Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Представник заявниці [PERSON] адвокат Зозуля А.В., звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 01 червня 2017 року і до дня смерті останньої - [INFO] . В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно, зокрема на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка їй належала. За життя [PERSON] склала заповіт посвідчений 23 червня 2005 року, згідно якого заповіла все своє майно [PERSON] . [PERSON] хворіла (Серцево-судинна недостатність; Дифузний кардіосклероз), в зв`язку з чим потребувала сторонньої допомоги. [PERSON] з 2012 року почала опікуватися [PERSON] , допомагала їй в побуті, доглядала за нею, прибирала в квартирі, купувала та готувала їжу. В червні 2017 року [PERSON] перейшла проживати до [PERSON] в її квартиру, де проживали як одна сім`я до смерті [PERSON] . Під час спільного проживання вони вели спільний побут, мали спільний бюджет. [PERSON] дітей не мала, інших близьких родичів у неї також немає, відповідно спадкоємці першої-третьої черги відсутні. Після смерті [PERSON] , заявник [PERSON] . залишилася проживати в квартирі, яка належала [PERSON] . Маючи намір оформити спадщину після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги спадкування. Однак нотаріус, ознайомившись з поданими [PERSON] документами, відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не було надано доказів на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та порадила звернутися до суду із відповідною заявою. Спадкоємець за заповітом - [PERSON] , 30 січня 2023 року подала до нотаріуса заяву про відмову від спадщини за заповітом. Оскільки [PERSON] проживала із спадкодавцем [PERSON] без реєстрації, тому в неї відсутні документи на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем до часу відкриття спадщини. Рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне їй для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , іншим чином встановити відповідний факт неможливо. Просить заяву задовольнити та встановити факт, що має юридичне значення. Ухвалою судді від 31.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Заявник в судове засідання не з`явилася, представник заявника - адвокат Зозуля А.В подав до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у їх відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 4, 5 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 09.06.2023, є дата складення повного судового рішення - 15.06.2023. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст.293, ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 3 ст.294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Як роз`яснено у пунктів 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. За правилами ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що знають сім`ю заявниці, оскільки є близькими сусідами. Свідки проживають в будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з червня 2017 року постійно проживала разом з [PERSON] до дня її смерті, за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання [PERSON] доглядала та опікувалася [PERSON] , після її смерті здійснила її поховання. Як встановлено судом, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області вбачається, що [INFO] в м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області у віці 77 років померла [PERSON] . Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на квартиру від 24.01.1997 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно матеріалів спадкових справ № 4/2023 заведеної після смерті [PERSON] інших спадкоємців немає. Спадкоємець за заповітом - [PERSON] , 30 січня 2023 року подала до нотаріуса заяву про відмову від спадщини за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гавриловою В.А., зареєстрованого 23.06.2005 року в реєстрі № 698. Згідно з довідки №902 від 30.01.2023 року, виданої виданої виконавчим комітетом Новояворівської міської ради встановлено що, [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , на день смерті разом з нею ніхто не був зареєстрований. За таких обставин, суд дійшов висновку, що зазначені обставини не дають заявнику у повній мірі розпоряджатися своїми правами та порушують її інтереси, підтвердження такого факту необхідне заявнику для реалізації її прав, зокрема для оформлення спадкових прав. Виходячи із вищевикладеного оскільки заявнику необхідно встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] для оформлення спадкових прав на майно після смерті останньої, то суд прийшов до висновку, що заява знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає до задоволення в повному обсязі. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] були пов`язані спільним побутом та проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За таких обставин, в судом встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим про підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved