Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Короткий виклад обставин справи: [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований Виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 23 червня 2018 року за актовим записом №58, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на те, що між нею та відповідачем зареєстрований шлюб 23.06.2018 року. Їхні подружні відносини з відповідачем фактично розірвані, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер. Позивач зазначає що вони з відповідачем мають зовсім різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Проживання однією сім`єю не здається для позивача можливим, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Рішення позивача про розірвання шлюбу усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. Від сумісного шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила що надання строку для примирення не потрібно. Після розірвання шлюбу дитина буде продовжувати проживати разом з позивачкою. Процесуальні дії по справі: Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін (а.с. 19). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання, повідомлена належним чином. При цьому, 20.06.2023 року подала заяву, згідно якої просила здійснити розгляд справи без її присутності, позов підтримує та просить задовольнити. Зазначила, що хоче щоб дитина проживала із нею, спір будуть вирішувати в окремому порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. При цьому 20.06.2023 року, до початку розгляду справи по суті подав заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, погоджується на розірвання шлюбу. Зазначив, що в нього існує спір щодо визначення місця проживання дитини, який буде вирішуватися окремо. Враховуючи вимоги ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив, справу розглядати без участі сторін, які подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 23 червня 2018 року у Виконавчому комітеті Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що\~складено відповідний\~актовий запис\~ №58,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серія\~ [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] » (а.с.4). З копії\~повторного свідоцтва\~про народження\~Серія [NUMBER] від 08.04.2023 року вбачається, що13.11.2018 народився [PERSON] , його батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.5). Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені позивачем у позові обставини, що подружні відносини фактично розірвані, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, сторони мають різні погляди на життя, за характером не сходяться. Наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Також суд приймає до уваги позицію відповідача викладену у письмовій заяві, в якій зазначив, що погоджується на розірвання шлюбу. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу та згоди відповідача на його розірвання суд приходить до переконання, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе та їх шлюб слід розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] », то така вимога підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції №21 від 23.05.2023 року позивачем при поданні позовної заяви до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області сплачений судовий збір в сумі 1\~073 гривень 60 копійок. Відповідно до\~ч.1\~ст.142\~ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що подав письмову заяву, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 536,80 грн., сплаченого ним при поданні позову. Витрати зі сплати інших 50 відсотків судового збору у розмірі 536,80 грн. покладаються на відповідача. На підставі наведенного,

Outcome: approved