Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідачів. 1. Виклад позиції позивача. 18.11.2022 року [PERSON] звернулася до Тульчинського районного суду з означеним позовом до Юліямпільської сільської ради, Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Тульчинської державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. На підставі ухвали судді Тульчинського районного суду від 21.11.2022 року означену цивільну справу надіслано для розгляду до Шаргородського районного суду Вінницької області за підсудністю (а.с.31), та отримано в суді 22.12.2022 року (а.с.33). При відкритті провадження у справі, відповідно до ухвали Шаргородського районного суду Вінницької області від 22.12.2022 року, відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про залучення третьої особи (а.с.36-37). 02.05.2023 року представник позивача адвокат Яблокова Л.О., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1171799 від 03.01.2023 року (а.с.51), через систему «Електронний суд» подала заяву про зміну предмету позову (а.с.88-100), яку прийнято до провадження на підставі ухвали суду від 08.05.2023 року та викладено предмет позову [PERSON] до Юліямпільської сільської ради, Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом (а.с.116-118). 24.05.2023 року представник позивача адвокат Яблокова Л.О. через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про збільшення позовних вимог (а.с.144-157). З урахуванням заяви про зміну предмету позову та заяви про збільшення позовних вимог, представник позивача просить визнати строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] пропущеним [PERSON] з поважних причин та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] в два місяці; визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, розміром 2,66 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП «Відродження», відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0396440 від 22.07.1997 року, виданого на підставі розпорядження Шаргородської районної державної адміністрації від 27.05.1997 року за №121, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видане Шаргородською районною державною адміністрацією членам КСП «Відродження», за №419 від 24.07.1997 року на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову з урахуванням заяв про зміну предмету позову та про збільшення позовних вимог, представник позивача зазначила, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована в селі Юліямпіль Шаргородського району Вінницької області. Згідно з довідкою Шпиківської селищнї ради Тульчинського району Вінницької області за №94 від 18.05.2022 року, зі слів жителів села Юліямпіль [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , племінниця [PERSON] [PERSON] здійснила поховання померлої тітки та отримала свідоцтво про смерть останньої. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), належного померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 22.07.1997 року серії ВН №0396440, виданого на підставі розпорядження Шаргородської районної державної адміністрації від 27.05.1997 року за №121, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Шаргородською районною державною адміністрацією членам КСП «Відродження», за №419 від 24.07.1997 року, розміром 2,66 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини через наявні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі, зокрема, позивач не знала про наявність спадкового майна. Так, про наявність спадкового майна після смерті [PERSON] позивач дізналася випадково від старости села у 2022 році, тобто вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] на день смерті проживала разом з [PERSON] , хоча не була зареєстрована за місцем проживання спадкодавця, організувала та сплатила витрати, пов`язані з похованням тітки, забрала документи померлої, фотографії, але серед них був відсутній сертифікат на право на земельну частку пай. Позивач є єдиною спадкоємицею майна [PERSON] за законом, інших спадкоємців у спадкодавця не було. На момент звернення до суду з позовом позивачу [PERSON] стало відомо, що 01.01.2019 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», яким внесено ряд змін до законодавчих актів України, зокрема і до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», статтею 13 якого передбачено що, у разі якщо до 01.01.2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. З метою оформлення прав на спадкове майно позивач звернулася в Тульчинську державну нотаріальну контору, проте листом №97/01-16 від 16.02.2022 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки спадкоємців за законом [PERSON] не мала, заповіту за життя не складала, відтак, спадщина після її смерті, відповідно до положень ЦК УPCP в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, не прийнята ніким із спадкоємців. За приписами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Вважає, що оскільки спадщина не була прийнята ніким на час її відкриття, то, відповідно до ст.ст.1265, 1266 ЦК України, позивач як племінниця [PERSON] , є її спадкоємцем п`ятої черги за законом, але пропустила шестимісячний строк для звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не була обізнана про наявність спадкового майна. Оскільки позивач лише у 2022 році дізналася про наявність спадкового майна, зокрема, земельної частки (пай) у спадкодавця [PERSON] , але не мала відповідного сертифікату, то зверталася з цього приводу у селищну раду, де отримала інформацію про право покійної тітки на земельну частку (пай). У зв`язку із вказаними обставинами вважає, що наявні підстави для встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, визначені ст.1272 ЦК України. При обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається на норми ст.ст.16, 392, 1216, 1218, 1265, 1266, 1268, 1297, 1298 ЦК України, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст.1, 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.49 ЗУ «Про нотаріат», п.п.2,7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, і організаціям» №720 від 08.08.1995 року. В судовому засіданні представник позивача адвокат Яблокова Л.О. підтримала позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві з урахуванням заяв про зміну предмету позову від 02.05.2023 року та про збільшення позовних вимог від 24.05.2023 року, просить позов задовольнити. Суду пояснила, що спадкоємець [PERSON] була тіткою позивача [PERSON] по матері. Матір позивача померла у 1989 році. Позивач у дорослому віці, зокрема, у 1982 році, переїхала проживати у м. Вінницю. При житті [PERSON] позивач [PERSON] не була обізнана про те, що перед смертю тітка отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), оскільки остання їй про це не повідомила. Коли [PERSON] захворіла, то позивач [PERSON] частково проживала з тіткою, лікувала. [PERSON] померла у 1998 році, не залишивши заповіту, тому позивач не була обізнана після смерті останньої про наявність спадкового майна у вигляді права на земельну частку (пай), оскільки серед документів тітки не знаходила сертифікату. Про наявність у [PERSON] права на земельну частку (пай) [PERSON] дізналася у 2022 році від колишнього працівника Юліямпільської сільради, у зв`язку із чим почала з`ясовувати, чи дійсно тітці видавався відповідний сертифікат та отримала його копію. Таким чином, після смерті [PERSON] спадщина не була прийнята ніким, тому наявні підстави для продовження строку для прийняття спадщини та визнання права за позивачем на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, з огляду на те, що нотаріусом відмовлено [PERSON] у оформленні спадщини. 2. Виклад позиції відповідачів. Відповідач Шпиківська селищна рада Тульчинського району Вінницької області відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм чинного ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 12.12.2022 року, до суду не подала. 26.05.2023 року представник відповідача Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області начальник юридичного відділу Магдалюк О.Г., який діє на підставі довіреності від 23.02.2023 року (а.с.183), на електронну адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без представника Шпиківської селищної ради, у якому просить розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача, заперечень щодо позову не має (а.с.182). Співвідповідач Юліямпільська сільська рада відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм чинного ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 12.12.2022 року, до суду не подала. Рішенням Шпиківськоїселищної ради Тульчинського району Вінницької області за №26 від 22.12.2020 року «Про реорганізацію Юліямпільської сільської ради шляхом приєднання до Шпиківської селищної ради» розпочато процедуру реорганізації Юліямпільської сільської ради шляхом приєднання до Шпиківської селищної ради (а.с.86-87). З відповіді №29106 від 12.04.2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що сформована засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом суду від 12.04.2023 року вбачається, що Юліямпільська сільська рада знаходиться в стадії припинення (а.с.83). ІІ. Заяви, клопотання позивача, представників відповідачів. 1. 03.01.2023 року представник позивача адвокат Яблокова Л.О., в системі «Електронний суд» надіслала до Шаргородського районного суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.48-50). 2. 02.05.2023 року представник позивача адвокат Яблокова Л.О., через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про зміну предмету позову (а.с.88-100). 3. 24.05.2023 року представник позивача адвокат Яблокова Л.О. через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про збільшення позовних вимог (а.с.144-157). 4. 27.12.2022, 07.03.2023, 12.04.2023, 10.05.2023 року представник відповідача Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області начальник юридичного відділу Магдалюк О.Г. на електронну адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без представника Шпиківської селищної ради, у яких просить підготовчі судові засідання проводити у відсутності представника відповідача, заперечень щодо позову не має (а.с.46, 78, 85, 141). 5. 26.05.2023 року представник відповідача начальник юридичного відділу Магдалюк О.Г., на електронну адресу суду надіслав клопотання, у якому просить розгляд справи 06.06.2023 року проводити у відсутності представника відповідача Шпиківської селищної ради, заперечень щодо позову не має (а.с.182). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 21.11.2022 року позовну заяву [PERSON] до Юліямпільської сільської ради, Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Тульчинської державної нотаріальної контори, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом передано для розгляду до Шаргородського районного суду Вінницької області за підсудністю (а.с.31) 2. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 22.12.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Юліямпільської сільської ради, Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом; розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого провадження, призначено підготовче судове засідання на 11.01.2023 року; відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи (а.с.36-37). 3. 04.01.2023\~року судом\~постановлено ухвалу,\~якою задоволено\~заяву представника\~позивача адвоката\~Яблокової Л.О.\~про її\~участь у\~судовому засіданні\~в режимі\~відеоконференції поза\~межами приміщення\~суду;\~визначено участь\~адвоката Яблокової\~Л.О.\~у підготовчому\~засіданні 11.01.2023\~року та\~у всіх\~наступних підготовчих\~судових засіданнях та судових засіданнях у ході здійснення розгляду цивільної справи №148/1951/22 по суті в режимі відеоконференції поза межами приміщення Шаргородського районного суду Вінницької області через систему відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua. (а.с. 56-58). 4. 11.01.2023 року цивільну справу знято з розгляду (а.с.65). 5. Після виходу головуючого судді з відпустки призначено підготовче судове засідання у справі на 12.04.2023 року, у яке викликано сторони та їх представників (а.с.74-77). 6. 12.04.2023\~року підготовче судове засідання відкладено на 08.05.2023 року (а.с.82). 7. Відповідно до ухвали Шаргородського районного суду Вінницької області від 08.05.2023 року прийнято до провадження заяву представника позивача адвоката Яблокової Л.О. від 02.05.2023 року про зміну предмету позову та викладено предмет позову «про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом»; задоволено клопотання адвоката Яблокової Л.О. про витребування доказу та витребувано від Шаргородської ДНК інформацію зі Спадково реєстру про заведені спадкові справи до майна померлої у с. Юліямпіль Шаргородського району 01.03.1998 року [PERSON] за період з 2006 року по теперішній час, а також, у випадку заведення державним нотаріусом спадкової справи її належно засвідчену копію; відкладено підготовче судове засідання на 26.05.2023 року (а.с.116-118). 8. Відповідно до ухвали Шаргородського районного суду Вінницької області від 26.05.2023 року прийнято до провадження заяву представника позивача адвоката Яблокової Л.О. від 24.05.2023 року про збільшення позовних вимог; закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.06.2023 року (а.с.123-124). 9. У судовому засіданні 06.06.2023 року, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності позивача, представників відповідачів Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, враховуючи заяву останнього про розгляд справи у його відсутності, та Юліямпільської сільської ради. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини і продовження строків для прийняття спадщини, та щодо\~спадкування за\~законом права\~на земельну\~частку (пай),\~які регламентують\~порядок набуття\~права на\~спадщину. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у сім`ї [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.25). 13.01.1973 року позивач одружилася з [PERSON] і при реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.26). Мати позивача [PERSON] народилася [INFO] у сім`ї [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.22) та одружилася з [PERSON] 21.08.1948 року і при реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.24). [INFO] у сім`ї [PERSON] та [PERSON] народилася також донька [PERSON] , що вбачається із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 14.01.2022 року за №00034586769 (а.с.21). Таким чином, судом встановлено, що мати позивача [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, а отже, позивач є племінницею [PERSON] . Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.23). Тітка позивача [PERSON] померла [INFO] в с. Юліямпіль Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.20). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 2,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Відродження» с. Ярове Шаргородського району Вінницької області, вартістю 8465 грн., що підтверджується сертифікатом серії ВН №0396440, виданим 22.07.1997 року головою Шаргородської РДА на підставі рішення Шаргородської РДА за №121 від 27.05.1997 року (а.с.18). Таким чином, судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася за нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року, але ніким не була прийнята. Так, з повідомлення Державного нотаріального архіву Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 19.02.2022 року за №314/01-18 «Про надання інформації щодо спадкової справи» вбачається, що згідно з даними Алфавітної книги обліку спадкових справ Шаргородської державної нотаріальної контори за 1998-2005 роки, яка знаходиться на зберігання у вказаному архіві, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася (а.с.16). З повідомлення завідуючої Шаргородською ДНК Вінницької області Масилюк Р.М. від 18.05.2023 року за №198/01-16 вбачається, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] за 1998-2023 роки не заводилася (а.с.142). Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Пунктом 4\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~встановлено,\~що Цивільний\~кодекс України\~застосовується до\~цивільних відносин,\~що виникли\~після набрання\~ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася за нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України, то до спірних правовідносин слід застосувати вимоги ЦК України щодо порядку і строків спадкування. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги регулюються нормами ЦК України у зв`язку із чим норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, на які посилалася позивач [PERSON] , не підлягають застосуванню з наведених вище підстав. Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (спадкування за правом представлення). Позивач [PERSON] не прийняла спадщину після смерті [PERSON] та не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через необізнаність про наявність спадкового майна та прав спадкодавця на майно. Обставину, на яку зсилається позивач про те, що вона не була обізнана про склад спадкового майна, суд вважає поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини. 16.02.2022 року завідуюча Тульчинською ДНК у формі повідомлення за №97/01-16 повідомила позивачу [PERSON] про відмову в оформленні спадщини після смерті [PERSON] (а.с.17). Оскільки позивач [PERSON] , спадкоємець майна померлої [PERSON] за законом, своєчасно не прийняла спадщину та пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, то наявні підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Суд прийшов до висновку, що позивач довела наявність перешкоди, яка впливає на своєчасність прийняття спадщини і яка полягала у необізнаності із наявністю та складом спадкового майна після смерті [PERSON] . Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги регулюються нормами ЦК України та підлягають частковому задоволенню як у частині продовження строку для прийняття спадщини, оскільки позивач довела наявність перешкоди, яка впливає на своєчасність прийняття нею спадщини, так і в частині визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відмовою нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії оформленні спадщини, зокрема, щодо заявлених вимог до Шпиківської селищної ради. В частині вимог [PERSON] до Юліямпільської сільської ради слід відмовити у зв`язку із припиненням вказаної юридичної особи. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини і продовження строків для прийняття спадщини, та щодо спадкування за законом права на земельну частку (пай), які регламентують порядок набуття права на спадщину і регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України та ЦПК України. Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася за нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України, то до спірних правовідносин слід застосувати вимоги ЦК України щодо порядку і строків спадкування. Таким чином, суд прийшов до висновку, що норми ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяла на час відкриття спадщини), на які посилалася представник позивача адвокат Яблокова Л.О., не підлягають застосуванню з наведених вище підстав. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України, встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1266, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про порядок спадкування та набуття права на спадщину. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття\~спадщини є\~місце подання\~першої заяви,\~що свідчить\~про волевиявлення\~щодо спадкового\~майна,\~спадкоємців,\~виконавців заповіту,\~осіб,\~заінтересованих в\~охороні такого\~майна,\~або вимоги\~кредиторів. На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст.1221 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). \~ \~ \~ \~Спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу (ст.1258 ЦК України). Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1266 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частина 1\~ст.81\~ЗК України\~передбачає,\~що громадяни\~України набувають\~права власності\~на земельні\~ділянки на\~підставі: а)\~придбання за\~договором купівлі-продажу,\~ренти,\~дарування,\~міни,\~іншими цивільно-правовими\~угодами; б)\~безоплатної передачі\~із земель\~державної і\~комунальної власності; в)\~приватизації земельних\~ділянок,\~що були\~раніше надані\~їм у\~користування; г)\~прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). За приписами ст.ст.1217, 1218 ЦК України та ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року №666/94, право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. VІ. Висновки суду Набуття права\~на земельну\~ділянку та\~перехід права\~власності на\~земельну ділянку\~в порядку\~спадкування має\~місце за\~наявності наступних\~юридичних фактів\~у їх\~сукупності: ухвалення рішення\~компетентного органу\~про передачу\~у власність\~земельної ділянки\~спадкодавцю,\~укладення спадкодавцем\~правочинів щодо\~набуття права\~власності на\~земельні ділянки; виготовлення технічної\~документації на\~земельні ділянки; визначення меж\~земельної ділянки\~в натурі; погодження із\~суміжними землевласниками\~та землекористувачами; одержання у\~встановленому порядку\~правовстановлюючого документу\~на землю;\~реєстрація права\~власності на\~земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та, відповідно до ст.1216 ЦК, не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що спадкодавець [PERSON] у визначений законом спосіб не набула права власності на земельну частку (пай). Разом з тим, судом встановлено, що право на земельну частку (пай) входить до складу спадщини після смерті [PERSON] . У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. [PERSON] нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 2,66 умовних кадастрових га після смерті [PERSON] (а.с.17). Також, аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що позивач [PERSON] , спадкоємець майна померлої [PERSON] за законом, своєчасно не прийняла спадщину з поважних причин, оскільки не була обізнана із наявністю спадкового майна та його складом. До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із того, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач [PERSON] , спадкоємець майна померлої [PERSON] за законом, своєчасно не прийняла спадщину та пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, то наявні підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Отже, оскільки [PERSON] мала право на земельну частку (пай) площею 2,66 га, то позивач [PERSON] вправі порушувати питання про успадкування права на цю земельну частку (пай) з отриманням в наступному документу, що посвідчує право власності. Визнання за позивачем [PERSON] права на земельну частку (пай) не порушує права та інтереси інших осіб. Враховуючи, що відповідачем Шпиківської селищною радою визнано позовні вимоги [PERSON] , то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в частині вимог до вказаного відповідача. Також, судом встановлено, що представником позивача в якості співвідповідача у справі визначено Юліямпільську сільську раду. Відповідно до ст.42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно із ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (ст.80 ЦК України). Відповідно до ст.46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Згідно з ч.1 ст.47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Системний аналіз вказаних норм права дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі, який є юридичною особою, повинен мати цивільну правоздатність і дієздатність. В іншому випадку, тобто у випадку припинення юридичної особи, така особа не може бути стороною по справі. Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України, цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників (ч.1 ст.104 ЦК України). Як вбачається з копії рішення 2 сесії 8 скликання Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 22.12.2020 року №26 «Про реорганізацію Юліямпільської сільської ради шляхом приєднання до Шпиківської селищної ради», вирішено розпочати процедуру реорганізації Юліямпільської сільської ради шляхом приєднання до Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області (а.с.16). Також, у пункті 2 вказаного рішення зазначено, що Шпиківська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Юліямпільської сільської ради (а.с.16). Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч.5 ст.104 ЦК України). Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на запит суду від 12.04.2023 року вбачається, що Юліямпільска сільска рада перебуває в стані припинення; дата державної реєстрації припинення юридичної особи: 24.12.2020 року; причина: внесення рішення засновників щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації; номер запису: 1001721270010000158 (а.с.83). Оскільки судом встановлено, що позовна заява пред`явлена до співвідповідача Юліямільської сільської ради, правоздатність якої на момент подачі позову, відповідно до вимог ч.4 ст.91 ЦК України була припинена, суд доходить висновку про необхідність відмовити в частині позовних вимог [PERSON] до Юліямпільської сільської ради. Отже, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial