Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначає, що 21.04.2010 між сторонами був укладений шлюб який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві, про що був зроблений відповідний актовий запис № 269, та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 28.09.2010. Підставою для розірвання шлюбу є те, що у подружжя зникло взаєморозуміння і взаємоповага один до одного, стали частими сварки, сторони проживають окремо більше трьох років, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняв остаточно і змінювати його не має намірів, примирення неможливе. Спір про майно, або інший спір про право, між подружжям відсутній. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.05.2023 відкрито провадження у справі за позовом та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивачка не з`явилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову визнав та проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 21.04.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що було зроблено актовий запис № 269 від 21.04.2010 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . Сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 28.09.2010. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, через різні погляд на життя, сторони не ведуть спільного господарства та не проживають разом. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивачка скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивачки, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, відтак, суд приходить висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved