Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

16.05.2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , посилаючись на наступні обставини: вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який 17.08.2007 року розірвано. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дочка перебуває на її утриманні. В теперішній час дочка навчається у Вищому навчальному закладі Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» денної форми навчання. У зв`язку з навчанням дочки вона несе витрати, пов`язані з навчанням. Відповідач може надавати їй матеріальну допомогу. Просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно на період навчання, але не більше, ніж як до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 травня 2023 року було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду (а.с. 26). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним\~чином повідомленою\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи (а.с. 35), надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 38). Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним\~чином повідомленою\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи (а.с. 36). Про причини неявки не повідомила. Відповідач [PERSON] \~в судове засідання не з`явився,\~будучи належним\~чином повідомленим\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи (а.с.\~37), надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначивши, що просить частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] і стягнути аліменти на користь позивачки у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходів) на утримання повнолітньої дочки [PERSON] на час навчання, але не більше, ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років (а.с.34). Надав відзив\~на позовну\~заяву (а.с.\~28-30).\~ У наданому відзиві\~відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Не згоден з розміром аліментів, визначеним позивачкою. Вказав, що на виконанні в Новосанжарському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області знаходиться виконавчий лист №542/316/17 від 04.12.2017 року про стягнення з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Крім того, зазначає, що він має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з ним і знаходиться на його утриманні. В зв`язку з чим, при ухваленні рішення, просив врахувати, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей та стягнути з нього на утримання повнолітньої дочки [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 1/10 частини. Суд, відповідно до ч.ч.1, 3 статті 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 17.08.2007 року, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 14). Сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить запис у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с. 13). Згідно зі\~ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі\~ст. 200 Сімейного Кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року\~зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається\~з договору\~про навчання\~у закладі\~вищої освіти\~№152022000343\~від 15.09.2022\~року та\~договору щодо\~оплати освітньої\~послуги №152022000343/о\~від 15.09.2022\~року між Вищим навчальним закладом Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» та [PERSON] , [PERSON] перебуває на денній формі навчання, назва спеціальності «Право», строк надання освітньої послуги з 15.09.2022 по 30.06.2024 року, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 35000,00 грн. (а.с. 16, 17). Таким чином, вказаними доказами доведений факт навчання [PERSON] в вказаному навчальному закладі, форма навчання денна, на платній основі, на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Суд також враховує, що навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання [PERSON] , форма навчання є денною, платна основа, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. При цьому, звертаючись з позовом [PERSON] не навела достатнього обґрунтування та не довела належними та достатніми доказами, які саме витрати та в якому саме розмірі вона несе. Витрати на проїзд чи витрати на проживання [PERSON] за місцем знаходження навчального закладу, придбання необхідних для навчання товарів та послуг, тощо. Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання повнолітніх окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Так, згідно з Витягом з реєстру Новосанжарської територіальної громади №2023/000496821 від 20.01.2023 року, [PERSON] зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Місце проживання [PERSON] , [INFO] зареєстроване за цією ж адресою (а.с.12). Таким чином, оскільки [PERSON] проживає разом з позивачкою, наявні підстави для стягнення аліментів на користь позивачки, оскільки право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналіз ст. ст.\~182,\~191,\~199,\~200,\~201 СК України\~у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави\~п`ятої\~розділу\~першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов. Позивачем суду надані докази, що підтверджують існування обставин, з яким закон пов`язує можливість покладення на батька (мати) обов`язку надавати допомогу дитині, яка продовжує навчання. Разом з тим, у справі відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували неспроможність відповідача надавати допомогу своїй дочці. Заперечуючи можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), про який просить позивачка, відповідач посилався на те, що він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), а також на його утриманні знаходиться малолітній син [PERSON] . Так, з наданих документів встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.03.2020 року (а.с. 33), відповідач має сина: [PERSON] , [INFO] . А також відповідач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) (а.с.32). Таким чином, суд, визначаючи розмір аліментів, відповідно до положень ст.182 СК України, враховує, що у відповідача на утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] та він продовжує сплачувати\~аліменти на\~сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). Інших обставин, які в розумінні\~ст. 199 СК України\~виключають можливість відповідача надавати матеріальну допомогу у зв`язку з продовженням навчання його дочки, не наведено та не доведено. Таким чином,\~беручи до\~уваги обов`язковість\~сукупності таких\~юридичних фактів\~-\~як досягнення\~дочкою сторін\~повнолітнього віку,\~продовження нею\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~існування потреби\~у матеріальній\~допомозі, матеріальне становище платника аліментів, який є молодою, працездатною особою, відсутність даних щодо хворобливого стану його здоров`я та неможливості надавати таку допомогу, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, з метою дотримання принципу рівності матеріального забезпечення всіх дітей відповідача, з врахуванням обов`язку батьків з утримання дітей, конкретні обставини\~справи,\~суд \~вважає за\~необхідне стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача на\~утримання дочки\~ [PERSON] \~аліменти в\~розмірі 1/8\~частини заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~починаючи стягнення\~з 16.05.2023 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У разі припинення [PERSON] навчання у навчальному закладі відповідно до вимог частини 2 статті 199 СК України право на\~її утримання припиняється. В силу\~ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5\~Закону України «Про судовий збір». З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі ст. ст.\~182,\~199,\~200 СК України\~та

Outcome: partial