Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом в якому просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 9800,00 доларів США, та судові витрати, пов`язані з розглядом справи (а.с.1-2). Свої вимоги позивач мотивує тим, що 26 січня 2022 року між нею, [PERSON] , та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримав від позивача позику в сумі 11200,00 доларів США, що було еквівалентно 321056,96 грн., з кінцевим строком повернення коштів до 26 січня 2023 року. З січня по травень включно 2022 року відповідач виплачував грошові кошти, але починаючи з червня 2022 року припинив повертати позику за графіком погашення, передбаченого в договорі позики. Оскільки залишок боргу в сумі 9800,00 доларів США залишається непогашеним, позивач була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, викладені в позовній заяві обставини підтримує та просить задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не сповістив, відзив на позов не надав. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Місік О.В., зареєстрований в реєстрі за №109 (а.с.5-6). За умовами договору позики від 26 січня 2022 року, [PERSON] передала у власність грошові кошти, а [PERSON] прийняв у власність грошові кошти в сумі 321056,96 грн., що в еквіваленті складає 11200,00 доларів США, та зобов`язується повернути їх до 26 січня 2023 року, без нарахування та без сплати відсотків. Відповідач [PERSON] також взяв на себе зобов`язання повертати грошові кошти відповідно графіку погашення, передбаченого в договорі позики, а саме в сумі по 350,00 доларів США щомісячно, а останній платіж - в сумі 7350,00 доларів США. Також в договорі позики зазначено, що ці гроші [PERSON] одержав повністю до підписання цього договору та факт одержання грошей підтверджує, в зв`язку з чим додаткових документів (розписок) про отримання грошових коштів ним позикодавцю не виготовляється. Оскільки відповідач з лютого по травень включно 2022 року виплачував грошові кошти, але починаючи з червня 2022 року припинив повертати позику за графіком погашення, залишок боргу становить 9800,00 доларів США і залишається непогашеним. Згідно із ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.1 ст.1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Ч.2 ст.1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором позики від 26.01.2022 року не виконав, грошові кошти не повернув. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Стаття 530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав, грошові кошти не повернув, то суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 20.08.2022 року (а.с.11) позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3920,00 грн. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 3920,00 грн.

Outcome: approved