Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Представник позивача\~\~в квітні 2023 року звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 22\~119,16 грн. за період з 01.03.2022 року по 24.03.2023 року та вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 16.06.2005 року справа № 2-445 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку платника аліментів до досягнення дитиною повноліття. Відповідач належним чином обов`язок зі сплати аліментів не виконує в результаті чого станом на 24.03.2023 року утворилася заборгованість, яка складає 22\~119,16 грн. В зв`язку з викладеним, позивач змушена звернутися з даним позовом до суду та просить стягнути пеню в розмірі суми боргу. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.04.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі з повідомленням сторін. Призначено судове засідання. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі була направлена позивачу та відповідачу. У зазначений в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. У травні 2023 року засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив у якому останній зазначив, що з позовними вимогами він не погоджується, оскільки позивачем було змінено рахунок та не повідомила про це відповідача, в результаті чого виникла хибна заборгованість, згідно розрахунку державного виконавця, до якого відповідач звернувся після отримання даного позову, заборгованість по аліментам складає всього 2017,68 грн. Відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. У травні 2023 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій зазначено, що довідка-розрахунок заборгованості надана відповідачем не засвідчена належним чином, тому позивач не буде зменшувати розмір позовних вимог, оскільки не засвідчена належним чином довідка не відображає дійсну та реальну заборгованість зі сплати аліментів. У червні 2023 року засобами поштового зв`язку від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 22\~119,16 грн., та просив за наслідком несплати аліментів у виконавчому провадженні №4526166 стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 2017,68 грн згідно із довідкою-розрахунком, яку відповідачем було отримано у державного виконавця належним чином засвічену. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволені позовних вимог та просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат на професійну правову допомогу у загальній сумі 13\~400 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другої\~статті 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно приписів статей\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, вивчивши письмові доводи сторін, дослідивши подані докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 16.06.2005 року справа № 2-445 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку платника аліментів починаючи з 26.05.2005 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 21.12.2010 року [PERSON] змінила ім`я (прізвище) на [PERSON] . Як вбачається із звіту про здійснені відрахування та виплати Чорнобаївської сільської ради щодо [PERSON] від 13.04.2023 року за рішенням суду від 16.06.2005 року ВП №4526166 який підписаний головним бухгалтером О. Шайн, за період з січня 2022 року по вересень 2022 року аліменти були виплачені на особистий рахунок [PERSON] . Згідно платіжних доручень, долучених відповідачем до матеріалів справи починаючи з 25.01.2022 року по 22.09.2022 року здійснювалось утримання стягнення із заробітної плати з боржника [PERSON] згідно виконавчого провадження №4526166. Відповідно до заяви [PERSON] від 29.06.2021 року, начальника Білозерського відділу державної виконавчої служби міжрегіонального управління Міністерства юстиції було повідомлено про зміну реквізитів рахунку у банку отримувача аліментів [PERSON] . Щодо повідомлення нових реквізитів відповідачу, відомостей до матеріалів справи не долучено. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України. Так, згідно розрахунку заборгованості засвідченого начальником Білозерського відділу державної виконавчої служби міжрегіонального управління Міністерства юстиції О. Кілюшик від 01.06.2023 року по виконавчому листу № 2-445 від 16.06.2005 року загальна сума боргу зі сплати аліментів [PERSON] становить 2017,68 грн. Зазначений розрахунок відповідачем оспорений не був та не заперечувався у відзиві. Статтею 180\~СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч.1ст.196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Так, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає в усіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Таким чином, під час розгляду справи суд повинен установити обставини, з якими закон пов`язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки. У статті 196\~СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що державним виконавцем неправильно здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, згідно якого сума заборгованості становить 2017,68 грн. Відповідно до наданого представником позивача розрахунку неустойки (пені) на заборгованість по сплаті аліментів, загальна сума пені (неустойки) за несвоєчасну сплату аліментів становить 22\~119,16 грн. яка складається з: - пені за період з 01.03.2022 року по 24.03.2023 року в сумі 22\~119, 16 грн. Суд критично ставиться до даного розрахунку, оскільки він є необґрунтованим та не підтверджений належними та допустимими доказами. Також,\~з урахуванням\~того,\~що загальна\~сума заборгованості\~по аліментам\~становить 2017,68\~грн,\~судом здійснено\~розрахунок пені\~у розмірі\~одного відсотка\~від суми\~несплачених аліментів\~за кожен\~день прострочення\~від дня\~прострочення,\~за період\~з 19.08.2022\~року по\~05.04.2023\~року (2\~017,68\~(сума\~аліментів)\~? 1%\~? 230\~(кількість\~днів прострочення)\~=\~4\~640,66\~грн)\~але враховуючи\~те,\~що розмір\~пені не\~може становити\~більше ніж\~100%\~заборгованості,\~отже загальна\~сума пені: 2017,68 грн. На підставі викладеного, беручи до уваги, що батько дитини при виконанні свого обов`язку по утриманню дитини, допустив сплату аліментів не вчасно, не в повному обсязі за спірний період і внаслідок чого дитина не отримала встановленого матеріального забезпечення з боку відповідача, суд доходить до висновку, що розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача, становить 2017,68 грн. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню. Щодо судових витрат. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: договір про надання правової допомоги від 10.03.2023 року №11/2023; додаток №1 (тарифи на послуги), акт №11/2023/522/6206/23/1 наданих послуг за договором №11/2023 про надання правової допомоги від 10.03.2023 року. Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на її користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 13 400 грн. Від відповідача заперечень щодо розміру понесених судових витрат не надходило. При цьому, аналізуючи обґрунтованість та пропорційність розміру таких витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, суд, з урахуванням складності справи, яке не є складною, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом не зазначено проміжок часу витраченого на проведення відповідних робіт (надання послуг), вважає, що надані представником позивача документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, а розмір гонорару в 13 400 грн. на дотримання вимог співмірності є необґрунтованим та явно завищеним. Враховуючи, що за результатом розгляду справи позовні вимоги задоволені частково (2017,68 / 22\~119,16 *100)= 10 %), розмір судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката, суд визначає пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, пункт третій частини другої статті 141 ЦПК України). Таким чином на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а саме 1340 грн (10 % від 13400\~грн витрат на правову допомогу), що буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому заява представника позивача підлягає частковому задоволенню. Таким чином, усього з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 1340 грн. як відшкодування судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги адвоката. Оскільки позивача відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір відповідно до вимог ст.141 ЦПК України в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial