Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

22.11.2021 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Решетилівської міської ради Полтавської області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний реєстратор виконавчого комітету Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області Маньківська Ганна Олегівна про скасування рішення державного реєстратора про право власності. Разом із позовною заявою Решетилівською міською радою Полтавської області подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 24.11.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі приватним та державним нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особа, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5324284200:00:011:0084 загальною площею 2,00 га, до закінчення розгляду справи. Ухвалою суду від 02.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання. 23.12.2021 відповідачем [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву до Решетилівської міської ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний реєстратор виконавчого комітету Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області Манківська Ганна Олегівна про визнання права власності на земельну ділянку. 23.12.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву у якій зазначає, що позовні вимоги є безпідставними. Вважає, що копія рішення Решетилівської міської ради №198-4-VIII від 25.02.2021, протокол №4 від 25.02.2021 та протокол №3 спільних засідань постійних комісій, як доказ викладених обставин є неналежними та недостатніми, оскільки вони не містять інформацію щодо предмета доказування, на його підставі не можливо встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони не дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 28.12.2021 позивачем подано відповідь на відзив у якому зазначено, що стороною позивача надано суду беззаперечні докази у вигляді протоколу засідання третьої позачергової сесії восьмого скликання Решетилівської міської ради, яка відбулась 25.02.2021 та копії рішення Решетилівської міської ради за №198-4-VIII зі змісту яких слідує, що будь-які питання щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером 5324284200:00:011:0084 загальною площею 2,00 га не вирішувалися. Ухвалою суду від 15.06.2022 зустрічну позовну заяву [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку повернуто на підставі заяви представника відповідача - адвоката Нескородя В.С. про відмову від зустрічного позову. 31.08.2022 від представника відповідача [PERSON] адвоката Нескородя В.М. на електронну пошту суду надійшло клопотання про призначення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи, проведення якої просить доручити Полтавському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, на вирішення яких поставити наступні питання: - Чи виконаний підпис на рішенні Решетилівської міської ради від 25 лютого 2021 року № 198-4-VIII [PERSON] або іншою особою? - Чи відповідає відтиск печатки виконавчого комітету Решетилівської міської ради ідент.код 04382895, відтискам печатки виконавчого комітету Решетилівської міської ради? Ухвалою суду від 01.09.2022 залучено до участі у справі Виконавчий комітет Решетилівської міської ради Полтавської області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 16.09.2022 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області подано письмові пояснення на позовну заяву в яких зазначає, що саме на виконавчий комітет покладено функції підготовки питань до розгляду на сесії ради та підготовка проектів рішень. Однак, заяв про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу її в приватну власність площею 2,0 га з кадастровим номером 5324284200:00:011:0084 від гр. [PERSON] взагалі не надходило. Відповідно без звернення громадянина виконавчий комітет питання на сесію ради не виносить та до проектів рішень даний громадянин не включався. Позовні вимоги решетилівської міської ради про скасування рішення державного реєстратора про право власності просили задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 18.01.2023 задоволено клопотання представника відповідача адвоката Нескородя В.М. про витребування доказів, витребувано від Решетилівської окружної прокуратури копії почеркознавчих та судово-технічних експертиз, які проводились відносно рішення Решетилівської міської ради від 25.02.2021 №198-4-VIII щодо передання [PERSON] \~ земельної ділянки, в рамках кримінального провадження №12020170000000119. 24.01.2023 Решетилівською окружною прокуратурою на виконання ухвали суду від 18.01.2023 надано копію висновку експерта судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/117-22/14100-ПЧ від 21.10.2022, що проведена у кримінальному провадженні №12020170000000119 від 25.03.2020, при цьому повідомили, що будь-які інші, в тому числі судово-технічні експертизи щодо рішення Решетилівської міської ради №198-4-VIII від 25.02.2021 щодо передання [PERSON] земельної ділянки під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження не проводилися. Ухвалою суду від 27.03.2023 клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Нескородя В.М. про призначення у справі судово-почеркознавчої та судово-технічної експертиз залишено без розгляду, підготовче провадження закрито та призначено дану цивільну справу до судового розгляду. У судове засідання, призначене на 12.06.2023, учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлені належним чином. 12.06.2023 представником позивача подано до суду клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 12.06.2023, за відсутності представника позивача, на підставі письмових матеріалів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 12.06.2023 третьою особою, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області подано до суду клопотання у якому викладено прохання проводити судове засідання, призначене на 12.06.2023, за відсутності представника третьої особи. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не пояснили, жодних клопотань з процесуальних питань не подали. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за доцільне провести розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №236330842 від 10.12.2020 вбачається, що право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5324284200:00:011:0084, загальною площею 2,00 га, 10.12.2020 зареєстроване за Територіальною громадою в особі Решетилівської міської ради (код ЄДРПОУ 21044065) на підставі рішення органу місцевого самоврядування №1331-43-VII від 04.12.2020, видавник: Решетилівська міська рада Полтавської області. Номер запису про право власності/довірчої власності: 39629681 (а.с.9 т.1). У витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 267260751 від 23.07.2021 зазначено, що на земельну ділянку з кадастровим номером 5324284200:00:011:0084, загальною площею 2,00 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2244909453242, 26.05.2021 зареєстровано право приватної власності за [PERSON] . Підставою для реєстрації права власності стало рішення органу місцевого самоврядування №198-4-VIII від 25.02.2021, видавник Решетилівська міська рада (4 позачергова сесія 8 скликання). Номер запису про право власності/довірчої власності: 42254790 (а.с.11 т.1). Відповідно до рішення №198-4-VIII від 25.02.2021 четвертої позачергової сесії восьмого скликання Решетилівської міської ради Полтавської області, протоколу №3 спільних засідань постійних комісій від 22.02.2021, протоколу №4 від 25.02.2021, будь-які питання щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером 5324284200:00:011:0084, загальною площею 2,00 га, не вирішувалися (а.с.12-14, 15-20 23-45 т.1). Згідно листа №01-40/2481 від 22.06.2022 до Решетилівської міської ради не надходила заява від [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу її у приватну власність, тому неможливо надати суду витребуваний примірник проекту відведення земельної ділянки на ім`я [PERSON] , який він надав відповідно до заяви. Повноваження щодо регулювання земельних відносин покладено на відділ земельних ресурсів та охорони навколишнього середовища виконавчого комітету міської ради. Станом на 23.11.2020 відповідальною особою за підготовку матеріалів до сесії міської ради була в.о. начальника відділу земельних ресурсів та охорони навколишнього середовища Джемула Н.М. (звільнена у січні 2021 року). Станом на сьогодні відповідальними особами є начальник відділу Прудка І.О., заступник начальника відділу Ятчик Н.О., головний спеціаліст відділу Спільна Т.Ю., головний спеціаліст відділу Грибельник Д.С., спеціаліст І категорії відділу Бублій Е.В. (т.1 а.с.161-162). У копії висновку експерта №СЕ-19/117-22/14100-ПЧ від 21.10.2022, наданому Решетилівською окружною прокуратурою Полтавської обласної прокуратури на виконання ухвали суду про витребування доказів, зазначено, зокрема те, що підпис у рядку «Міський голова О.А. Дядюнова» у рішенні четвертої позачергової сесії восьмого скликання Решетилівської міської ради Полтавської області №198-4-VІІІ від 25.02.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] » відповідно до якого було затверджено [PERSON] проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Спір у справі виник із земельних правовідносин та регулюється нормами цивільного законодавства. Відповідно до частин 1, 2 частин 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Отже, з позовом може звертатися особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів. При цьому, звертаючись до суду з позовом, позивач повинен визначити позовні вимоги таким чином, щоб у разі їх задоволення судом відбувся захист, визнання та поновлення його прав і охоронюваних законом інтересів (Постанова Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі №\~\~914/1201/19). З урахуванням наведених законодавчих норм, завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Разом із цим, вирішуючи спір, суд має перевірити наявність в особи, яка звертається з позовом, порушеного права чи охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано цей позов, з`ясувати, у чому полягає порушення цих прав та інтересів. При цьому відсутність факту порушення права особи є підставою для відмови в позові, оскільки саме порушене (оспорюване) право та інтерес підлягають захисту (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі № 911/1330/17). До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, відповідно до\~статті 12\~Земельного\~кодексу\~України належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього\~Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього\~Кодексу; г) вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього\~Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок приватної власності для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього\~Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать: 1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; 2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Суб`єктами права власності на землю, згідно зі\~статтю 80 ЗК України, є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам, відповідно до частини першої\~статті 83 ЗК України, є комунальною власністю. У комунальній власності, згідно з вимогами частини другої вказаної статті\~перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. Стаття 116 ЗК України\~встановлює підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою\~статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Способи захисту прав на земельні ділянки передбачені\~статтю 152 ЗК України, відповідно до якої держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Сільські, селищні, міські ради, відповідно до частини першої\~статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені\~Конституцією України, цим та іншими законами. Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються регулювання земельних відносин. Відповідно до частини п`ятої\~статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України\~Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, іншими законами України Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. Відповідно до пункту 81-2 вказаного Поряду, для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Частиною 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц. Судом достовірно встановлено, що Решетилівською міською радою Полтавської області не приймалося та не видавалося рішення, зокрема №198-4-VIII від 25.02.2021, про передачу земельна ділянка з кадастровим номером: 5324284200:00:011:0084, загальною площею 2,00 га у приватну власність [PERSON] , стороною відповідача зазначені обставини не спростовані належними і допустимими доказами. Враховуючи фактичні обставини справи, можна зробити висновок, що спірне майно вибуло з володіння позивача на підставі неіснуючого рішення органу місцевого самоврядування. Отже, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав державного реєстраторам Виконавчого комітету Оржицької селищної ради Полтавської області Маньківської Г.О. у проведенні державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 5324284200:00:011:0084, загальною площею 2,00 га за [PERSON] . Окрім того, суд зауважує, що відповідно до абз. 3, 4 ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну\~реєстрацію\~речових\~прав на\~нерухоме\~майно\~та їх\~обтяжень» № 1952-IV (в редакції чинній як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на момент звернення до суду) вбачається, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Тобто у редакції, чинній на момент звернення до суду за змістом абзацу другого частини третьої статті 26\~Закону\~України\~«Про державну\~реєстрацію\~речових\~прав на\~нерухоме\~майно\~та їх\~обтяжень» встановлено такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити ефективне поновлення порушеного права. При цьому спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Суд акцентує увагу на тому, що вимог про витребування майна заявлено не було, а вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності носять основний характер. Враховуючи вищезазначені норми закону пред`явлення Решетилівською міською радою Полтавської області вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та про припинення права власності на спірну земельну ділянку свідчить про обрання вірного способу захисту, оскільки саме у такий спосіб буде реалізовано відновлення в повному обсязі порушених прав позивача, як власника нерухомого майна, який в достатній мірі відповідає положенням, визначеним у ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За таких обставин, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 58477163 від 01.06.2021 та припинення права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5324284200:00:011:0084 загальною площею 2,00 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2244909453242, номер запису про право власності 42254790 від 26.05.2021, що зареєстроване державним реєстратором Виконавчого комітету Оржицької селищної ради Полтавської області Маньківською Ганною Олегівною на підставі рішення четвертої позачергової сесії восьмого скликання Решетилівської міської ради Полтавської області №198-4-VIII від 25.02.2021. Щодо позовної вимоги про визнання права комунальної власності на вказану земельну ділянку за Решетилівською територіальною громадою в особі Решетилівської міської ради, суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21.12.2022 у справі 914/2350/18 (914/608/20), підтвердила правову позицію, висловлену КЦС ВС у постанові від 27.10.2021 у справі № 545/1883/20 в частині твердження, що вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності призведе до відновлення порушених прав позивача і не потребує для застосування додаткових способів захисту, таких як поновлення права власності. Так ВП ВС у п. 153, 154 постанови від 21.12.2022 виснувала, що з урахуванням конкретних обставин справи та положень абзаців другого та третього частини третьої статті 26 Закону № 1952-IV («Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності може призвести до відновлення порушених прав особи без застосування додаткових способів захисту, таких як поновлення права власності (за умови, якщо суд, задовольнивши таку позовну вимогу, вирішить тим самим спір про право, наявний між сторонами). Судом достовірно встановлено, що право комунальної власності територіальної громади в особі Решетилівської міської ради на спірну земельну ділянку зареєстровано 10.12.2020 (а.с.9 т.1). Земельна ділянка вибула із володіння Решетилівської міської ради поза її волею на підставі неіснуючого рішення, тобто міською радою не вчинялося жодних дій щодо розпорядження даною земельною ділянкою. Враховуючи те, що суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог Решетилівської міської ради Полтавської області в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5324284200:00:011:0084 загальною площею 2,00 га, то застосування додаткового способу захисту щодо повторного визнання права комунальної власності на вказану земельну ділянку за позивачем не потребується, оскільки дане рішення і без таких заходів призведе до відновлення порушеного права. Таким чином у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду із даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1367 від 18.11.2021 (а.с.1 т.1). Окрім того, сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 1135,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1371 від 18.11.2021 (а.с.46 т.1). Загальний розмір судових витрат понесених позивачем за звернення до суду із даним позовом складає 3405,00 грн (2270 + 1135 = 3405). Не зважаючи на те, що суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог, однак при зверненні із даною позовною заявою судовий збір сплачено як за одну позовну вимогу, адже припинення права власності та визнання права власності за позивачем є похідними вимогами від первинної вимоги - скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, тому судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню у повному розмірі. Таким чином із відповідача [PERSON] на користь позивача Решетилівської міської ради Полтавської області слід стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 3405,00 грн. Вжиті по даній справі заходи забезпечення позову ухвалою суду від 24.11.2021, відповідно до положення частини 7\~статті 158 ЦПК України, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial