Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Позивач, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 14.11.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №5067889, за яким [PERSON] отримала кредит у сумі 20 000 грн., на умовах зворотності, платності, строком до 14.12.2021 року. Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує. Позивач в уточнених вимогах просить стягнути заборгованість по кредиту, відсотки, інфляційні втрати та 3% річних в сумі 71 191,36 грн. та судові витрати. 20.03.2023 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 05.04.2023 року відповідачем надано відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними, оскільки кредитні кошти з відсотками повернуто в повному обсязі і у визначені договором строки. 11.04.2023 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог. 16.05.2023 року справу призначено до слухання по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав наведених у відзиві, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за даної явки учасників процесу, на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, подані докази, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.11.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого на підставі договору факторингу від 01.12.2022 року, є ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №5067889. За вказаним договором [PERSON] отримала кредит у сумі 20 000 грн., на умовах зворотності, платності, строком до 14.12.2021 року. Позивач зазначає, що відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує. Згідно з наданим розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 71 191,36 грн., з яких 20 000 грн. - заборгованість за тілом кредита; 38 760 грн. - заборгованість за відсотками, 10 576,80 грн. - інфляційні втрати та 1 854,56 грн. сума 3% річних. Так, відповідно до ч. 1,2 ст. 205 ЦК України - Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором посилався на виписку по рахунку, договір факторингу. Окрім суми боргу позивач просив також стягнути 3% річних та інфляційні втрати. Так, відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема наданих відповідачем разом із відзивом доказів, заборгованість за кредитним договором №5067889 від 14.11.2021 року була сплачена [PERSON] вчасно та в повному обсязі. Зокрема надано лист про те, що [PERSON] успішно погасила кредит за договором №5067889 та квитанції про оплату від 15.11.2021 року, 17.11.2021 року та 18.11.2021 року. Як передбачено ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. А ст. 81 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів про те, що [PERSON] не погасила вчасно та в повному обсязі заборгованість за кредитним договором №5067889 від 14.11.2021 року. Таким чином, обставини зазначені позивачем у позовній заяві не знайшли свого підтвердження в ході слухання справи. Тоді як відповідачем надано належні та допустимі докази про те, що заборгованість за вказаним кредитним договором була виплачена нею вчасно та у передбаченому договором розмірі, отже відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення боргу виконала, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed