Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики № 3796646 від 26.10.2020 року в сумі 16940 грн. 00 коп. з яких: 5000 грн. 00 коп - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11940 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками та судові витрати по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 3796646. Підписанням цього договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась за посиланням на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послугами, а також погодилась що до моменту підписання договору позики вивчила вказаний договір та правила надання грошових коштів у позику у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщених на сайті позикодавця їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання вказаного договору. Згідно п. 1 Договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджених умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а останній зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. В подальшому, 14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство з необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 14.06.2021 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 16940 гривень 00 копійок, з яких: 5000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11940,00 гривні - сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на те, що відповідачка не виконала своїх обов`язків по сплаті заборгованості за вказаними договором позивач, як правонаступник кредитодавця просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість. Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог та просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідачки. Відповідачка до судового засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про дату та час судового засідання належним чином, відзив на позов не подала, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд, прийшов до наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Судом встановлено, що 26.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 3796646. За вказаним договорам позикодавець зобов`язувався передати у власність позичальнику у власність грошові кошти в сумі 5000 гривень, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, тобто через 30 днів до 25.11.2020 року включно та сплатити плату (проценти) від суми позики за фіксованою ставкою 2,70 % в день. Підписанням цього договору позики відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась за посиланням на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послугами, а також погодилась що до моменту підписання договору позики вивчила вказаний договір та правила надання грошових коштів у позику у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщених на сайті позикодавця їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання вказаного договору. Вказаний договір був підписаний відповідачкою електронним підписом, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора (електронного підпису) відповідно до п.11 договору позики (а.с. 7). Враховуючи викладене суд вважає, що між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений зазначений вище кредитний договір. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» виконало умови договору, надало відповідачці кредит, про те остання не виконує умови вказаного договору, а саме не повертає кредитні кошти та не сплачує проценти за їх користуванням. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство з необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 13-14). Відповідно до реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 16940,24 гривень, з яких: 5000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11940,00 гривні - сума заборгованості за відсотками (а.с. 18). Вказаний розмір заборгованості за цим договором підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 19). Враховуючи те, що відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором, гроші та нараховані проценти не сплатила, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки заборгованість. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684 грн. підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved