Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 21.08.2001 між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділу реєстрації актів громадського стану Любешівського районного управління юстиції Волинської області було зроблено запис № 33. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає,\~що останнім\~часом сімейне\~життя між\~ними поступово\~погіршилося,\~що в\~кінцевому результаті\~призвело до\~фактичного припинення\~між ними\~шлюбних відносин.\~Кожен з\~них має\~діаметрально протилежні\~погляди на\~шлюб,\~сім`ю.\~Таким чином,\~вважає,\~що шлюб\~між ними\~є лише\~формальним,\~оскільки особисті\~відносини між\~ними уже\~тривалий час\~мають негативний\~характер,\~між ними\~відсутнє нормальне\~спілкування.\~Продовжувати такі\~шлюбні відносини\~позивач не\~бажає. Просить суд розірвати їх шлюб та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 22.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено на 09 год 30 хв 05.04.2023 (а.с.13). Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 05.04.2023 призначено строк для примирення терміном 2 місяці та зупинено провадження у справі (а.с.20-21). Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 06.06.2023 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 12 год 50 хв 12.06.2023 (а.с.26). Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та наполягала на розірвання шлюбу. Пояснила, що в добровільному порядку відповідач не бажає розірвати шлюб, що змусило її звернутись до суду. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, заперечив відносно розірвання шлюбу. Вважає, що шлюбні відносини існують і на теперішній час. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, доходить такого висновку. Як убачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 21.08.2001 уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадського стану Любешівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 33. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.7). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.11.2004, стверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як убачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Судом надавався строк для примирення сторонам, однак останні не примирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу. З матеріалів справи та пояснень позивача судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує формально. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі статей 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved