Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій просить суд позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . У підготовче судове засідання позивач не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав посилаючись на письмові докази, які наведені в матеріалах справи. У підготовче судове засідання представник третьої особи по справі - Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав не надав. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала до суду письмову заяву в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги визнав, заперечень не надавала. Судомвстановлено, що позивач з 17 серпня 2017 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вказаний шлюб був зареєстрований 17 серпня 2017 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 98. [INFO] у сторін по справі народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , про що 10 грудня 2019 року виданого Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 168. Згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 28 грудня 2022 року, шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка не цікавиться вихованням своєї дитини, її здоров`ям, духовним станом та розумовим розвитком, не відвідує дитину. З лютого 2022 року позивач проживає разом з дитиною без відповідачки. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем без участі та підтримки відповідача, малолітній син проживає разом із позивачем, знаходиться на його повному утриманні та вихованні. Відповідач не виконує жодних з батьківських обов`язків, покладених на нього законом та моральними засадами суспільства, зокрема: не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки, її навчанням, підготовку до самостійного життя. Не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Тобто, відповідач самоусунулася від будь-якого спілкування з дитиною, її вихованням та утриманням не займається, і свідомо нехтує своїми обов`язками. Судом не встановлено будь-яких поважних обставин, які б звільняли відповідача від обов`язку утримання дитини. У бездіяльності відповідача суд вбачає ухилення від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим статтями 141, 150, 155, 157, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України до відповідача передбачена юридична відповідальність. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Згідно з ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.ч. 1, 4 ст. 155 СК України). У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 171 СК України, при позбавленні батьківських прав повинна бути врахована думка дитини, проте, якщо дитина може висловити свою думку з даного приводу. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з своїм віком не може висловити думку, щодо позбавлення батьківських прав його матері. Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання;2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем - [PERSON] не надано до суду будь-яких доказів, що можуть підтвердити належне виконання батьківських обов`язків відносно її малолітнбого сина - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, суд вважає відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Таким чином,

Outcome: approved