Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою згідно якої просив суд ухвалити рішення щодо стягнення з відповідача на користь заявника заборгованості. У обґрунтування заявленого вказав, що у січні 2019 року між сторонами було укладено договір позики згідно якого відповідач отримала у борг 356107 гривень зі строком повернення даних коштів до 21 січня 2021 року. Водночас, відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за договором позики у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яку заявник просить стягнути у рамках даного провадження. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників, водночас згодом судом змінено порядок розгляду справи на спрощене позовне провадження з викликом учасників. У судове засідання сторони не з`явились, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача скерував до суду заяву згідно якої просив проводити розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного порядку розгляду справи. Причини неявки відповідачки суду не відомі. Окрім цього, остання не скористалась власним процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву та будь-яким іншим чином не висловила свого ставлення з приводу заявлених вимог. Виходячи з наведеного, судом ухвалено здійснювати розгляд справи у відсутність учасників та, відповідно, без фіксації його перебігу технічними засобами, що відповідає приписам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З огляду на зазначений перебіг подій, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд справи у заочному порядку відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідив матеріали справи судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Сторони у справі є громадянами України та отримували код платника податків. Позивач сплатив судовий збір та має зареєстроване місце проживання. Відповідач має статус внутрішньо-переміщеної особи. 21 січня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики. Відповідно до п. 1 зазначеного договору відповідачка отримала у власність грошові кошти в сумі 356107 гривень. Положення п. 5 вказаного договору передбачають, що відповідач розпочне повернення позики з 21 лютого 2019 року і повертатиме її щомісячними рівними частинами по 14837,79 гривень. Відповідний платіж має бути здійснений не пізніше 5 календарного дня кожного місяця, що йде за завітним. Відповідач зобов`язана повернути всю позику до 21 січня 2021 року. Того ж дня відповідачкою надано позивачеві розписку із якої слідує, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 356107 гривень і зобов`язалась їх повернути до 21 січня 2021 року. Нормами законодавства України дані правовідносини врегульовано наступним чином. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦПК України). Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами процесуального законодавства України, якими врегульовано вказані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного позову. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов договору позики та взятих на себе зобов`язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час договір позики є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобов`язань по поверненню грошових коштів. Окрім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають до стягнення понесені та документально підтверджені судові витрати позивача пов`язані із розглядом даної справи, що складаються із суми сплаченого судового збору в розмірі 3561,08 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved