Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

08 червня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона [PERSON] є власником чотирьох земельних ділянок призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. ЇЇ право власності посвідченого державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 565656, виданим 28 грудня 2001 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 228. Державний акт, яким посвідчено її право власності на земельні ділянки, старого зразку та не містить повної інформації про земельні ділянки, а саме в ньому не зазначені кадастрові номера та не уточнено площі кожної земельної ділянки. З метою присвоєння належним їй земельним ділянка кадастрових номерів та здійснення їх реєстрації в Державному земельному кадастрі, вона звернулася до землевпорядної організації для виготовлення технічних документів із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Землевпорядною організацією було виготовлено технічні документації на належні земельні ділянки та присвоєно їм кадастрові номери та уточнено їх площі. Всі чотири земельні ділянки були зареєстровані в Державному земельні кадастрі. Після цього вона звернулася до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно для внесення відомостей про право власності на належні їй земельні ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Але реєстратор після ознайомлення з наданим нею державним актом повідомив про неможливість його прийняття, оскільки до нього внесені зміни, а саме додатково внесено три земельні ділянки, згідно розпорядження Веселинівської райдержадміністрації від 19.03.2002 року № 120-р. Враховуючи те, що наразі вона не має можливості виправити недоліки державного акта, та зареєструвати своє право власності на належні їй земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а це позбавляє її права на розпорядження належним майном - земельними ділянками, тому змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на чотири земельні ділянки . Ухвалою суду від 18.05.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 31.05.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового засідання. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але до суду від представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Крім того повідомляє, що стороною позивача подано до суду всі наявні в неї докази. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява від начальника відділу з юридичних питань та взаємодії з правоохоронними органами Веселинівської селищної ради Стаднічук А.І. про визнання позовних вимог та про розгляд справи за відсутності представника. Представник відповідача Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява від першого заступника Степівської сільської ради Валентини Овчар про розгляд справи у відсутності відповідача, проти позову не заперечують. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1258 та 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина до складу якої, зокрема увійшло право власності на земельну ділянку та право на земельну частку (пай). Спадщину після його смерті прийняли - позивач [PERSON] та [PERSON] . 28 листопада 2001 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори Болгарчук О.Ф. було видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] та [PERSON] (в рівних частках (по частці) на спадкове майно, в тому числі й на земельну ділянку площею 6,17 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, та на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Надія» Веселинівського району Миколаївської області розміром 7,05 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 9). На виконання вимог чинного законодавства, [INFO] [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АЕІ № 159524 від 28.11.2001 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області було видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 565656, про передачу у приватну власність земельну ділянку площею 3,085 га (тобто частку успадкованої земельної ділянки), розташовану на території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 8) 29 листопада 2001 року позивач [PERSON] та [PERSON] звернулися до Веселинівської райдержадміністрації для проставлення відмітки в оригіналі Сертифікату на право на земельну частку (пай) до спадкоємців та цього ж дня було проставлено відповідну відмітку, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія МК № 0191858 (а.с. 13 та на звороті). 19 березня 2002 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області було прийнято розпорядження № 120-р «Про передачу у приватну власність земельних ділянок (паїв) громадянам», яким вирішено: «Передати у приватну власність земельні ділянки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. [PERSON] та [PERSON] у фізичних гектарах згідно з проектом організації земельних часток (паїв) КСП «Надія», затвердженого рішенням від 04 липня 2000 року № 8 13 сесії 23 скликання Ставківської сільської ради (додаток 1). (а.с. 11, 12). На підставі вказаного розпорядження, до вже наявного в позивача державному акті, в графі «Зміни у межах і розмірах земельної ділянки» було внесено відомості про ще три земельні ділянки та одночасно внесено графічні зображення цих земельних ділянок в План зовнішніх меж земельної ділянки. Разом з тим, в графі площа земельної ділянки, так й залишилася попередня «3,085 га» без урахування інших земельних ділянок (а.с. 15) . Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4802902592016 від 20.12.2016 року вбачається, що за [PERSON] зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку площею 3,0851 га, з кадастровим номером 4821785000:02:000:0897, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (а.с. 17-20). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4802867902016 від 13.12.2016 року вбачається, що за [PERSON] зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку площею 2,6630 га, з кадастровим номером 4821785000:02:000:0404, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (а.с. 21-24). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7400256752023 від 29.03.2023 року вбачається, що за [PERSON] зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку площею 0,3300 га з кадастровим номером 4821785000:02:000:0511, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (а.с. 25-27). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3200464862023 від 29.03.2023 року вбачається, що за [PERSON] зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку площею 0,3132 га, з кадастровим номером 4821785000:02:000:0510, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ставківської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області), право на які посвідчено державним актом на право приватної власності серії Р2 № 565656, виданим 28 грудня 2001 року Ставківською сільською радою народних депутатів, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 228 (а.с. 28-30). Відповідно до п. 1.10 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» (надалі Наказ) власникам землі (землекористувачам), яким передано (надано) декілька черезсмужних земельних ділянок, розташований на території однієї сільської, селищної, міської ради, видається один відповідний державний акт з відображенням на плані меж всіх переданий (наданих) черезсмужних земельних ділянок. Пунктом 3.9 Наказу встановлено, що у разі будь-яких змін в розташуванні меж земельної ділянки або умов її передачі чи надання, які відбулися після видачі державного акта, ці зміни вносяться одночасно до обох примірників державного акта. Нові межі відображаються на плані земельної ділянки суцільною лінією чорною тушшю, а старі межі перекреслюються червоною тушшю. Кожен запис про зміни посвідчується підписом начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів Держкомзему України. Пунктом 2.9 Наказу містить вказівку на те, що всі записи в державному акті мають бути зроблені чітко і ретельно, виправлення не допускаються. Разом з тим вказаним Наказом не передбачена можливість домальовувати інші земельні ділянки, передані громадянину на підставі іншого рішення та після видачі державного акту. Наразі після здійснення державної реєстрації земельних ділянок в Державному кадастрі, [PERSON] звернулася до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно для внесення відомостей про право власності на належні їй земельні ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але начальник відділу надання адміністративних послуг та державної реєстрації [PERSON] надала роз`яснення за № 441/02-15 від 20.04.2023 року, відповідно якого повідомила про неможливість прийняття Державного акту на право приватної власності на землю Серія Р2 № 565656, виданого 28.12.2001 року Ставківською сільською Радою народних депутатів Веселинівського району Миколаївської області, оскільки має помилку у площі земельних ділянок, містить дописані земельні ділянки, які заявник отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2001 року № АЕ1159524, а якщо в документі є розбіжності, помилки, виправлення, дописки та підчищення такі документи є недійсними та не можуть бути зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (а.с. 7). Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що державний акт був зіпсований посадовими особами, відповідальними за виготовлення та видачу державних актів, оскільки не передбачена можливість домальовувати інші земельні ділянки, передані громадянину на підставі іншого рішення та після видачі державного акту. Таким чином, аналізуючи перевірені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку успадкувала земельні ділянки після смерті свого батька [PERSON] , про що отримала свідоцтво про право на спадщину, а тому суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею права власності на земельні ділянки. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved