 09.02.2021 року № 5PUL-LJES-FN3C-H67J. 16.12.2021 року [PERSON] через свого представника адвоката Стулікова А.В. звернулась АТ «А-БАНК» із заявою про отримання документально обґрунтованої довідки про суму отриманого [PERSON] кредиту з належним чином завіреними документами про факт отримання кредитних коштів, а також щодо розміру нарахованих відсотків та інших нарахувань та стягнень. 17.12.2021 року представник [PERSON] адвокат Стуліков А.В. надіслав АТ "АБАНК" додаткову заяву, в якій уточнив витребувану інформації. 22.12.2021 року листом №20.1.0.0.0/7-20211220/461 та 04.01.2022 року листом №20.1.0.0.0/7-20211222/93 АТ «А-БАНК» відмовило в наданні інформації на запит представника [PERSON] адвоката Стулікова А.В. з причини, що запит не був підписаний [PERSON] особисто. 22.01.2022 року представник [PERSON] адвокат Стуліков А.В. надіслав АТ "АБАНК" повторну заяву на отримання інформації щодо заборгованості [PERSON] перед АТ «А-БАНК» з наявним підписом [PERSON] , однак зазначену заяву було проігноровано банком. Порядок розкриття банківської таємниці встановлений Законом України «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Як визначено у частинах 1-3 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського та валютного нагляду, становить банківську таємницю. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банки зобов`язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: 1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30.09.2011 року коло суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 Закону N 2121-III) ( 2121-14 ) і може змінюватися тільки на підставі закону. При цьому вказані суб`єкти мають право на отримання лише обмеженої інформації з урахуванням виконуваних ними функцій та з питань, зазначених у відповідному законі стосовно визначених суб`єктів. Таким чином, при відмові банку у наданні таким суб`єктам обмеженої інформації, яку вони мають право отримати за безпосереднім зверненням до банку (наприклад, як зазначено в статті 20.1.3 ПКУ) ( 2755-17 ), а також у разі необхідності отримання інформації, що виходить за межі функцій суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, вони мають право на звернення до суду у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України. Заявник зверталась до АТ «А-Банк» з метою набуття обмеженої інформації щодо договорів укладених між нею та банком, яку вона має право одержати, однак відповіді на свою заяву [PERSON] так і не отримала. При цьому, судом не встановлено наявності, на цей час, претензій у АТ «А-БАНК» до [PERSON] , у тому числі відкритих позовних проваджень щодо стягнення з заявника заборгованостей, що вказує на відсутність між АТ «А-Банк» та [PERSON] спору про право. За таких обставин, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] обґрунтовано необхідність та обставини, за яких необхідно розкрити банківську таємницю, визначено обсяги розкриття такої інформації та мету її використання, відтак заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю стосовно заявника, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 350, п. 6 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Outcome: approved