Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Клименко Р.К., звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області із заявою, за участю заінтересованих осіб: Богодухівської міської ради, [PERSON] , після уточнення якої просить: 1) встановити факт місця відкриття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , за його останнім місцем проживання: [ADDRESS] ; 2) встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем, [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини - [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначено, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] .. Після його смерті відкрилася спадщина, право на спадкування якої за законом має [PERSON] , як спадкоємиця другої черги. Спадкове майно складається з 1/2 ідеальної частки житлового будинку, належних до нього службових будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Інша 1/2 ідеальна частка вищезазначеного домоволодіння належить заявниці [PERSON] .. Вказано, що на день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Однак фактично [PERSON] з квітня 2021 року і до дня своєї смерті, тобто більше 8-ми місяців проживав у належному йому спільно із заявницею будинку за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку фактично проживає і [PERSON] , при цьому зареєстрована вона за іншою адресою: [ADDRESS] . Сину спадкодавця, [PERSON] про смерть спадкодавця відомо, він був присутній у м. Богодухові на похоронах батька. Спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] не прийняв. [PERSON] зазначила, що 22.02.2023 вона звернулася до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті рідного брата, [PERSON] померлого [INFO] , у чому їй було відмовлено постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. про відмову у вчинення нотаріальної дії від 22.02.2023. Нотаріусом рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, оскільки спадкодавець на момент смерті тривалий час, більше 8-ми місяців проживав не за місцем реєстрації, тобто фактично мав інше місце проживання, тому було рекомендовано також встановити у судовому порядку і факт місця відкриття спадщини, який може бути підтверджений, зокрема, копією актового запису про смерть спадкодавця. Встановлення факту місця відкриття спадщини та факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявниці для подальшого нотаріального оформлення її спадкових прав. У зв`язку з викладеним [PERSON] звернулася до суду з даною заявою. [PERSON] в судовому засіданні вимоги поданої заяви про встановлення фактів місця відкриття спадщини та постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, підтримала. Пояснила, що [PERSON] був її рідним братом. Після смерті його дружини він кожного року приїжджав до неї у м. Богодухів та проживав з нею за адресою: [ADDRESS] , виїжджаючи до м. Харків лише на зиму. Останній рік перед смертю [PERSON] приїхав до [PERSON] та залишився проживати з нею на момент своєї смерті у грудні 2021 року. Падчерка [PERSON] заперечувала проти його проживання за місцем реєстрації: [ADDRESS] , та виганяла його з квартири. Коли він захворів, саме [PERSON] займалася його лікуванням за власний кошт, і поховала його також за свій рахунок. Зазначила, що син померлого - [PERSON] - постійно проживає за межами України, та не претендує на спадщину після [PERSON] .. Представник заінтересованої особи Богодухівської міської ради Харківської області у поданій до суду письмовій заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, повідомив, що Богодухівська міська рада у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] у поданій до суду письмовій заяві просив суд розглядати справу за його відсутності. Підтвердив, що йому відомо про розгляд даної справи Богодухівським районним судом Харківської області та про факт смерті його батька [PERSON] . Вказав, що постійно проживає за межами України, тому жодних юридично значимих дій щодо спадщини його батька не вчинив свідомо, через економічну недоцільність, і в подальшому вчиняти не збирається. Вважає, що він фактично своєю поведінкою відмовився від спадщини, та бажає, щоб спадщину після смерті його батька прийняла його тітка (сестра спадкодавця) [PERSON] .. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що згідно з наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.12.2021, виданого Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 65). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно. Згідно з копією актового запису про смерть № 800 від 08.12.2021, вчиненого Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Харків), [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та помер [INFO] у м. Богодухів, свідоцтво про смерть видане КНП «Богодухівська центральна районна лікарня Богодухівської міської ради Стаціонар», заявник - [PERSON] (а.с.135). 22.02.2023 Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 156/2023 після смерті [PERSON] (номер у спадковому реєстрі - 70300647). Спадкова справа заведена за заявою [PERSON] (а.с.143, 162). Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] звернулася до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , а саме, просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на належну спадкодавцеві частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.143). Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 22.02.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування відмови з посиланням на ст.ст.1268, 1269 ЦК України, п.п.4.9, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Мінцстерстві юстиції України 22.02.20212 № 282/20595, зазначено, що оскільки із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не зверталась, спадкова справа не відкривалась, разом зі спадкодавцем заявниця зареєстрована не була, отже, вважається такою, що спадщину не прийняла. У зв`язку з викладеним, [PERSON] звернулася до суду з цією заявою про встановлення факту місця відкриття спадщини після смерті [PERSON] за його останнім місцем проживання: [ADDRESS] , та факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 31.01.2023, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис про народження № 4 від 01.01.1957, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.66). Відподно до свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] , виданого 21.03.1968 повторно, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.68). Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , зареєстрована з 18.08.2011 по [ADDRESS] (а.с. 67). Як вбачається зі змісту свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.11.1972 та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11.09.1974, у зв`язку з укладенням шлюбу із [PERSON] прізвище « [PERSON] » було змінено заявницею на прізвище « [PERSON] » (а.с.69), а відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 31.01.2023 заявницею після укладення шлюбу із [PERSON] було змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.72). Таким чином, заявниця [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право на спадщину від 13.11.1969, [PERSON] , 1956 року народження, [PERSON] , 1953 року народження, та [PERSON] є єдиними спадкоємцями після померлого [INFO] [PERSON] . До складу спадкового майна входить 1/2 (одна друга) частина будинку зі службовими будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.73). Згідно зі свідоцтвами про право на спадщину за законом від 11.11.2019, виданими Богодухівською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями [PERSON] , померлої [INFO] , є її донька [PERSON] та син [PERSON] . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з 2/3 (двох третіх) часток у праві власності на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] . Ці 2/3 частки у праві власності на житловий будинок з відповідною часткою будівель і споруд належали спадкодавці на підставі: свідоцтва про право власності на частку в спільному майна подружжя від 13.11.1968 - на 1/2 частку; свідоцтва про право на спадщину від 13.11.1968 - на 1/6 частку. Свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/6 частки вказаного майна кожному видано [PERSON] та [PERSON] (а.с.74, 75). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.11.2019 [PERSON] є власником 2/6 будинку по [ADDRESS] (а.с.76). Згідно з витягом про реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.11.2019 [PERSON] є власником 2/6 будинку по [ADDRESS] (а.с.77). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування стали власниками будинку по [ADDRESS] . Рішенням Богодухівської міської ради Харківської області від 21.12.2022 № 5881-VІІІ [ADDRESS] було перейменовано на вулицю Преображенську (а.с.81-83). Однак, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як було з`ясовано судом, заявниця [PERSON] фактично проживає у буд. [ADDRESS] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сином [PERSON] .. Померлий [PERSON] є його рідним дядьком, останній півроку до смерті проживав разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у будинку, який на праві власності належав йому та [PERSON] .. [PERSON] хворів та потребував сторонньої допомоги, яку могла надати лише його сестра [PERSON] , оскільки його дружина померла до моменту смерті [PERSON] .. [PERSON] помер [INFO] від двосторонньої пневмонії. Його син рідко спілкувався з батьком і не має жодних претензій щодо спадщини останнього. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знайома з [PERSON] та її родиною більше 20 років, була знайома особисто з братом заявниці [PERSON] . Останній часто приїжджав до [PERSON] і допомагав їй по господарству, останній раз приїхав весною 2021 року, помер [INFO] , весь час до моменту своєї смерті він проживав разом із заявницею за адресою: [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є двоюрідним братом [PERSON] та [PERSON] .. Зазначив, що будинок [ADDRESS] належав батькам [PERSON] та [PERSON] , після смерті батьків був успадкований заявницею та її бартом. [PERSON] останні роки перед смертю в основному жив у м. Богодухові у вказаному будинку разом із [PERSON] , лише на зиму виїжджав до м. Харкова. Дружина [PERSON] померла рашіне за нього, а її донька від першого шлюбу наразі проживає у квартирі, де раніше проживав [PERSON] разом із дружиною. У квітні 2021 року [PERSON] приїхав до [PERSON] та постійно проживав разом із нею за вказаною вище адресою до моменту своєї смерті [INFO] . Таким чином, з урахуванням місця смерті [PERSON] , зазначеного в актовому записі про смерть, - м. Богодухів, органу, який видав свідоцтво про смерть - стаціонар КНП «Богодухівська центральна районна лікарня», а також показань свідків, наданих у судовому засіданні, підтверджується факт проживання [PERSON] з квітня 2021 року по день його смерті - [INFO] разом із заявницею [PERSON] у [ADDRESS] , у будинку, одним із власників якого був він сам, а іншим - заявниця у справі [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк, або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17. Частинами 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Частиною першою та частиною п`ятою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, практики Європейського суду з прав людини та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем, [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем необхідно заявниці для оформлення своїх спадкових прав. Разом з тим, щодо вимог заяви про встановлення факту місця відкриття спадщини після смерті [PERSON] за його останнім місцем проживання - [ADDRESS] - суд зазначає наступне. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України підставою для встановлення у судовому порядку фактів, які не входять до переліку, наведеного у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, є те, що законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Разом з тим, виходячи зі змісту статті 1221 ЦК України, законом чітко урегульовано, що є місцем відкриття спадщини. Так, відповідно до ст. 1221 ЦК України в редакції, чинній з 22.05.2023 згідно із Законом України від 23.02.2023 № 2923-ІХ, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів. На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею 1221 ЦК України в редакції, чинній на день смерті [PERSON] , місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Таким чином, місце відкриття спадщини є законодавчо визначеню категорією, та встановлюється нотаріусом у кожному конкретному випадку чітко на підставі приписів закону. Отже, з урахуванням ст. 1221 ЦК України та положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у суду відсутні підстави для встановлення факту місця відкриття спадщини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: partial