Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що з 24.12.2015 до 11.07.2018 вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбних відносин мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.01.2019 з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина. Відповідач аліментів на дитину не сплачує, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться життям сина, не приймає участь у його вихованні та навчанні. Таким чином відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому має бути позбавлений батьківських прав по відношенню до дитини. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався. Відзив на позов не надходив. Представник третьої особи Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечують. Ухвалою суду від 06.06.2023, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] , батьком - відповідач по справі [PERSON] (а.с.7). Згідно заочного рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.07.2018, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12). Згідно довідки завідувача Дошкільного навчального закладу №74 «Будинок добра і радості» Чернігівської міської ради від 12.08.2022 № 19, [PERSON] , [INFO] відвідує заклад дошкільної освіти з 02.09.2019. Мати дитини відвідує батьківські збори, вчасно сплачує кошти за її харчування, бере активну участь у вирішенні проблемних питань групи. Батько дитини, [PERSON] , участь у заходах, які організовує дошкільний заклад для роботи з батьками не бере, і не цікавиться життм дитини (а.с. 10). Згідно довіки старшого державного виконавця Центрального ВДВС у м. Чернігові С. Гончаренко, [PERSON] не отримувала аліментів з [PERSON] у період з 28.08.2019 по 02.11.2023 (а.с.9). Рішенням виконавчого комітету від 20.04.2023 № 249 затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.56,57). Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 8 ч. 2 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 ч. 6 Закону України "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, чим не виконує ст.ст. 150, 155 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», тому суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити, [PERSON] позбавити батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved