Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 11.06.2011 між нею та відповідачем [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любешівського районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис № 16. Від цього шлюбу мають дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останнього часу подружні відносини між ними належним чином не склалися, так як вони не зуміли зберегти нормальні сімейні відносини, будучи людьми з різними характерами, поглядами на життя та виховання дітей. Саме дані обставини зумовлюють перешкоди для спільного проживання та створюють дискомфортні умови під час життєвих побутових ситуацій, а тому вважає, що подальше їхнє спільне проживання однією сім`єю є неможливим. Протягом останнього часу у них нема спільного сімейного бюджету, разом не ведуть господарства, а шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Просить суд розірвати їх шлюб та судові витрати стягнути з відповідача в її користь. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 29.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено на 09 год 30 хв 22.06.2023. На призначену дату судового розгляду позивач [PERSON] не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи. Подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позов підтримує повністю і не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с.18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.18,19). Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Статтею 280 ЦПК України\~закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. Як убачається з свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , 11.06.2011 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любешівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 16. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.3). Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 27.11.2012 та серії [NUMBER] від 03.01.2019 стверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як убачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя, примирення між ними неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі статей 24, 55, 56, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved