Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

В березні 2023 року кредитна спілка «Вигода» звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредиту та відсотків за користування кредитом, зазначивши, що згідно договору про споживчий кредит № 38211/А/6 від 30 червня 2022 року відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок строком на 24 місяці зі сплатою 42 % річних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Відповідачка [PERSON] неналежно виконувала умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 15 березня 2023 року заборгованість перед кредитною спілкою «Вигода» становить 30408,88 грн. (тридцять тисяч чотириста вісім гривень вісімдесят вісім копійок), з яких 25404,27 грн. основної суми боргу та 5004,61 грн. процентів за користування кредитом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримала з підстав і мотивів, наведених у позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення, не заперечила. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала, про день, час і місце слухання справи, повідомлена належним чином. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: 20 березня 2023 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки. Ухвалою судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 23 березня 2023 року відкрито спрощене провадження по вказаній справі, судове засідання по розгляду справи по суті призначено на 10 год. 00 хв. 19 квітня 2023 року. 19 квітня 2023 року розгляд справи не проводився у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті. 30 травня 2023 року розгляд справи відкладено на 14 год. 30 хв. 15 червня 2023 року у зв`язку з першою неявкою відповідачки в судове засідання. Зі згоди представниці позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вислухавши вступне слово представниці позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. 30 червня 2022 року між кредитною спілкою «Вигода» та членом цієї кредитної спілки [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 38211/А/6 (далі - кредитний договір), за умовами якого остання отримала кредит у сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень зі сплатою процентів у розмірі 42 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом на 24 (двадцять чотири) місяці з 30 червня 2022 року по 30 червня 2024 року. Відповідно до умов вказаного кредитного договору [PERSON] зобов`язується сплачувати кредит та нараховані проценти на суму кредиту щомісячно в розмірах та строки, що вказані у графіку розрахунків. 30 червня 2022 року [PERSON] відповідно до видаткового касового документа від 30 червня 2022 року було видано за кредитним договором 30000 грн. Відповідно до картки платежів по гривневому кредиту та розрахунку сум, що стягуються за кредитним договором наявна заборгованість по кредиту в розмірі 25404,27 грн. та по процентах, які нараховані по 15 березня 2023 року в розмірі 5004,61 грн. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст. 11 ЦК України, зокрема на підставі договорів. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Згідно з ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Аналогічний висновок зроблено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 р. справа № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Ч.4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Виходячи з наведеного, заборгованість по кредиту становить 25404,27 грн. кредиту і 5004,61 грн. нарахованих процентів, а всього 30408,88 грн. (25404,27+5004,61=30408,88), яку слід стягнути з відповідачки. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved