Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Військової частини [NUMBER] , [INFO] , третя особа: Державна казначейська служба України, про відшкодування матеріальної шкоди та витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що він, [PERSON] , проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . Так, в кінці червня 2022 року, під час розвантаження боєприпасів, він відчув різкий біль у спині та був змушений звернутися у медичну частину. За результатами огляду, начальник медичного пункту [PERSON] 29.06.2022 склала направлення № 166 до невролога. Після проходження огляду в обласній лікарні, йому рекомендовано стаціонарне лікування в медичному закладі. Ознайомившись із документами, начальник медичного пункту [PERSON] 29.06.2022 склала вже друге направлення - № 167 на госпіталізацію до невролога. У зв`язку із чим, 30.06.2022 він прибув до лікувального закладу за місцем проживання, де й звернувся до невролога. Після чого, повідомив начальнику медичного пункту [PERSON] - прізвище та ім`я лікуючого лікаря. Того ж дня, йому зателефонували з військової частини та повідомили про необхідність повернутися до місця проходження служби. Враховуючи те, що транспортне сполучення Жашків-Черкаси (понад 200 км) є не зручним (останній автобус відправляється о 14:50) та ускладнене комендантською годиною, 01.07.2022 він при першій змозі прибув до місця проходження служби. А саме: о 06 годині 45 хвилин виїхав із [PERSON] , о 10 год. 40 хв. прибув у м. Черкаси, об 11 годині - на місце служби, як вірно зазначено у акті службового розслідування. Вказана ситуація була розцінена з боку відповідача, як вчинення відразу 2 адміністративних правопорушень та дисциплінарного проступку. Таким чином, відносно нього складено протокол за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та протокол за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. За результатами розгляду протоколу за ч. 4 \~ \~ \~ \~ст. 172-11 КУпАП, Соснівським районним судом м. Черкаси 04.08.2022 закрито провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постановою Черкаського апеляційного суду від 23.09.2022 закрито провадження за апеляційною скаргою відповідача за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. Таким чином, постанова суду від 04.08.2022 набрала законної сили. За результатами розгляду протоколу за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, Соснівським районним судом м. Черкаси 12.08.2022 закрито провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постановою Черкаського апеляційного суду від 29.08.2022 повернуто апеляційну скаргу відповідача. Таким чином, постанова суду від 12.08.2022 набрала законної сили. Під час розгляду вказаних справ, з метою захисту своїх прав, він уклав договір з адвокатом. Вартість послуг за представництво інтересів у цих справах становила 7500 грн., яку він сплатив у повному обсязі. Таким чином, розмір матеріальних витрат пов`язаних із розглядом справи становить 7500 грн., які підлягають стягненню із відповідача на підставі п. 4 ст. З Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Вважає, що складанням відносно нього вказаних протоколів про адміністративні правопорушення грубо порушені його права як людини та військовослужбовця. Намагання керівництва притягнути його до адміністративної відповідальності, принесло йому моральні страждання, які пов`язані з приниженням честі та гідності його, як військовослужбовця. Наявність вказаних протоколів підірвало його авторитет серед інших військовослужбовців, які негативно розцінили самовільне, на думку відповідача, залишення військової частини та «недбале ставлення до військової служби». Вказане дискредитує його репутацію як захисника Батьківщини та добропорядного громадянина загалом. Крім того, такі дії відповідача вливають і на матеріальний стан його сім`ї. Так, у нього на утриманні перебуває 4 неповнолітніх дітей. Дружина не працює. Таким чином, він являється єдиним хто матеріально забезпечує свою сім`ю. У випадку притягнення його до адміністративної відповідальності, він замість витрачання коштів на власну сім`ю, був би змушений оплачувати штрафи та відповідні процесуальні витрати. У липні 2022 року його позбавили виплат у дисциплінарному порядку за це ж саме діяння у розмірі близько 40000 грн. Вказане підтверджується відповідним наказом № 27 від 16.07.2022. Таким чином, забезпечення, яке він отримав складало близько 6000 грн. Цього явно не достатньо для сім`ї, яка складається із 6 осіб. Більш того, як показує практика у нашій військовій частині, якби він не відстояв свою правоту у справах про адміністративні правопорушення, його б повторно позбавили преміальних виплат на суму 40000 грн. Керівництво завжди мотивує це тим, що оскільки до нього надійшла постанова про притягнення військовослужбовця до адміністративної відповідальності, це є окрема підстава для позбавлення преміальних витрат. Про те, що це фактичне третє притягнення до юридичної відповідальності за одне й те ж діяння, Відповідач не зважає. Вказане сталося з усіма військовими, які потрапляли в таку ситуацію. Тому думки про те, що сім`я 2 місяці поспіль буде змушена жити на 6 тисяч гривень постійно перебували в його голові. Він постійно думав про те, за які кошти дружина буде купувати дітям та собі продукти харчування, одяг та ліки. Вказані думки не давали йому спокійно спати, він постійно хвилювався та нервував. А все це відбулося із-за того, що він, проходячи військову службу, отримав травму та поїхав лікуватися, попередньо узгодивши це із керівництвом, за відповідним направленням. Тому він постійно був змушений переживати страждання доводячи свою невинуватість перед судом. А перед керівництвом військової частини він й досі лишається винуватим, не зважаючи на наявність 4 рішень суду де зазначено, що саме вони не перевіривши достовірність обставин, тривалий час продовжують обвинувачувати його у вказаних діяннях. З моменту складання протоколу до моменту набрання чинності постановами суду пройшла наступна кількість часу. За ч. 2 ст. 172-15 КУпАП з 25.07.2022 по 29.08.2022 - 1 місяць та 4 дні. Розрахунок проводиться з урахування того, що у місяці маємо 30 діб, а мінімальна заробітна плата із 01.10.2022 становить 6700 грн. 6700 (мінімальна з/п) / 30 (діб) = 223,33 грн. (мінімальна з/п за 1 день) 6700 (мінімальна з/п) + (223,33*4 (дні)) = 7593,32 грн. За ч. 4 ст. 172-11 КУпАП з 25.07.2022 по 23.09.2022 - 2 місяці без 2 днів. 6700 * 2 (міс.) = 13400 - 446,66 (мін. з/п за 2 дні) = 12953,34 грн. Таким чином, мінімально можливий розмір моральної шкоди за притягнення його до відповідальності становить 7593,32 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та 12953,34 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. Просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі - 7500 грн. Стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі - 12 953,34 грн. за незаконне притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. Стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі - 7 593,32 грн. за незаконне притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. Стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник Військової частини [NUMBER] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в прозові з підстав зазначених у відзиві. Представник [INFO] , в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що Черкаський зональний відділ військової служби правопорядку є неналежним відповідачем, оскільки з 01 квітня 2023 року Військова частина [NUMBER] фінансується з коштів Міністерства оборони України. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Заслухавши учасників судового засідання, свідка, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Судом встановлено, що 25 липня 2022 року командиром 1 роти Військової служби правопорядку військової частини [NUMBER] [PERSON] складено протокол А7177 № 10 відносно [PERSON] про військове адміністративне правопорушення, за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якого [PERSON] 30.06.2022 самовільно залишив розташування військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ) та з 17 год. 30 хв. 30.06.2022 по 11 год. 00 хв. 01.07.2022 знаходився за адресою свого проживання по [ADDRESS] . Свої службові обов`язки не виконував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби і близько 11 год. 00 хв. 01.07.2022 повернувся до військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ) на місце проходження військової служби. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2022 року \~провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за\~ч. 4 ст. 172-11 КУпАП\~закрито\~у зв`язку із відсутністю в його діях складу\~адміністративного правопорушення. Постановою Черкаського апеляційного суду від 23 вересня 2022 року провадження за апеляційною скаргою командира в/ч [NUMBER] Міністерства оборони України [PERSON] на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2022 року щодо [PERSON] , закрито. 25 липня 2022 року командиром 1 роти Військової служби правопорядку військової частини [NUMBER] [PERSON] складено протокол А7177 № 11 відносно [PERSON] про військове адміністративне правопорушення, за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якого [PERSON] , був відсутній без поважних причин на службі та не виконував обов`язки військової служби в період з 17-30год. 30.06.2022 по 11-00год. 01.07.2022. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 серпня 2022\~року провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.172-15 ч.2 КпАП України - закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Черкаського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року\~апеляційну скаргу командира військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] на постанову\~Соснівського райсуду м. Черкаси\~від 12.08.2022 р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 17215\~КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення \~повернуто особі, яка її подала.\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2022 року та від 12 серпня 2022 року набрали законної сили. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , повідомив, що з позивачем разом проходять службу в одній частині. Йому відомо, що позивач судився з частиною за притягнення його до адміністративних відповідальностей від [PERSON] .. Останній не хотів , щоб його притягнули, оскільки це впливало на розмір грошового забезпечення. [PERSON] не втратив авторитет у військовій частині , ставлення до нього не змінилося, випадків тиску з боку командирського складу йому не відомі. Згідно частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди). Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної\~шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Відповідно до статей 2, 4 Закону України № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку,\~зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. На підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 266/94-ВР в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові\~Верховного Суду у складі\~колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20 (провадження № 61-2647св21) зазначено, що: «У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18)». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 166/1222/20 (провадження № 61-9003св21) зазначено, що «у справі, яка переглядається, безпідставно не застосувавши до спірних правовідносин правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладений у вищезгаданій постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 19000сво18), апеляційний суд залишив поза увагою той факт,\~що\~закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом». Отже, суд приходить до висновку, що дії командира військової служби правопорядку військової частини щодо складання відносно [PERSON] протоколів про адміністративне правопорушення відповідно до положень пункту 4 частини першої\~статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки закриття судом справ про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, відшкодування якої здійснюється незалежно від вини. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 346/5428/17 (провадження № 61-8102св21) зазначено, що «кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання. Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів. Проте суди на це уваги не звернули та зробили помилковий висновок про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди безпосередньо з Державної казначейської служби України шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку». Згідно ст. 13 Закону «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. З моменту складання протоколу до моменту набрання чинності постановами суду пройшла наступна кількість часу. За ч. 2 ст. 172-15 КУпАП з 25.07.2022 по 29.08.2022 - 1 місяць та 4 дні. Розрахунок проводиться з урахування того, що у місяці маємо 30 діб, а мінімальна заробітна плата із 01.10.2022 становить 6700 грн. 6700 (мінімальна з/п) / 30 (діб) = 223,33 грн. (мінімальна з/п за 1 день) 6700 (мінімальна з/п) + (223,33*4 (дні)) = 7593,32 грн. За ч. 4 ст. 172-11 КУпАП з 25.07.2022 по 23.09.2022 - 2 місяці без 2 днів. 6700 * 2 (міс.) = 13400 - 446,66 (мін. з/п за 2 дні) = 12953,34 грн. Таким чином, мінімально можливий розмір моральної шкоди за притягнення його до відповідальності становить 7593,32 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та 12953,34 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. Відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду» у наведених в\~статті 1\~цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): уми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги. Під час розгляду адміністративних справ, з метою захисту своїх прав, 29.07.2022 року [PERSON] уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Король Олегом Анатолійовичем. Вартість послуг за представництво інтересів у цих справах становила 7500 грн., що підтверджується додатком № 2 до договору № 1 про надання правової допомоги від 29.07.2022 року, додатком № 1 до договору № 1 про надання правової допомоги від 29.07.2022 року розрахунком витрат на правничу допомогу у справах про адміністративні правопорушення щодо [PERSON] за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 23.09.2022 року [PERSON] сплачено 7500 грн. адвокату Король О.А. Таким чином, розмір матеріальних витрат пов`язаних із розглядом справи становить 7500 грн., які підлягають стягненню на підставі п. 4 ст. З Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Згідно листа\~Департаменту фінансів\~Міністерства оборони\~України від\~13.03.2023\~року №\~248/1342,\~повідомлено,\~що відповідно\~до Правил\~організації фінансового\~забезпечення військових\~частин,\~установ,\~організацій Збройних\~Сил України\~та Державної\~спеціальної служби\~транспорту,\~які визначені\~додатком до\~наказу Міністерства\~оборони України\~від 22.05.2017\~№ 280\~(у\~редакції наказу\~Міністерства оборони\~України від\~22.04.2021\~№ 104)\~та клопотання\~начальника штабу\~-\~заступника начальника\~Головного управління\~Військової служби\~правопорядку Збройних\~Сил України\~від 07.03.2023\~№ 306/фес/1906\~військова частина\~ [NUMBER] \~з 01\~квітня 2023\~року знімається з фінансового забезпечення з [INFO] (відомчий код розпорядника коштів у Департаменті фінансів Міністерства оборони України № 50575/02626) та включається до мережі розпорядників коштів Міністерства оборони України з присвоєнням коду розпорядника бюджетних коштів 50602/002403. Враховуючи лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 13.03.2023 року № 248/1342, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку про відшкодування моральної шкоди та витрат на правничу допомогу не підлягають до задоволення. З урахуванням необхідності врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду\~у складі\~колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20 (провадження № 61-2647св21), Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 166/1222/20 (провадження № 61-9003св21) та\~постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 346/5428/17 (провадження № 61-8102св21)\~ суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 80\~Цивільного процесуального кодексу України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як визначено в\~ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 89\~Цивільного процесуального кодексу України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем при подачу позову не оплачувався судовий збір у зв`язку зі звільненням від його сплати у відповідності до п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», тому суд вважає за необхідне віднести судові витрати за рахунок держави.

Outcome: partial