Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 грудня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Сумісне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, різних характерів, поглядів на сімейне життя. На даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, наміру поновлювати подружні стосунки не мають. В зв`язку з чим просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 19 грудня 2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського управління юстиції, актовий запис №1705. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище [PERSON] , не стягувати судові витрати понесені ним при зверненні до суду з даним позовом. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Позов підтримує та наполягає на його задоволені. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у її відсутність не зверталася, відзив на позов не подала. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надала, також не подала відзив на позовну заяву тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Шлюб між сторонами зареєстровано 19 грудня 2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1705 (а.с. 12). У сторін по справі народилася спільна дитина\~\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с. 13). В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримують, не бажають поновити стосунки та зберегти сім`ю. Спільне життя сторін не склалось, в зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різних характерів, поглядів на сімейне життя, збереження шлюбу є неможливим. Все вище викладене підтверджує, що шлюб існує лише формально та зберегти його вже неможливо. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст.\~294\~ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи, що від відповідача не надходило клопотань щодо залишення прізвища після розірвання шлюбу та від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , суд вважає за доцільне залишити прізвище відповідачу [PERSON] . На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Позивач просив не стягувати з відповідача судовий збір, тому судом питання розподілу судового збору вирішуватися не буде.

Outcome: approved