Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

20.04.2023 року генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Діловий Центр» Щербина А. звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг, яким з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Діловий Центр» заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг у розмірі 36193,78 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує на невиконання відповідачем умов договору оренди житлового приміщення, а саме, не сплати орендної плати та комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 36193,78 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. 08.06.2023 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про безпідставність позовних вимог та прохання в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не доведено факту надання та споживання послуг, в гуртожитку відсутня прибудинкова територія. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Приватне акціонерне товариство «АТЕК» є власником гуртожитку - будинок [ADDRESS] , загальною площею 72 33 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 873966780000. 07 квітня 2003 року між ЗАТ «АТЕК» та ТОВ «Компанія діловий центр» було укладено договір №207 на виконання робіт по обслуговуванню об`єктів АТЕК за умовами якого власник доручив, а виконавець взяв на себе обов`язки по обслуговуванню та утриманню будівель, що перебувають на балансі власника, у тому числі по [ADDRESS] . Судом також встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2020, було задоволено позов Київської міської ради та зобов`язано ПрАТ «Атек» передати безоплатно гуртожиток по [ADDRESS] загальною площею 7 233 кв.м. до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради. Господарським судом міста Києва 29.08.2022 задоволено заяву Київської міської ради про зміну порядку виконання рішення у справі № 910/17698/18. 15.12.2022 року прийнято Рішення Київської міської ради №5907/5948 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитку та зовнішніх інженерних мереж ПрАТ «АТЕК» та внесення змін у додаток до рішення Київської міської ради від 24 травня 2012 року № 596/7933 «Про приватизацію жилих приміщень у гуртожитках м. Києва». Згідно розрахунку, здійсненого позивачем, а саме згідно Довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 01.12.2019 року по 01.05.2023 року розмір заборгованості становить 31365,94 грн., а згідно розрахунку суми інфляційних витрат на борги - 4 827 грн. 84 коп. Проте, згідно доводів відповідача з даних розрахунків не вбачається за можливе встановити з чого саме складається ця заборгованість, комунальні послуги нараховані за різні види послуг, в тому числі і з утримання будинку та прибудинкової території. Як вбачається з публічного доступу, земельна ділянка на якій розташований будинок гуртожитку по [ADDRESS] перебуває у комунальній власності, і дані стосовно наявності прибудинкової території у будівлі гуртожитку по [ADDRESS] , відображені на сайті Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Інформаційно - аналітична система управління житловим фондом м .Києва, в розділі Паспорт, а складова тарифу утримання будинку та прибудинкової території 6,82 грн./м2 в розділі Тариф включає в себе тариф з прибирання прибудинкової території 2,1639 грн./м2 . У відповідності до ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» Прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1875-ІV), залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).Хоч у частині першій статті 19 Закону № 1875-ІV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-ІVобов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Судом встановлено, що вартість та структура вартості послуг компанії, що введена в дію з 01.07.2017 року, була встановлена розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.06.2017 № 668 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації». Відповідно до вимог Порядку тарифи на послуги повинні бути розраховані та встановлені окремо для кожного будинку (гуртожитку) залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку . Розрахунок фактичних доходів та витрат на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) по кожному житловому будинку (гуртожитку) окремо в розрізі складових послуг виконується за результатами подання фінансової звітності щоквартально (наростаючим підсумком). На виконання вимог Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12. 2013 № 970, в частині оприлюднення складу фактично понесених витрат на послуги, інформація про доходи та витрати підприємства на послуги щоквартально розміщується на дошках оголошень житлових будинків (гуртожитків) та в розділі «Інформація» Інформаційно-аналітичної системи управління житловим фондом міста Києва «Ваш будинок» на сайті www/municipal.kiev.ua для загального користування за формою, яка встановлена окремим дорученням Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09.12.2014 №058/4/3-19766. Суд погоджується з доводами відповідача, і також не може встановити складову заборгованості, з чого саме вона складається, з яких саме наданих послуг. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення, проте позивачем не надано до суду зазначених доказів, а сам по собі розрахунок заборгованості не доводить факт отримання відповідачем та надання позивачем комунальних послуг. Таким чином, оцінюючи надані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог вважає позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed