Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що 16.07.2021 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1376. Від даного шлюбу дітей не мають. Вказує, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися та фактично припинені з лютого 2023 року. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача відповідний позов шляхом подання позовної заяви. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить довідка про доставку 22.05.2023 року електронного листа (а.с.20) із судовою повісткою про виклик на електронну адресу вказану ним в своїй позовній заяві, яка була подана через систему «Електронний суд». Таке повідомлення\~позивача відповідає\~правовій позиції\~висловленій Касаційним\~цивільним судом\~у складі\~Верховного Суду\~в своїй\~постанові від\~13\~липня 2022\~року у\~справі №\~761/14537/15-ц\~(провадження\~№ 61-3069св21).При цьому, позивач разом з позовною заявою також подав до суду через систему «Електронний суд» заяву від 07.04.2023 року (а.с.8) про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про підтримання поданої ним позовної заяви в повному обсязі і просив її задовольнити. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення № 6553500021170 про вручення 09.06.2023 року рекомендованого поштового відправлення № 6600001339027 із судовою повісткою про виклик (а.с.22). При цьому, 16.06.2023 року відповідач надала до суду заяву від 16.06.2023 року про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, погоджується на розірвання шлюбу та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім цього, згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 16.07.2021 року, актовий запис № 1376, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 16.07.2021 року (а.с.7 на звороті). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Згідно ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. В силу ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Положеннями ст. 112 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з лютого 2023 року, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи вищевикладене та прийняте судом визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви до суду був сплачений з порталу http://court.gov.ua/ судовий збір за подання\~до суду\~позовної заяви\~про розірвання\~шлюбуу розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією про сплату № 19879 від 05.04.2023 року (а.с.1). Таким чином 50 відсотків судового збору, які складають 536,80 грн, підлягають поверненню позивачу на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений останнім за подання позовної заяви до суду. Ураховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, стягненню з неї на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору сплаченого останнім за подання до суду позовної заяви, що складає 536,80 грн.

Outcome: approved