Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачка з 07.05.1988 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Вказує, що до досягнення повноліття дитини відповідач сплачував аліменти на утримання дочки відповідно до судового наказу від 05.05.2022, виданого Кіцманським районним судом. Посилається на те, що наразі після досягнення повноліття дочка продовжує проживати з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні, часто хворіє, а також продовжує навчатися у Чернівецькому вищому комерційному училищі Державного торговельно-економічного університету, на денній формі навчання. Крім того зазначає, що вона не може працювати в зв`язку з навчанням на денній формі, а матір не в змозі самостійно забезпечили її всім необхідним. Відповідач після досягнення повноліття доньки категорично відмовився сплачувати аліменти, нічим не коментуючи свою відмову. Оскільки, добровільно домовитись про сплату аліментів на її утримання з Відповідачем не вдається, просить суд задовольнити позовну заяву та стягувати з [PERSON] аліменти на період навчання дитини по 3000 гривень щомісячно. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак її представник адвокатка Мороз Є.В. скерувала до суду заяву, у якій підтримала заявлені вимоги. Просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву, в якій позов визнав повністю. Вказав на те, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, просив справу розглянути за його відсутності. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1.\~ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.02.2005 року, виданого виконкомом Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої директором факультету Чернівецького вищого комерційного училища Державного торговельно-економічного університету Миколою Кирилюком № 74 від 31.01.2023, [PERSON] , є студенткою першого курсу денного відділення за професіями «кухар, майстер ресторанного обслуговування». Термін закінчення навчання в училищі 27.02.2024 рік. Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 9002, яка видана КНП «Міська дитяча клінічна лікарня», [PERSON] , [INFO] , періодично хворіє. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~сімейному Кодексі України. Разом з тим, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ що\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша\~статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша\~статті 129 Конституції України). Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року). Згідно з пунктом 1статті 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Згідно з частинами першою-третьою\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи вищезазначене, обов`язок батьків утримувати своїх дітей, які продовжують навчання, є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними тай чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. При цьому, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, при визначенні розміру аліментів, в даному випадку, суд враховує факт проживання дитини (сина) з матір`ю; вік дитини, вартість життя, місце навчання та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, матеріальне становище і стан здоров`я платника аліментів та визнання [PERSON] позовних вимог у повному обсязі, а тому суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення, а з відповідача слід стягувати на користь [PERSON] , аліменти на період навчання дочки в твердій грошовій сумі (беручи до уваги відсутність постійного заробітку відповідача, оскільки доказів такого немає) в розмірі 3000 грн. щомісячно, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-річного віку . При цьому, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по належному утриманню дитини. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів, в даному випадку, забезпечить дитині належний рівень її матеріального утримання. При цьому, суд вважає, що розмір аліментів у сумі 3000 грн. щомісячно для повнолітньої дитини, на період навчання, є справедливим, необхідним та достатнім для забезпечення кращих інтересів дитини, а тому, на думку суду, сприятиме забезпеченню гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 15.05.2023. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1073, 60 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 191Сімейного кодексу України,

Outcome: approved