Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду та просить встановити факт того, що померлий [INFO] [PERSON] являвся її батьком; також встановити факт належності того, що договір купівлі-продажу будинку, посвідчений Червонокостянтинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області від 14 грудня 1988 року, зареєстрованого в реєстрі за №23, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виданий на [PERSON] , належав [PERSON] ; крім цього, визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та прийняла спадщину після смерті свого чоловіка(батька позивачки), однак не оформила спадкових прав. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без його участі та участі позивача. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає повністю. Ухвалою судді\~Петрівського районного\~суду Кіровоградської\~області від\~25\~квітня 2023\~року вирішено\~розглядати справу\~у відкритому\~судовому засіданні\~за правилами\~загального позовного\~провадження та\~надано відповідачу\~строк для\~подання відзиву\~терміном 15\~днів з\~дня вручення\~ухвали про\~відкриття провадження\~у справі.\~На виконання\~вимог ст.178\~ЦПК України\~відповідач\~у встановлений\~судом строк\~відзиву не\~надав.\~Враховуючи те,\~що позивач\~позовні вимоги\~підтримує,\~а відповідач\~їх визнає\~повністю,\~ суд\~приходить до\~висновку про\~можливість ухвалення\~рішення у\~підготовчому судовому\~засіданні за\~наявними матеріалами,\~в порядку\~ст.ст.200,\~206\~ЦПК України.\~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , про що мається копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.01.2020 року Червонокостянтинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.9). Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельних ділянок. З метою оформлення спадщини позивачка та відповідач звернулись до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області, під час перегляду документів було виявлено, що між померлою [PERSON] та заявниками неможливо встановити родинний зв`язок, в зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища. Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області №941/806/20 від 13.07.2020 року(а.с.21) встановлено факт родинних відносин, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . Після встановлення факту родинних відносин, сторони при оформленні спадщини дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва отримує брат позивачки [PERSON] , а житловий будинок із присадибною земельною ділянкою та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства отримує позивачка [PERSON] , що підтверджується договором про поділ спадщини(а.с.22), а також свідоцтвами про право на спадщину за законом(а.с.23-25). Однак, що стосується спадкового майна у вигляді житлового будинку, то нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а також не включив його в договір про поділ спадщини, відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій №49/02-31 від 25.01.2023 року(а.с.12), мотивуючи тим, що житловий будинок належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого за законом була дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Згідно свідоцтв про смерть батьків позивачки вбачається, що прізвище батька вказано [PERSON] (а.с.8), а матірі [PERSON] (а.с.9), в договорі купівлі-продажу житлового будинку(а.с.13-14), прізвище батька вказано [PERSON] , а в відомостях з ДРАЦС щодо актового запису про шлюб(а.с.11) є запис про одруження [PERSON] та [PERSON] , крім цього, право власності на житловий будинок в БТІ не зареєстровано, що підтверджується архівною довідкою №65 від 03.10.2022 року(а.с.20), а тому позивачці було рекомендовано звернутись до суду. Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області №941/806/20 від 13.07.2020 року(а.с.21) встановлено, що зі свідоцтва про шлюб батьків серії [NUMBER] від 31.08.1964 року, вбачається, що їх прізвище на російській мові вказано " [PERSON] ". З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00038843254 від 14.03.2023 року, вбачається, що їх прізвище вже на українській мові вказано " [PERSON] "(а.с.11). Зі свідоцтва про смерть батька позивачки серії [NUMBER] від 07.05.1994 року(а.с.8), його прізвище вказано " [PERSON] ". У свідоцтві про народження позивачки серії [NUMBER] від 11.06.1970 року(а.с.6), прізвище заявниці вказане на українській мові " [PERSON] ". 07.10.2000 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 07.10.2000 року Червонокостянтинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.6), при цьому дошлюбне прізвище заявниці вказано " [PERSON] ". В зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища позивачки в свідоцтві про народження та прізвища матері в свідоцтві про смерть, вищевказаним рішенням Петрівського районного суду встановлювався факт родинних відносин. Родинні відносини з батьком позивачки прослідковуються документально та не потребують підтвердженням свідків. Прізвище батьків, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00038843254 від 14.03.2023 року(а.с.11) вказано " [PERSON] ", тобто так само, як і в свідоцтві про народження позивачки. Вбачається, що помилку в перекладі прізвища було допущено при отриманні паспорта позивачкою громадянина України та вказано прізвище " [PERSON] ", що випливає зі свідоцтва про шлюб позивачки, в якому прізвище позивачки співпадає з написанням прізвища матері позивачки в свідоцтві про смерть, однак різниться з прізвищем батька, яке вказано в його свідоцтві про смерть. Але прізвище батька та позивачки співпадають у її свідоцтві про народження, свідоцтві про смерть батька, а також у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу. З урахуванням вищевикладеного, можна дійти висновку, що родинні стосунки фактично прослідковуються, а різниця в написанні прізвища, є ніщо іншим, ніж помилка в його перекладі з російської мови. Стосовно встановлення факту належності правовстановлюючого документа слід зазначити наступне. З договору купівлі-продажу будинку за адресою: [ADDRESS] , посвідченого Червонокостянтинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області від 14 грудня 1988 року, зареєстрованого в реєстрі за №23, прізвище батька позивачки вказано [PERSON] , а згідно свідоцтва про смерть батька серії [NUMBER] від 07.05.1994 року(а.с.8), його прізвище вказано " [PERSON] ". В зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть є остаточним документом, що ідентифікує померлу особу, доцільно встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що договір купівлі-продажу будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідченого Червонокостянтинівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 14 грудня 1988 року, зареєстрованого в реєстрі за №23, виданий на ім`я [PERSON] , належав [PERSON] . Також, згідно ч.3 п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина відкрилась до набрання чинності новим Цивільним кодексом України 2003 року. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Пунктом 4 ППВСУ від 24 червня 1983 року №4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", встановлено, що передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Оскільки, як зазначив нотаріус у постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії мати позивачки прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав після смерті чоловіка, вважаємо, що позивачка має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке належало її батьку. Відповідно до абзацу 3 п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абзацу 2 п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Як вбачається з вищевикладеного, позивачка в порядку передбаченому законом намагалась переоформити спадщину, але в зв`язку з тим, що наявні помилки в написанні прізвищ батьків позивачки, а також враховуючи що право власності на житловий будинок не зареєстровано та в зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, змушена звернутись до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до положення п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, шо зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для позивача юридичне значення та надає можливість в повній мірі реалізувати своє право на власність. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В порядку, передбаченому ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~ Згідно\~ст.1218\~ЦК України,\~до складу\~спадщини входять\~усі права\~та обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. На підставі ст.ст.392, 1218, 1268 ЦК України, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, ст.548, ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), та

Outcome: approved