Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

10.04.2023 позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Парійчук Ю.Д., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі 6000 грн, щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку; стягнути з відповідача в її користь половину вартості понесених додаткових витрат на утримання доньки в розмірі 35 999,50 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та її дочкою. Шлюб між нею та відповідачем розірвано. Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.02.2006 з відповідача стягувались аліменти на утримання дочки [PERSON] . 05.04.2012 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.01.2019 шлюб між нею та [PERSON] розірвано. [INFO] [PERSON] досягла повноліття, остання зареєстрована та проживає разом з нею по [ADDRESS] . [PERSON] на даний час навчається у Західноукраїнському національному університеті на денні формі навчання, де здобуває освітньо-професійний ступінь «бакалавр» за спеціальністю 275 «Транспортні технології (за видами)». З цих підстав донька потребує фінансового утримання від батьків, оскільки не має змоги працювати та забезпечувати себе самостійно. Щомісячні витрати для підтримання її нормального існування становлять не менше ніж дванадцять тисяч гривень. Вказані кошти необхідні на харчування, проїзд до навчального закладу та додому, придбання підручників, зошитів та іншого канцелярського приладдя, придбання одягу тощо. Відповідач є працездатною особою та за своїм станом здоров`я і матеріальним становищем може виконувати обов`язок по утриманню повнолітньої доньки. Так, за відповідачем на праві власності зареєстровані чотири транспортні засоби, декілька об`єктів нерухомості та три земельні ділянки. Крім того, відповідач регулярно здійснює виїзд за кордон з метою отримання заробітку. Вона щомісячно надає фінансову підтримку доньці для покриття її витрат. Також зазначила, що вона понесла додаткові витрати, пов`язані із забезпеченням комп`ютерною технікою, що необхідна для навчання доньки. Так, вона придбала необхідний для навчання доньки ноутбук вартістю 50 999 грн та мобільний телефон вартістю 21 000 грн. Таким чином, вона понесла додаткові витрати, пов`язані із навчанням доньки, загальна сума яких становить 71 999 грн. Крім того, дочка [PERSON] має проблеми із висипанням на шкірі обличчя, а тому змушена регулярно здійснювати косметичні процедури для очищення шкірного покриву. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.04.2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17.05.2023 судом зареєстровано відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача - адвокатом Сідоровою І.А., у якому адвокат зазначає, що позивачем при поданні позову не враховано положень чинного сімейного законодавства, які не передбачають безумовного обов`язку надавати утримання повнолітнім дітям у випадку продовження їх навчання. Так, ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, доказуванню у справі підлягає не лише сам факт навчання дитини після досягнення нею вісімнадцятирічного віку, а й такі обставини як потреба дитини у матеріальній допомозі та можливість батька надавати матеріальну допомогу. При цьому, позивач не надала жодного доказу на підтвердження факту, що її дочка потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням у вищому навчальному закладі, як і доказів наявності у відповідача можливості надавати таку допомогу. Також вказала, що відповідач не має можливості надавати дочці Вероніці будь-яку допомогу з огляду на те, що має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей, не має стабільного доходу (заробітної плати), оскільки не є працевлаштованим, не має будь-якого майна, яке могло б приносити відповідачу прибуток. Після шлюбу із [PERSON] [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] , від якого [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON] . На утримання дочки [PERSON] відповідач сплачує аліменти у розмірі 1100 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У подальшому 12.05.2017 відповідач зареєстрував шлюб із [PERSON] . У даному шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Молодша дочка відповідача - [PERSON] має значні проблеми зі здоров`ям: страждає від двобічної деформації стоп ІІ-ІІІ ст. та потребує хірургічного лікування, що підтверджується консультативною картою від 05.05.2023, від хвороби органів травлення, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого від 26.10.2022, має захворювання серця: поперечної хорди в лівому шлуночку, що підтверджується результатами ультразвукового обстеження серця від 03.04.2023. Внаслідок неналежного засвоєння кальцію в організмі дочка потребувала санації порожнини рота, за проведення якої батько заплатив 26 260 грн. Крім того зазначила, що з 2021 року по даний час [PERSON] не отримує доходів, що підтверджується відомостями з реєстру застрахованих осіб від 28.04.2023 та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 01.05.2023. Дружина відповідача [PERSON] також не працює, оскільки змушена доглядати за хворою дитиною, що підтверджується відомостями Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 01.05.2023. [PERSON] не має змоги займатися важкою працею, оскільки страждає від дегенеративних змін грудного, шийного та поперекового відділів хребта, кил м/дисків, протрузії м/дисків, стиснення обох корінців в сегменті та інших захворювань хребта. Крім того, для утримання трьох (а до досягнення дочкою [PERSON] повноліття чотирьох) дітей та дружини відповідач змушений займатися нерегулярними підробітками, а також займається перевезенням в Україну гуманітарної допомоги, що підтверджується деклараціями про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою. Саме з цією метою відповідач їздить за межі України, а не з метою отримання заробітку, про що зазначає у позові позивач. Відповідач намагається своєчасно сплачувати аліменти та слідкує, щоб не було заборгованості, оскільки позивач неодноразово зверталася з позовами про стягнення з нього пені за несвоєчасну сплату аліментів. Вказала, що наявність у відповідача на праві власності майна не свідчить про отримання від нього будь-якого прибутку. Так, житловий будинок по [ADDRESS] та дві земельні ділянки - для його обслуговування та для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою відповідач використовує для свого проживання та проживання своєї сім`ї та для ведення підсобного господарства. Гараж за адресою [ADDRESS] , придбаний 27.06.2018, не становить цінності, оскільки вартує 4 969 грн, що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.06.2018 №916. Зазначена у наданій позивачем інформаційній довідці з реєстру нерухомості квартира у Києві належить не відповідачу, а його однофамільцю (пошук у реєстрі здійснено за частковим співпадінням, а РНОКПП у власника квартири не зазначений). Із зареєстрованих за відповідачем транспортних засобів: один - причіп, 1976 року випуску, другий - причіп 1993 року випуску, третій - автомобіль Міцубіші, 2005 року випуску, що куплений батьком відповідача 2018 року у Польщі [PERSON] та в подальшому перереєстрований на відповідача, який він використовує для перевезення гуманітарної допомоги. Усі наведені вище обставини свідчать про те, що [PERSON] не має реальної фінансової можливості надалі сплачувати аліменти своїй повнолітній дочці. Поряд з цим у справі відсутні докази понесення позивачем будь-яких витрат на утримання повнолітньої дочки, що в сукупності є підставою для відмови в задоволенні позову. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат в розмірі 35999,50 грн - на придбання ноутбука вартістю 50999 грн та мобільного телефону вартістю 21000 грн, то такі не підлягають стягненню з огляду на те, що понесення таких значних витрат на техніку не було погоджене з батьком, не обгрунтована необхідність придбання такої дорогої техніки, а також не доведено належності таких витрат до таких що, викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), як це передбачається статтею 185 СК України. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову. 22.05.2023 судом зареєстровано відповідь на відзив, подану представником позивача - адвокатом Парійчук Ю.Д., у якій адвокат зазначила, що дочка сторін досягнула повноліття, однак продовжує навчатись на денній державній формі навчання, відтак самостійно заробляти на життя не має можливості. Відповідач є працездатним, має нерухомість, його стан здоров`я дозволяє працювати (праця виявляється не лише у фізичному вимірі). Додаткові витрати на дитину понесені у зв`язку із забезпеченням її технікою, яка є необхідною для повноцінного навчання у ВНЗ. Дочка сторін навчається за спеціальністю 275 «Транспортні технології (за видами)», що вимагає наявності якісних технічних засобів. більше того, у зв`язку із війною в країні, частина навчання здійснюється в онлайн формі. Тобто, без наявності технічної можливості долучитися до освітнього процесу, у дитини не буде можливості брати в ньому участь. Представник позивача адвокат Парійчук Ю.Д. в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21.04.2005 Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис №36. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.06.2006 стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2006 і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.01.2019 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05.04.2012. Як вбачається з довідки за №2204 від 10.10.2019, виданої ПП «Люкс», [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] - свекруха, [PERSON] - брат чоловіка, [PERSON] - колишній чоловік, [PERSON] - син та [PERSON] - дочка. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах за №10309 від 13.03.2023, заборгованість по аліментах [PERSON] згідно виконавчого листа Кременецького районного суду Тернопільської області №2-109 від 07.02.2006, станом на 01.03.2023 - відсутня, переплата по аліментах станом на 01.03.2023 становить 6966,59 грн. Як слідує з довідки за №387 від 24.01.2023, виданої Західноукраїнським національним університетом, [PERSON] навчається у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю 275 «Транспортні технології (за видами)». Освітній ступінь бакалавр, курс навчання 1, форма навчання денна, академічну група ТТ-12, умов навчання держзамовлення і не знаходиться на повному державному забезпеченні. Початок навчання за обраною спеціальністю - 05.09.2022, завершення навчання згідно з навчальним планом 30.09.2026. Як слідує з квитанції від 26.02.2023 ТОВ ОТК «Європлюс» було здійснено покупку ноутбука «Lenovo IdeaPad Gaming 3», вартістю 50 999 грн. Як вбачається з чеку №7890 «Ябко» від 11.01.2023, було придбано мобільний телефон «11 128 white», чохол до нього та захисне скло, загальною вартістю 21 000 грн. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.06.2022. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11.11.2019 змінено стягнення аліментів, яке проводиться з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] по рішенню Кременецького районного суду Тернопільської області від 26.01.2012. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Як слідує з розрахунку заборгованості по аліментах [PERSON] згідно виконавчого листа Кременецького районного суду Тернопільської області №1909/171 від 06.02.2012, станом на 01.05.2023 заборгованість відсутня, переплата по аліментах становить 8654,75 грн. 12.05.2017 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом по шлюб серії [NUMBER] від 12.05.2017. У даному шлюбі у відповідача та [PERSON] народилося двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.09.2017 та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.04.2019. З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4194 від 26.10.2022 вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз: К92.9 Хвороба органів травлення, Супутні захворювання: К59. Запор, К 63.8 дизбактеріоз кишківника. Консультативна карта від 05.05.2023, УЗД від 03.04.2023 та акти виконаних робіт від 11.04.2023 підтверджують медичне обстеження та надання лікування [PERSON] . Як вбачається з відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України сума заробітку [PERSON] за 2020 - 57747, 00 грн, за 2021 -72500,00 грн. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 01.05.2023, [PERSON] за період з 3 кварталу 2022 по 4 квартал 2022 отримував дохід у виді страхової виплати у розмірі 1311 грн. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №327909019 від 04.04.2023, договору купівлі продажу житлового будинку серії ВКВ №467702 від 06.02.2008, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 06.04.2015, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 06.04.2015, договором купівлі-продажу земельної ділянки серії [NUMBER] від 23.02.2008 та визнається самим [PERSON] , у власності відповідача перебуває наступне нерухоме майно: нежитлова будівля, загальною площею 65,8 кв.м., яка знаходиться по [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,085 га, кадастровий номер 6123410500:02:001:3318, яка знаходиться по [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0592 га, кадастровий номер 6123410500:02:001:1887, яка знаходиться по [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0643, кадастровий номер 6123410500:02:001:1888, яка знаходиться по яка знаходиться по [ADDRESS] ; житловий будинок по [ADDRESS] . При цьому, пошук інформації згідно вказаної інформаційної довідки здійснений за частковим співпадінням, а тому судом не встановлено факту перебування у власності відповідача, зазначеної у довідці, квартири на [ADDRESS] . З витягів з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 04.04.2023 та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії [NUMBER] , серії [NUMBER] вбачається, що за [PERSON] зареєстровані такі транспортні засоби: «ММЗ 81021», 1993 року випуску; «Middendorf Kurier», 1976 року випуску, «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного зхасобу серії [NUMBER] [PERSON] з 04.08.2016 є власником спеціального причепа «Middendorf Kurier», 1976 року випуску. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного зхасобу серії [NUMBER] [PERSON] з 21.07.2016 є власником причепа легкового «ММЗ 81021», 1993 року випуску. Як вбачається з договору купівлі-продажу укладеного 27.04.2018 [PERSON] ( посвідчення особи [NUMBER] ) купив у [PERSON] автомобіль «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску. З Декларацієї про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою вбачається, що [PERSON] здійснив переміщення через державний кордон України товарів гуманітарної допомоги, а саме генераторів (3шт) та 15 спальних мішків. Стосовно позовних вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 6000 грн, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що дочка сторін [PERSON] , [INFO] , досягнула повноліття, однак продовжує навчатись у Західноукраїнському національному університеті на денній державній формі навчання, самостійного доходу не має у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена. Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам. ( ч. ч. 2,3 ст. 59 ЦПК України) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Вимогами ч. 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Як вбачається з Договору про надання професійної правничої допомоги укладеного 29.03.2023, [PERSON] доручила адвокату Парійчук Юлії Дмитрівні надання їй правничої допомоги та уповноважила на представництво та захист законних прав та інтересів з усіма необхідними повноваженнями. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. Так, адвокат Парійчук Ю.Д. пред`являючи даний позов в інтересах [PERSON] з поміж інших позовних вимог просила стягнути з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] аліменти, тобто по суті заявлено вимогу не в особистих інтересах позивача, а в інтересах особи, чиє право просить позивач визнати порушеним та захистити. При цьому будь-яких доказів щодо надання повнолітньою особою [PERSON] повноважень [PERSON] чи адвокату Парійчук Ю.Д. на звернення до суду з відповідними вимогами у її інтересах - суду не надано. При цьому, суд зауважує, що на момент складення та підписання позовної заяви та подання її до суду 10.04.2023 дочка сторін [PERSON] , [INFO] досягла повноліття та відповідно до вимог ст. 199 СК України вправі самостійно звернутися до суду із відповідним позовом про стягнення з відповідача або з обох батьків аліментів на її утримання, у зв`язку з продовженням нею навчання. Відтак, заявлена позивачем [PERSON] вимога про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 6000 грн не підлягає задоволенню, оскільки така вимога заявлена не в особистих інтересах позивача, а в інтересах третьої особи, чиє право просить позивач визнати порушеним та захистити, без наявності на те повноважень. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача в користь позивача додаткових витрат понесених на утримання дочки [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Обгрунтовуючи свій позов в цій частині позивач зазначає, що вона понесла додаткові витрати, пов`язані із забезпеченням комп`ютерною технікою, що необхідна для навчання доньки. Так, вона придбала необхідний для навчання доньки ноутбук вартістю 50 999 грн та мобільний телефон вартістю 21 000 грн. Таким чином, вона понесла додаткові витрати, пов`язані із навчанням доньки, загальна сума яких становить 71 999 грн. Судом встановлено, що на підтвердження здійснення вказаних витрат позивачем долучено квитанцію ТОВ ОТК «Європлюс» від 26.02.2023 на суму 50 999 грн та чек №7890 «Ябко» від 11.01.2023 на суму 21 000 грн. Надаючи оцінку належності та допустимості вказаних доказів, суд зауважує, що вказані документи не містять інформації про придбання їх саме позивачем. Інших документів, які б підтверджували здійснення такої покупки позивачем (виписки з банківського рахунку про безготівкове списання коштів на вказані суми, гарантійних талонів виданих на ім`я позивача, щодо зазначених товарів, тощо) матеріали справи не містять. Крім того, суд зауважує, що позивачем не надано доказів на підтвердження того факту, що вказаний ноутбук та мобільний телефон були придбані для потреб дочки [PERSON] та остання користується ними на даний час. Також, на думку суду позивач не довела належними та допустимими доказами, що витрати, які позивач віднесла до додаткових витрат, пов`язаних з придбанням електронної техніки, були викликані особливими обставинами, у зв`язку із розвитком певних здібностей дитини. Позивачем не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на утримання дитини. При цьому, необхідність придбання вказаної техніки для навчання доньки, не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Навчання з метою здобуття професійної освіти не належить до особливих обставин, які передбачають стягнення додаткових витрат на утримання дитини (висновок Верховного Суду у постанові від 26.08.2020 року у справі №336/1488/19). За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов не є обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed