Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] та просить суд стягнути із останнього на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що від цивільного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через несумісність характерів. На даний час сторони проживають окремо та в різних містах. Спільна донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач та відповідач так і не досягли згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дитини, а тому позивач вимушена звернутись до суду. Ухвалою судді від 02.03.2023 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 17 березня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач частково заперечує проти задоволення позову, просить суд вирішити питання про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обґрунтовуючи наступним. Дійсно, позивач та відповідач мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , відповідач є батьком дитини. Відповідач сумлінно добровільно виконує свої батьківські обов`язки з утримання дитини. Середня сума аліментів, яку добровільно сплачує відповідач, становить 5 000,00 грн. на місяць. Відповідач повідомляє, що є потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12021221170003304, дата реєстрації провадження 01.12.2021р., за фактом отримання відповідачем тілесних ушкоджень, через нанесенні тілесні ушкодження відповідач витрачає значні кошти на лікування та відновлення працездатності. Крім того, відповідач має на утриманні і проживає разом з матір`ю його батька (бабусею по батькові) [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Таким чином, відповідач вважає, що має достатні підстави, підтверджені належними та допустимими доказами для того, аби клопотати перед судом про зменшення частки від доходу, яка може бути присуджена судом в якості суми аліментів на дитину. Поряд із цим, відовідач зазначає, що заявлена позивачем сума судових витрат не обґрунтована належним чином (не вказано навіть, який вид судових витрат очікує понести позивач), сума судових витрат (навіть перспектива їх вірогідного понесення) не підтверджена жодними належними та допустимими доказами, а сам заявлений орієнтовний розмір є занадто завищеним, а тому заявлена позивачем сума судових витрат не підлягає задоволенню. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.08.2018 р., виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідач посилається на те, що належним чином надає матеріальне забезпечення своїй дитині, у підтвердження чого надає рух по картковому рахунку, з чого вбачається, що в період з 25.02.2023 р. по 01.03.2023 р. здійснив перерахування аліментів за грудень 2022 р., січень 2023 р., лютий 2023 р. та березень 2023 р. у розмірі 5000 грн. за відповідний місяць. Дійсно, відповідач визнаний потерпілим у кримінальному провадженні № 12021221170003304 від 01.12.2021 р. і зазнав ушкодження власному здоров`ю через вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, однак з наданої медичної документації, не вбачається, що відповідач втратив працездатність. Крім того, відомості про ушкодження здоров`я відповідача датовані груднем 2021 року, а позовна заява про стягнення аліментів подана до суду в березні 2023 року, тобто більше ніж через рік після завданих ушкоджень, та значить, що на момент розгляду справи цілком вірогідно, що відповідач відновив свій фізичний стан та здатний працювати і матеріально утримувати свою малолітню дитину. Суд ставиться критично до посилання відповідача про те, що на його утримання перебуває його баба, оскільки не надано доказів їх спільного проживання, доказів, який розмір коштів відповідач витрачає на її утримання та загалом, чи є необхідність у такому утриманні. Отже, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, і виплачуються щомісячно. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, доказів зворотного в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України з даного приводу в розпорядження суду не надано. Також не містять матеріали справи і доказів щодо реєстрації відповідача як безробітного та наявності на утриманні осіб, які потребують стороннього догляду, а тому за даних обставин суд не знаходить підстав для зменшення розміру аліментів до частки 1/8 від заробітку. Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, щомісячно, починаючи з 27 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, що є правом останньої, яке під час судового розгляду встановлено і підлягає визнанню. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зі змісту ч. 1 ст. 183 ЦПК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Беручи до уваги вищевикладене, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість стягнення аліментів у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Крім того, на думку суду, вказаний розмір суми аліментів з врахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання та виховання дитини буде відповідати інтересам та потребам останньої. Відповідачем доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання доньки суду не надано. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Приписами ст. 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи уваги те, що дитина сторін проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, відповідачем допомога в утриманні дитини хоча і надається, але визначення розміру аліментів в судовому порядку є правом позивача, яка має бути забезпечено на підставі ухваленого рішення суду у даній справи, що буде давати можливість задовольнити інтереси дитини відповідно до її віку у гарантованому розмірі та в порядку встановленому рішенням, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів, у зв`язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь аліменти. Позивачем заявлений орієнтований розрахунок судових витрат, які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розмірі 10 000 грн., однак наразі судом вказане питання не вирішується, оскільки прохальний частині позовної заяви дане питання перед судом не ініціюється та доказів у підтвердження суду не надано, а тому позивач не позбавлений права в подальшому вирішити питання про стягнення судових витрат в порядку ст. 270 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved