Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. 15 травня 2023 року [PERSON] звернувся з позовом до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору : [PERSON] , про відшкодування шкоди, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 26.10.2022 о 17:20 год. у м. Черкаси по вул. Одеська, 8, сталася ДТП за участю автомобіля Volkswagen Passat державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка в результаті порушення ПДД здійснила зіткнення з транспортним засобом Daewoo Lanos державний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача, внаслідок чого транспортному засобу, що належить позивачу, були спричинені механічні ушкодження. У відповідності до складеного на місці ДТП європротоколу, провину у скоєні ДТП визнала водій автомобіля Volkswagen Passat державний номерний знак [NUMBER] , відповідальність якої на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР.211313860 від 30.09.2022. Огляд транспортного засобу представником ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» був проведений 15.11.2022. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 04.11.2022 без надання звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу визначила 9\~968 грн. Не погодившись з вказаною сумою, оскільки попередньо фахівцем сума ремонту була визначена в розмірі 25\~000 грн, позивач неодноразово висловив свої заперечення і ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» неодноразово робила перерахунок та визначала суму страхового відшкодування, а саме: 10.11.2022 у розмірі 10\~568 грн., 21.11.2022 у розмірі 11\~168 грн., 29.11.2022 у розмірі 15\~493, 60 грн. Так як запропонована сума не покривала вартості ремонту автомобіля, заява на виплату страхового відшкодування та узгодженої суми до страхової компанії не подавалися. 15.12.2022 листом № 22928/ПВ-31 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомила позивача про розгляд справи № 22928 від 26.10.2022 і прийняття рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 17\~126,76 грн, які були перераховані на рахунок позивача. Оскільки відповідачем пропонувалися мінливі суми страхового відшкодування, які страхова компанія пропонувала без звіту про оцінку та недовірою до визначених відповідачем сум, з метою фактичного визначення вартості ремонту автомобіля Daewoo Lanos державний номерний знак [NUMBER] позивач звернувся до ФОП [PERSON] , який на підставі огляду видав рахунок-фактуру № СФ-000143 від 27.12.2022 де визначена вартість відновлювальних робіт та матеріалів становить 25\~050 грн. 10.02.2023 за № 10/02 на адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було направлено претензію № 1 з вимогою доплати 6\~856,59 грн. (різниця між страховим актом № 22928/2 від 26.01.2023 та рахунком-фактурою № СФ-000143 від 27.12.2022). Листом від 15.02.2023 № 213-31 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомила, що доплата розмірі, що перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, у зв`язку з чим наданий рахунок не може бути взятий до уваги ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» при визначенні розміру страхового відшкодування, а тому відсутні підстави для перегляду рішення про проведення доплати страхового відшкодування. Позивач вимушений був звернутися до експерта автотоварознавця, та 27.03.2023 був складений висновок № 48, у відповідності до якого вартість матеріального збитку визначена 30\~352,15 грн. 30.03.2023 за № 30/02 на адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» була надіслана претензія про доплату страхового відшкодування, але відповідач повідомив, що самостійне обрання аварійного комісара або експерта для визначення розміру збитків шкоди потерпілим можливо лише за умови п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у випадку якщо представник страховика не з`явився у визначений строк до місцезнаходження пошкодженого майна, тому відмовив у перегляді рішення та проведення доплати страхового відшкодування. Таким чином позивач резюмує, що сума відшкодування була визначена страховою компанією 18\~193,41 грн без узгодження заяви позивача про страхове відшкодування; із майновою вимогою про виплату різниці страхового відшкодування, що підтверджена висновком експерта товарознавця, позивач звернувся 30.03.2023; страхова компанія не спростувала висновок експерта по визначенню вартості відновлюваного ремонту та розміру матеріального збитку. У зв`язку з викладеним, та посилаючись на ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1194 ЦК України просить стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»: ?12\~158,74 грн страхового відшкодування, ?6000 грн судових витрат за надану правову допомогу; ?4\~480 грн судових витрат за проведення дослідження; ?1\~073,60 грн судових витрат сплачений судовий збір. 1.2. Позивач\~ [PERSON] у судовому засіданні підтримав вимоги, зазначив, що розмір збитків, визначених у страховому акті № 22928/2 він отримав, але дату не пам`ятає. На теперішній час автомобіль ним відновлений у повному обсязі, але документів про це суду не надає, призначати судову автотоварознавчу експертизу не бажає, вважає, що проведеної експертизи, що була ним замовлена у експерта 27.03.2023, достатньою для стягнення відшкодування саме зі страхової компанії. Проти розгляду справи у заочному порядку заперечень не висловив. 1.3. У судовому засіданні представник позивача\~адвокат Клименко\~В.М., що діє на підставі ордеру серії СА № 1057144 від 12.06.2023 (а.с. 104) просив позов задовольнити, навів доводи, аналогічні доводам позовної заяви. На пропозицію та роз`яснення суду про призначення по справі експертизи відповів відмовою. Проти ухвалення по справі рішення у заочному порядку представник позивача заперечень не висловив. 1.4. Відповідач\~ представник\~ПрАТ «СК\~«ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча сповіщався належним чином про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення поштової кореспонденції за наявною адресою з ухвалою про відкриття провадження, позовними матеріалами і викликом, а також судовими викликами електронною поштою, що підтверджується матеріалами справи. Будь-яких заяв, клопотань, можливого відзиву проти позову чи пояснень з доказами в обгрунтування від страхової компанії до суду не надійшло, що свідчить про зайняття відповідачем пасивної позиції по даній справі. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). Частиною третьою статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Згідно з частинами 1,2,5 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності належним чином повідомленого представника ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та вирішити справу за наявними матеріалами. 1.5. Третя особа\~на стороні\~відповідача,\~що не\~заявляє самостійних\~позовних вимог\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 05.06.2023 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Будь-яких інших пояснень, заперечень і клопотань від неї до суду не надійшло. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 2.1. 05.06.2023 . Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних позовних вимог [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. ІІІ. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~3.1. Ухвалою судді від 16 травня 2023 року відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 88). 3.2 Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з наявністю по справі умов для прийняття заочного рішення, передбачених наведеною нормою закону, у судовому засіданні 22.06.2023 ухвалено провести розгляд справи на підставі наявних доказів і пояснень та ухвалити заочне рішення. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 4.1. 26.10.2022 о 17:20 год. у м. Черкаси по вул. Одеська, 8, сталася ДТП за участю автомобіля Volkswagen Passat державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка в результаті порушення ПДД здійснила зіткнення з транспортним засобом Daewoo Lanos державний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача, внаслідок чого транспортному засобу, що належить позивачу, були спричинені механічні ушкодження. У відповідності до складеного на місці ДТП європротоколу, провину у скоєні ДТП визнала водій автомобіля Volkswagen Passat державний номерний знак [NUMBER] відповідальність якої на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР.211313860 від 30.09.2022 (а.с. 11). 4.2. З наданої позивачем переписки з відповідачем у вигляді скрінів вбачається, що огляд транспортного засобу представником ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» був проведений 15.11.2022. 4.3. 15.12.2022 листом № 22928/ПВ-31 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомила позивача про розгляд справи № 22928 від 26.10.2022 і прийняття рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 17\~126,76 грн, які були перераховані на рахунок позивача (а.с. 25). 4.4. Із звіту № 22928 від 26.01.2023 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Daewoo Lanos державний номерний знак [NUMBER] та страхового акту № 22928/2 вбачається, що вартість збитків становить: 18 193, 41 грн. (а.с. 29-36). 4.4. 30.01.2023 на адресу представника позивача був направлений страховий акт № 22928/2 та лист ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про перегляд матеріалів страхової справи та 26.01.2023 на підставі звіту № 22928 від 26.01.2023 прийнято рішення про проведення доплати страхового відшкодування у розмірі 1\~066,65 грн, яка буде виплачена протягом п`яти днів (а.с. 28-31). 4.5. 27.12.2022 ФОП [PERSON] видав рахунок-фактуру № СФ-000143, визначивши вартість 25\~050 грн. (а.с. 51). 4.6. 10.02.2023 за № 10/02 представником позивача на адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було направлено претензію з вимогою доплати 6\~856, 59 грн (різниця між страховим актом № 22928/2 від 20.01.2023 та рахунком-фактурою № СФ-000143 від 27.12.2022) (а.с. 49-51). 4.7. Листом від 15.02.2023 № 213-31 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомила, що доплата розмірі, що перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, у зв`язку з чим наданий рахунок не може бути взятий до уваги ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» при визначенні розміру страхового відшкодування, а тому відсутні підстави для перегляду рішення про проведення доплати страхового відшкодування (а.с. 52). 4.8. З висновку експерта № 48 від 27.03.2023 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлюваного ремонту та розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Daewoo Lanos державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 26.10.2022 вбачається, що вартість матеріального збитку складає 30\~352,15 грн. (а.с. 58-75). 4.9. 30.03.2023 за № 30/02 на адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» представником позивача була надіслана претензія про доплату страхового відшкодування, але відповідач повідомив, що самостійне обрання аварійного комісара або експерта для визначення розміру збитків шкоди потерпілим можливо лише за умови п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у випадку якщо представник страховика не з`явився у визначений строк до місцезнаходження пошкодженого майна, тому відмовив у перегляді рішення та проведення доплати страхового відшкодування (а.с. 53-54, 80). 5.0. Після складання страхового акту № 22928/2 від 26.01.2023 позивачем була отримана сума страхового відшкодування в розмірі 18\~193,41 грн. 5.1. На час розгляду справи в судовому засіданні встановлено з пояснень позивача, що автомобіль Daewoo Lanos державний номерний знак [NUMBER] було відновлено повністю. Будь-яких документів стосовно відновлення автомобіля та підтвердження розміру реальних збитків суду не надано. У результаті роз`яснення судом права позивачу та його представнику про можливість надання суду відповідних документів та призначення експертизи останні відмовились, зазначивши, що вважають достатньою експертизу № 48, що була проведена 27.03.2023. V. Оцінка суду. 5.1. Відповідно до частин першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 5.2. Частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. 5.3. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). 5.4. Відповідно до частини третьої\~статті 988 ЦК України\~страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. 5.5. Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 5.6. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. 5.7. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. 5.8. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. 5.9. Статтями\~28,\~29 Закону N 1961-IV\~передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: -з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; -з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; -з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; -з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; -з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. 5.11. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. 5.12. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9\~постанови від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). 5.13. За змістом\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 5.14. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі N 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. 5.15. Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, провина третьої особи [PERSON] та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 18\~193,41 грн. 5.16. Предметом спору є відшкодування недостатності, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна. 5.17. Відповідно до частин першої, другої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 5.18. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. 5.19. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. 5.20. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. 5.21. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. 5.22.\~У постанові\~Верховного Суду\~України від\~02\~грудня 2015\~року у\~справі N 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). 5.23. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. 5.24. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що позивачем на теперішній час відновлено автомобіль, однак документів, підтверджуючих суму відновлюваного ремонту та розмір реальних збитків ним не представлений в судове засідання та не аргументований. 5.25. Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами) (правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц). 5.26. Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. 5.27. Аналізуючи зміст страхового акту № 22928/2 (а.с. 29) та висновок експерта № 48 від 27.03.2023 (а.с. 58-66), суд приходить до висновку, що різниця у вартості ремонтно-відновлюваних робіт полягає у більшій кількості робіт, більшій вартості матеріалів, однак позивачем не доведено, що саме зазначена експертом кількість матеріалів та обсяг робіт, визначених в експертизі, ним були фактично проведені. Також на різницю вартості вплинув курс Євро (а.с. 70 - висновок № 48 39.3076; а.с. 41 рахунок № 22928 36.0804). 5.28. Позивач не довів обставини, на які посилався, як на підставу своїх вимог. 5.29. Суд позбавлений права збирання доказів за власною ініціативою, оскільки обов`язок доказування покладається на сторони. Доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доведення підстав позову покладається на позивача. Наведені положення є найважливішою складовою принципу змагальності. 5.30. Враховуючи, що позивач [PERSON] отримав страхове відшкодування в сумі вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу у розмірі 18\~193,41 грн, а також взявши до уваги те, що позивачем не було доведено належними доказами факту відновлюваного ремонту належного йому транспортного засобу, та що витрати позивача перевищують вартість відновленого ремонту з урахуванням зносу, що визначені у страховому акті та отриманні позивачем, тому суд дійшов висновку про те, задоволенню не підлягають. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 6.1. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 6.2. Оскільки позивачу у позові відмовлено, то на підставі частин 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, у разі відмови позивачу у позові, покладаються на позивача, тому суд вважає за необхідне відмовити в частині стягнення з відповідача судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed