Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Октябрського районного суд м. Полтави із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія Нафтогаз України», про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 жовтня 2021 року набула у власність квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Під час переоформлення договорів на своє ім`я, АТ «ОГС «Полтавагаз» повідомило про необхідність проходження повірки лічильника, оскільки 18.07.2013 року ними було здійснене припинення газопостачання до об`єкту за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із наявною заборгованістю за спожитий природний газ, а також через незабезпечення вимог безпечної експлуатації димових і вентиляційних каналів. Заборгованість була погашена колишнім власником 22.07.2013 року, але належні документи, які б підтвердили справність димових і вентиляційних каналів колишнім власником об`єкту надані не були, відповідно були відсутні підстави для відновлення газопостачання. На виконання вимог АТ «ОГС «Полтавагаз», вона надала дозвіл на зняття лічильника на повірку. Лічильник газу Елстер ВК G4 № 7538541 був демонтований 22.11.2021 року для проходження повірки з показником 6111 м3 та на час здійснення повірки встановлений тимчасовий лічильник Елстер ВК G4 № 11556441 з показником 32 м3. Після здійснення повірки лічильник газу Елстер ВК G4 № 11556441 з показником 32 м3 був демонтований 08.12.2021 року та здійснений монтаж лічильника газу Елстер ВК G4 № 7538541 з показником 6111 м3. Відновлення постачання газу здійснене 16.12.2021 року. Чергові зняття показників лічильника газу здійснені 17.12.2021 і 03.06.2022 року та зафіксовано показники лічильника 6111 м3. Передача показників лічильника газу з листопада 2021 року здійснюється нею регулярно щомісяця. З часом позивачці почали надходити телефонні дзвінки та смс повідомлення від відповідача - ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» з вимогою погасити заборгованість, що змусило її з`ясовувати всі обставини, в тому числі користуючись допомогою адвоката. Після направлення адвокатського запиту ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», надало офіційну відповідь, якою фактично виставила їй заборгованість в розмірі 47383, 28 гривень, яка нічим не підтверджена і вона з нею не згодна. У відповіді ТОВ «ГК Нафтогаз України» міститься таблиця, з якої вбачається, що в грудні 2021 року об`єм споживання нею газу становив 5955 м3, що є абсурдним з точки зору здорового глузду. Вона вважає суми заборгованості безпідставними, вона в квартирі не проживає до сьогодні, газопостачанням не користується. Після набуття права власності нею добросовісно виконуються обов`язки із оплати за житлово-комунальні послуги, але представники відповідача їй систематично дзвонять та надсилають смс-повідомлення з вимогами сплатити борги до яких вона немає жодного відношення. Ураховуючи вищевикладене, позивачка просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» скасувати заборгованість у розмірі 47 383,28 (сорок сім тисяч триста вісімдесят три гривні 28 копійок), яка обліковується по особовому рахунку [NUMBER] (ЕІС код 56ХМ26І01326916М) відкритому на [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] , та стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 10\~000,00 гривень. У судовому засіданні представник позивача адвокат Дробаха А.С. позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову у повному обсязі та зазначив, що правильно подав позов саме до ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» і не бажає залучати співвідповідача ПАТ «Полтавагаз», оскільки саме відповідач виставив рахунок заборгованості і від нього надходять вимоги про її погашення. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала, надавши Відзив на позовну заяву в якому зазначила, що підприємство ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» отримує відомості від ПАТ «Полтавагаз» про споживання об`єму газу з 06 по 08 число кожного місяця. Їх підприємство виставило рахунок позивачці, де вказана сума заборгованості у розмірі 47 383,28 гривень, оскільки отримали інформацію про споживання позивачкою об`єму газу за грудень місяць 2021 року у розмірі 5955 м3. Просила в позові відмовити, оскільки вважає позов необґрунтований і за ним повинен відповідати ПАТ «Полтавагаз». Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. В ст.81 ЦПК України закріплено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] 21 жовтня 2021 року набула у власність житлову квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 21.10.2021 року та Витягом з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію права власності №280408746 від 21.10.2021 року. Наданими позивачкою документами, а саме: Відповіддю АТ «Полтавагаз» №57-3/1792/1849 від 24.01.2022 року та №57-3/464/557 від 17.01.2023 року, підтверджується, що за результатами повірки, проведеної АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» лічильник газу Елстер ВК G4 № 7538541 був демонтований 22.11.2021 року для проходження повірки з показником 6111 м3 та на час здійснення повірки встановлений тимчасовий лічильник Елстер ВК G4 № 11556441 з показником 32 м3. Після здійснення повірки лічильник газу ЕлстерG4 № 11556441 з показником 32 м3 був демонтований 08.12.2021 року та здійснений монтаж лічильника газу Елстер ВК G4 № 7538541 з показником 6111 м3. В зазначених Відповідях вказано, що 18.07.2013 року було здійснене припинення газопостачання в квартиру [ADDRESS] , а відновлення розподілу природного газу здійснене 16.12.2021 року. Згідно відповіді АТ «ОГС «Полтавагаз» на адвокатський запит від 17.01.2023 року, заборгованість у розмірі 47\~383,28 грн. виникла внаслідок постачання позивачу 5\~955,00 м3 природного газу у квартиру [ADDRESS] протягом грудня 2021 року. Обов`язок споживача сплачувати за надані послуги та споживання газу передбачений статтями 66,67,162 ЖК України: за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Наданими позивачкою доказами СМС-повідомленням (а.с.14) та Вимогою про сплату заборгованості від 10.03.2023 року (а.с.56 зворот) підтверджується, що правовідносини виникли саме між позивачкою та відповідачем ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз України», тому доводи представника відповідача про необхідність залучення до справи співвідповідача АТ «Полтавагаз», який повинен відповідати за позовом, суд вважає безпідставними. Позивачкою доведено документально, що можливість користуватися газом в квартирі [ADDRESS] , виникла лише з моменту підключення - 16 грудня 2021 року, і саме показники повіреного лічильника є підставою для стягнення коштів за спожитий газ. Враховуючи, що позивачка не споживала газ відповідно до показників лічильника, то заборгованість відсутня. Відповідно, підстави для вимагання сплати заборгованості відсутні. В Відповіді ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на адвокатський запит від 27.01.2023 року зазначено, що об`єм споживання газу за грудень 2021 року дорівнює 5\~955 куб.м.. Суд вважає, що виставлення об`єму споживання газу за період часу з 16 грудня 2021 року по 01 січня 2022 року в квартирі загальною площею 55,4 кв.м. у розмірі 5\~955 куб.м. є невірним. Позивачка не могла спожити такий об`єм газу за такий період, а враховуючи, що в квартирі позивачки стоїть лічильник, то у відповідача взагалі відсутні підстави для стягнення необґрунтованої заборгованості. Позивачкою регулярно здійснюються передача показів лічильника газу, зокрема 17.12.2021 року та 03.06.2022 року, згідно яких покази лічильника як на момент відновлення газопостачання, так і на січень 2022 року складають 6\~111 м3, тому виставлена відповідачем заборгованість у розмірі 47\~383,28 грн. за грудень 2021 року є безпідставною, необґрунтованою. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. В ст.137 ЦПК України закріплено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд вважає, що представником позивачки адвокатом Дробахою А.Е. здійснена правнича допомогу, пов`язана зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, складання позовної заяви та представництво інтересів позивачки в суді. Розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також враховуючи, що клопотання про зменшення витрат не надходило, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки суму витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат позивача суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 1073,60 гривень. Відповідно до ст.ст.67,162 ЖК України, ст.ст.16,322 ЦК України, ст.ст.4,21-23 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved