Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зняття арешту та заборону відчуження з усього майна, що належало на праві власності померлому [PERSON] . Позов мотивує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . У приватного нотаріуса Савінової Н.М. заведена спадкова справа № 40/2022 за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Проте позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на майно померлого [PERSON] постановою відділу державної виконавчої служби Куп`янського міжрегіонального управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 13562883 від 03.07.2009 року накладено арешт на нерухоме майно боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання у виконавчому провадженні № 13562883. Наразі виконавче провадження закінчено у зв`язку з закінченням передбаченого строку для даного виду стягнення, і зняти арешт з майна, виконавча служба немає можливості, про що повідомила позивача своїм листом. Вказані обставини перешкоджають їй оформити спадкові права на майно, що залишилося після смерті батька. Враховуючи викладене, позивач просила суд задовольнити позовні вимоги та зняти арешт із нерухомого майна, належного померлому [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Представники третіх осіб, в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов, в межах заявлених вимог, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається зокрема із житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер 5325483701:01:001:0183, земельної ділянки площею 2 га кадастровий номер 5325483700:00:002:0548, земельної ділянки площею 4,0806 га кадастровий номер 5325483700:00:003:0112 та земельної ділянки площею 4,0803 га кадастровий номер 5325483700:00:003:0183, право на яку має спадкоємець за законом [PERSON] (а.с.22). Згідно листа Приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області, Савінової Н.М. від 24.10.2022 за №77/02-14 вбачається, що 24.10.2022 року заведена спадкова справа за №40/2022 після померлого [INFO] [PERSON] , а позивач [PERSON] є спадкоємцем, згідно поданої заяви про прийняття спадщини (а.с.15) Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70403920 від 24.10.2022, [PERSON] значиться спадкодавцем у заведеній спадковій справі за №40/2022 (а.с.16). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 332970253 від 20.05.2023, вбачається, що на все нерухоме майно належне [PERSON] , на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Куп`янського міжрегіонального управління Міністерства юстиції по ВП № 13562883 від 03.07.2009 року, було накладено арешт (а.с.17-21). Відповідно до листа Чутівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області у відділі на виконанні перебували виконавчі провадження ВП № 2364207 та ВП № 33115879 з виконання виконавчого листа №АЕ-28 від 12.08.1998 року виданого Чутівським районним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини із всіх видів заробітку щомісячно. 03.07.2009 року постановою ВДВС Куп`янського міжрегіонального управління юстиції відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON] у межах суми боргу 4350,00 грн. Постановою від 13.08.2016 року виконавче провадження завершене у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення (а.с.33). В ході нотаріального оформлення спадщини, нотаріусом було роз`яснено позивачу [PERSON] , що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис, зареєстрований 21.04.2023 №329875052 про накладення арешту на все нерухоме майно належне померлому [PERSON] . Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ч. 1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачене право особи вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Разом з цим, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності відкритого виконавчого провадження, майнових претензій з боку стягувача та смерті боржника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Положеннями ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). На сьогодні позивач має намір оформити свої спадкові права на майно, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а саме позбавлена можливості оформити спадкові права на житловий будинок та земельні ділянки, які належали її померлому батькові на праві власності. Даних чи відомостей на підтвердження необхідності існування на даний час арешту спадкового майна вказаного в позовній заяві, наявні матеріали справи не містять, стороною відповідача суду надано не було. Виконавче провадження на даний час завершено, в зв`язку з чим підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування арешту з майна. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved