Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

В грудні 2022 року позивачка [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення донькою трирічного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони зареєстрували шлюб 08.08.2020 року, а [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Малолітня донька проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Позивач фактично не працює, оскільки доглядає за дитиною. Відповідач не надає коштів на утримання матері. Тому, на підставі ст.ст. 84, 180 СК України, звернулась до суду з даним позовом. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали суду письмову заяву, у якій просили проводити розгляд справи за їхньої відсутності, враховуючи підтримання ними позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань про відкладення або про причини неявки суду не надав, відзиву не надав. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Овчиннікової О.С. від 31.01.2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи. Суд, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити з огляду на таке: Судом встановлено, що 08.08.2020 року сторони зареєстрували шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом ДРАЦ Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 600. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . З довідки про склад сім`ї № 8298 від 13 липня 2021 року, довідки про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що малолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2021 року (справа № 204/1394/21) судом встановлено, що сторонам судом встановлено режим окремого проживання подружжя. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить матері незалежно від цієї обставини. \~ \~ \~ \~Судом не встановлено обставин, що відповідач, будучи працездатною особою, не може надавати допомогу по утриманню дружини. У зв`язку із доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. Відповідач є працездатним, а тому в нього відсутні об`єктивні труднощі, перешкоди та, водночас, є достатні можливості надавати матеріальне утримання позивачці до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, як просить позивачка, що відповідає принципу справедливості та розумності, враховуючи потребу позивачки в утриманні та фінансові можливості відповідача. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення донькою трирічного віку. На думку суду, такий розмір аліментів на дружину є виправданим та не призведе до порушення прав відповідача. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн., так як позивач законом звільнена від сплати судового збору, а судом задоволено вимоги про стягнення аліментів на утримання матері.

Outcome: approved