Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача збитки, завдані пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 237927,78 грн, з яких 235427,78 грн - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, 2500,00 грн - сума франшизи, а також просить стягнути судовий збір в розмірі 3598,93 грн та 4500,00 грн витрат на проведення автотоварознавчої експертизи. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 17.05.2022 р. за участю транспортного засобу марки «Мitsubishi Оutlander» та автомобіля марки «VolkswagenPassat» під керуванням [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 21.07.2022 р. [PERSON] за обставин вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Власником транспортного засобу марки «Мitsubishi Оutlander», державний номерний знак [NUMBER] , є Департамент регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації. Позивач вказує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «VolkswagenPassat» [PERSON] була забезпечена за страховим полісом АТ №697734 у АТ «СГ «ТАС», ліміт страхової суми становить 180000,00 грн з сумою франшизи 2500,00 грн. АТ «СГ «ТАС» повністю сплатило позивачу страхове відшкодування в межах страхового ліміту в розмірі 177500,00 грн без врахування франшизи на суму 2500,00 грн. Згідно з висновком судового експерта №25/06/22 від 19.07.2022 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Мitsubishi Оutlander» становить 443812,90 грн, вартість проведення цієї експертизи становить 4500,00 гривень. В позові позивач також посилається на те, що на підставі Договору про надання послуг з гарантійного технічного обслуговування та ремонту автомобіля від 20.08.2021 р., укладеного між Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації та ТОВ «Форвард Авто Груп» та Договору про надання послуг з ремонту автомобільного транспорту 12.08.2022 р., укладеного між тими ж сторонами, ТОВ «Форвард Авто Груп» здійснило відновлювальний ремонт транспортного засобу марки «Мitsubishi Оutlander». Згідно Акту проведених робіт №155 від 25.08.2022 р. ТОВ «Форвард Авто Груп» виконало ремонтні роботи по відновленню транспортного засобу на загальну суму 412924,78 грн, яка була сплачена позивачем 25.08.2022 року. Позивач вказує, що звертався з вимогою до відповідача про відшкодування збитків у добровільному порядку, проте вимоги були проігноровані, а тому просить суд стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 237927,78 грн. ІІ. Процедура і позиції сторін Ухвалою суду від 03.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 28.02.2023 р. Відповідач в судове засідання 28.02.2023 р. не з`явився з невідомих суду причин, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено. 17.03.2023 року відповідач на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій просив направити йому копію позовної заяви з додатками з посиланням на те, що він одержав судову повістку без матеріалів позовної заяви (а.с. 115), на яку 27.03.2023 року відповідачу на його електронну адресу була направлена відповідь, згідно якої він був повідомлений, що копія ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами 24.03.2023 року повторно направлені на адресу його зареєстрованого місця проживання, оскільки повернулись на адресу суду не врученими. Також відповідачу роз`яснений порядок ознайомлення з матеріалами справи та отримання з неї копій документів (а.с. 117-120). В судове засідання 05.04.2023 р. відповідач вдруге не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис в повідомленні про вручення судового повістки, а також його заява від 17.03.2023 року (а. с.121). Судове засідання було відкладене до 03.05.2023 року. Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами відповідач отримав 11.04.2023 року (а.с.123). 27.04.2023 року засобами електронного зв`язку на електронну адресу суду представник [PERSON] - адвокат Собина П.М. направив відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач позов не визнає, вважає позовні вимоги безпідставними (а.с. 129-130). Заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що під час визначення обсягу пошкоджень, завданих транспортному засобу, який належить позивачу, допущено ряд порушень, зокрема, відповідач був відсутній під час огляду експертом транспортного засобу марки «Мitsubishi Оutlander», протокол технічного запису огляду автомобіля не підтверджений відеозаписом або кольоровими світлинами. Адвокат вважає, що позивачем до позовної заяви не долучені докази виявлення пошкоджень за переліком, вказаним в протоколі технічного огляду від 13.07.2022 року, а сам огляд проведений з порушенням норм, встановлених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки відповідач не був повідомлений позивачем про такий огляд. У відзиві представник відповідача вказав, що висновок зроблений експертом 19.07.2022 р. на підставі застарілого розрахунку, оскільки експерт керувався Методикою для встановлення розміру матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, 2014 року, при цьому не врахував зміни від 2021 року, тому виникла необхідність в призначенні та проведенні нової експертизи. Адвокат Собина П.М. в прохальній частині відзиву просить призначити експертизу, викликати експерта та свідка, розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні, в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю. В судове засідання 03.05.2023 р. адвокат Собина П.М. засобами електронного зв`язку направив заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні та відрядженням [PERSON] (а.с.136). Розгляд справи відкладено на 06.06.2023 р. 09.05.2023 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.144-147), в якій вказано, що автотоварознавче дослідження проведено судовим експертом Демешком В.Ю. відповідно до норм та вимог чинного законодавства, а відтак є належним доказом заподіяння механічних пошкоджень транспортному засобу. Натомість представник відповідача не навів жодного нормативного акта, норми якого, на його думку, були порушені під час проведення експертизи. Представник позивача також заперечувала проти допиту свідка [PERSON] , окільки його покази були взяті до уваги під час розгляду Житомирським апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 124 КУпАП. На думку представника позивача, повторне проведення експертизи з аналогічними питаннями без обгрунтування необхідності її проведення, та повторне заслуховування свідка є недоцільним та свідчить про навмисне затягування строків розгляду справи. 06.06.2023 року о 08-50 год на електронну адресу суду надійшло клопотання адвоката Собини П.М. про проведення судового засідання, призначеного на 14-30 год 06.06.2023 року, за участі адвоката Собини П.М. та відповідача [PERSON] в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, зазначена для використання адреса електронна адреса представника (а.с. 151-152). Ухвалою суду від 06.06.2023 р. зазначене клопотання було задоволено (а.с. 153). Разом з тим, 06.06.2023 р. засобами електронного зв`язку адвокат Собина П.М. направив заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні (а.с.157). Ухвалою суду від 06.06.2023 року, яка була постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати та зафіксована у протоколі судового засідання, задовололено клопотання представника відповідача, судове засідання відкладено на 22.06.2023 р., дата якого була погоджена з адвокатом в телефонному режимі, зобов`язано представника відповідача надати документи, які підтверджують поважність причин його неявки в судове засідання 06.06.2023 року (а.с.161). Листом від 07.06.2023 р. адвоката Собину П.М. повідомлено про необхідність надання документів, які підтверджують поважність причин неявки в судове засідання 06.06.2023 року, а також письмово повідомлено про час і дату проведення наступного судового засідання, лист доставлений одержувачу на адресу електронної пошти , яка повідомлена самим представником, о 11-34 год 12.06.2023 року (а.с. 163-164). В судове засідання 22.06.2023 р. відповідач та його представник адвокат Собина П.М. вчергове не з`явились, на зв`язок в режимі відеоконференції також не вийшли, на телефонні дзвінки, здійснені секретарем судового засідання, не відповідали, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 22.06.2023 року наголосила, що відповідач та його представник навмисно затягують розгляд справи, аналогічну процесуальну поведінку допускали під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Просила проводити розгляд справи без участі відповідача та його представника, оскільки останні неодноразово в судові засідання не з`являлись, зловживають своїми правами шляхом направлення заяв про відкладення розгляду справи, зауважила, що справа перебуває в провадженні суду протягом тривалого часу, водночас, з моменту вчинення дорожньо-транспортної пригоди пройшло більше року, але за цей час відповідач жодного разу не виявив намір відшкодувати завдані збитки, незважаючи на те, що його вина в порушенні правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода, доведена в судовому порядку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Основними засадами цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи, неприпустимість зловживання процесуальними правами. Згідно зі ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи. Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон АліментаріаСандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Частинами 1, 2, 4 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З матеріалів справи вбачається, що відповідач та його представник неодноразово належним чином повідомлялись про необхідність з`явитись в судове засідання для вирішення спору, проте жодного разу за викликом до суду не з`явились, окрім заяв про відкладення судових засідань в матеріалах міститься лише відзив на позовну заяву, водночас жодного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову до нього не долучено, хоча справа перебуває в провадженні суду протягом тривалого часу. Таким чином, беручи до уваги процесуальну поведінку відповідача та його представника, з огляду на те, що відповідач та його представник неодноразово не з`являлись в судові засіданні, про судові засідання повідомлялись належним чином, докази поважності неявки в судові засідання суду не надані, судом дотримані вимоги про належне їх повідомлення та забезпечене право на участь в судових засіданнях навіть в режимі відеоконференції, яким сторона відповідача не скористалась,на підставі положень ст. 223 ЦПК України суд вважає, що справа може бути розглянута у відсутності відповідача та його представника на підставі наявних в ній матеріалів, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Ухвалою суду від 22.06.2023 року, яка була постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати та зафіксована у протоколі судового засідання, в задоволенні вимог, які викладені адвокатом Собиною П.В. про призначення експертизи та виклик експерта, допит свідка відмовлено, оскільки такі вимоги заявлені з порушенням порядку, встановленого ст.ст. 83, 91, 102-103, 183 ЦПК України, їх форма та зміст не відповідають зазначеним нормам, не подані у вигляді окремих процесуальних документів з відповідним їх обгрунтуванням, відповідачем не аргументовано, які обставини, що підлягають встановленню в межах заявлених позовних вимог, можуть бути доведені з використанням зазначених засобів доказування, сторона відповідача не взяла участь в судовому засіданні для обгрунтування власних доводів, серед іншого, такі вимоги розцінюються судом як навмисне затягування судового розгляду. Крім того, відсутні підстави для задоволення вимоги адвоката про розгляд справи в загальному позовному провадженні, оскільки дана справа не належить до переліку справ, які підлягають обов`язкому розгляду в порядку загального провадження відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 277 ЦПК України судом при відкритті провадження в ухвалі вирішено питання про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні, судом не встановлено наявності обставин, за яких даний позов не може бути вирішений в спрощеному позовному провадженні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що Департамент регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації є власником автомобіля марки «Мitsubishi Оutlander», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 71-72). 17.05.2022 р. за участю транспортного засобу марки «Мitsubishi Оutlander» та автомобіля марки «VolkswagenPassat» під керуванням [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 21.07.2022 р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в результаті якого відбулась зазначена вище дорожньо-транспортна пригода, за наслідками якої належний позивачу транспортний засіб отримав механічні ушкодження, відносно нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 9). Постановою Житомирського апеляційного суду від 19.12.2022 р. постанова Богунського районного суду м. Житомира від 21.07.2022 р. була змінена в мотивувальній частині з посиланням на порушення [PERSON] п. 16.6 Правил дорожнього руху України, в іншій частині постанова залишена без змін (а.с.10-15). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «VolkswagenPassat» [PERSON] була забезпечена за страховим полісом АТ №697734 у АТ «СГ «ТАС». Страхова сума за шкоду, заподіяну майну, визначена в розмірі 180000,00 грн, розмір франшизи - 2500,00 грн. Відповідач дану обставину не заперечував. З метою визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Мitsubishi Оutlander» на замовлення Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації проведено автотоварознавче дослідження. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 258/06/22 від 19.07.2022 року вартість відновлювального ремонту даного автомобіля станом на дату дорожньо-транспортної пригоди 17.05.2022 року, з урахуванням ПДВ на запасні частини та метизи, складає 443812,90 грн (а.с. 28-70). 08.08.2022 р. на підставі заяви позивача про виплату страхового відшкодування АТ "СГ"ТАС" перерахувало на розрахунковий рахунок Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністраціїстрахове відшкодування по договору № АТ697734 від 30.06.2021 року в сумі 177500,00 грн (а.с.100, 166). 20.08.2021 р. між Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації та ТОВ «Форвард Авто Груп» укладений договір про надання послуг з гарантійного технічного обслуговування та ремонту автомобіля (а.с.82-86). 12.08.2022 р. між Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації та ТОВ «Форвард Авто Груп» укладено договір про надання послуг з ремонту автомобільного транспорту (а.с.75-80). Згідно акту проведених робіт №155 від 25.08.2022 р. ТОВ «Форвард Авто Груп» виконало ремонтні роботи по відновленню транспортного засобу марки «Мitsubishi Оutlander» після пошкоджень, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 17.05.2022 року, на загальну суму 412924,78 грн (а.с.95-96). 25.08.2022 р. Департамент регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації перерахував на рахунок ТОВ «Форвард Авто Груп» грошові кошти в розмірі 412924,78 грн (а.с.98-99). ІV. Законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка доказів та мотиви суду Судом встановлено, що між позивачем і відповідачами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, який належить позивачу, в результаті дорожньо-транспортної пригоди (деліктні зобов`язання). Частиною 3 статті 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Нормами ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на те, що судом достовірно встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини водія [PERSON] , що встановлено на підставі постанови суду в справі про адміністративне правопорушення, а відтак на підставі ч. 6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковим для суду і не підлягає додатковому доказуванню, заподіяна позивачу майнова шкода внаслідок пошкодження належного йому на праві власності транспортного засобу підлягає відшкодуванню на підставі ст.ст. 1166, 1187,1188 ЦК України особою, яка її завдала. Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування). За правилами частин першої, другої, третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 р. у справі № 6-691цс15 вказано, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зістаттею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Згідно матеріалів справи позивач сплатив за проведення відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Мitsubishi Оutlander» 412924,78 грн, що підтверджується змістом платіжного доручення № 242 від 25.08.2022 року. Обсяг виконаних робіт підтверджується Актом виконаних робіт №155 від 25.08.2022 р. Позивач на підставі заяви про страхове відшкодування отримав від страхової компанії АТ "СГ"ТАС" страхову виплату в сумі 177500,00 грн, за вирахуванням франшизи за полісом в сумі 2500, 00 грн (а.с. 100, 166) Отже, беручи до уваги те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Мitsubishi Оutlander» в результаті пошкоджень, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди, склала 412924,78 грн, позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 177500,00 грн, а відтак на підставі ст. 1194 ЦК України з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 235424,78 грн (412924,78 грн - 177500,00 грн). Суд вважає помилковою вимогу позивача про стягнення на свою користь збитку в розмірі 235427, 78 грн вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та додатково 2500,00 грн франшизи, що разом становить 237927, 78 грн, оскільки така сума перевищує розмір фактично понесених позивачем втрат майнового характеру. Відшкодуванню підлягають фактично понесені витрати з урахуванням суми виплаченого страхового відшкодування, що становить 235427, 78 грн. В задоволенні вимоги про стягнення 2500,00 грн суд відмовляє за безпідставністю. Суд визнає такими, що не заслуговують на увагу доводи адвоката Собини П.М., викладені ним у відзиві на позовну заяву, що під час проведення експертного дослідження експертом порушено процедуру проведення автотоварознавчого дослідження та невірно здійснено розрахунок завданих збитків, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих доводів матеріали справи не містять, як і не спростовано обставини, викладені позивачем в позовній заяві. Так, не заслуговують на увагу доводи адвоката, що огляд транспортного засобу в порушення вимог п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, проведений без [PERSON] , оскільки в даному пункті, на який посилається представник, відсутня вимога про обов`язкову участь зацікавлених осіб під час огляду, які запрошуються лише за потреби, наявність якої адвокатом не доведена, як і не конретизовано які інші умови не були забезпечені заявником. Суд визнає неспроможними доводи представника відповідача про те, що відповідач вважає, що відсутні докази виявлення пошкоджень за переліком, зазначеним в протоколі технічного огляду від 13.07.2022 року, оскільки вони нічим не підтверджені, відповідачем та його представником не наведено, які з пошкоджень, які були виявлені і зафіксовані в зазначеному протоколі, не відповідають характеру отриманих внаслідок ДТП пошкоджень і чим це доводиться, а вимогу про наявність відеозапису та кольорових світлин суд також вважає безпідставною. Суд відхиляє доводи представника відповідача, що висновок експерта зроблений на підставі застарілого розрахунку згідно з Методикою для встановлення розміру матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, 2014 року, при цьому не врахував зміни від 2021 року, оскільки представником відповідача не конкретизовано і не наведено, в чому полягає неправильність розрахунку, що саме внаслідок цього визначена сума є завищеною, з яких підстав адвокат, який не є судовим експертом, вважає, положення якої з Методик підлягають застосуванню при проведенні експертизи. Відповідно до статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У свою чергу, згідно з частиною 5 ст. 106 ЦПК України, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Також в п. 4.12 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5, (з наступними змінами та доповненнями), також зазначено, що у вступній частині висновку експерта, зокрема зазначаються: попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України. У вступній частині наданого позивачем висновку №25/06/22 автотоварознавчої експертизи від 19.07.2022 р. з визначення розміру матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», який складений судовим експертом Демешком В.Ю., міститься підпис експерта про його обізнаність про встановлену кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України, а також зазначено про те, що висновок підготовлено для подання до суду (а.с.29). Отже, суд враховує як належний і допустимий доказ висновок судової автотоварознавчої експертизи, яка була проведена судовим експертом Демешком В.Ю., на підставі укладеного між Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації та ФОП [PERSON] договору про надання прослуг стороннього фахівця № 25/069/22 від 27.06.2022 р (а.с.21-24). Згідно укладеного договору № 25/069/22 від 27.06.2022 р розмір послуги судового експерта встановлено в сумі 4500,00 грн, які Департамент регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації відповідно до платіжного доручення №12 від 28.06.2022 р. сплатив на рахунок та ФОП [PERSON] (а.с.26). В силу положень ст. 22 ЦК України збитки понесені позивачем за оплату експертного дослідження в розмірі 4500,00 грн, підтверджені належними доказами, також підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим, суд звертає увагу, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який належить позивачу, окрім висновку експерта, підтверджується Актом проведених робіт №155 від 25.08.2022 р., згідно якого фактичні витрати на ремонт автомобіля склали 412924,78 грн, що не перевищує суму, яка була визначена експертом в розмірі 443812, 90 грн з урахуванням ПДВ на запасні частини і метизи, при цьому у висновку зазначено, що факт включення або не включення ПДВ до вартості відновлювального ремонту залежить від форми оподаткування суб`єкта господарської діяльності, який надає послуги з проведення відновлювального ремонту та/або продажу запасних частин і матеріалів. Суд констатує, що на підставі ст.ст. 22, 1192, 1194 ЦК потерпілий має право на стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), які були фактично понесені для відновлення порушеного права. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Заперечуючи проти позовних вимог, всупереч положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідач не надав суду жодного доказу, не послався на докази, які б вказували на те, що розмір заявленої шкоди є завищеним. У відзиві на позовну заяву, заявляючи вимогу про призначення експертизи, адвокат вважав за необхідне поставити перед експертом питання "Яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з врахуванням коефіцієнту фізічного зносу автомобіля?". При цьому суд зазначає, що відповідь на дане питання не має значення для вирішення спору, оскільки на винну особу покладається обов`язок відшкодувати завданий збиток без урахування коефіцієнта фізичного зносу, а фактично понесені витрати для відновлення порушеного права. Отже, беручи до уваги те, що судом на підставі досліджених доказів, які суд визнає належними і допустимими, встановлено, що розмір відновлювального ремонту пошкодженого позивачу транспортного засобу становить 412924,78 грн, сума виплаченого позивачу страхового відшкодування склала 177500,00 грн, а відтак з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця в сумі 235424,78 грн, а також 4500,00 грн витрат за проведення автотоварознавчої експертизи. V. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 3561,14 грн.

Outcome: approved