Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2023 року звернулася у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що з 02\~червня 2012\~року перебуває\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~відповідачем,\~від шлюбу\~сторони мають\~малолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Наданий час сім`я сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сім`ї стали непорозуміння, втрата взаємних почуттів, шлюбні відносини між ними припинено, сторони з початку 2022 року проживають окремо. Позивач примиритися не бажає, просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати, після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище не відновлювати. 01 червня 2023 року від представника позивача [PERSON] адвоката Левченко М.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому остання зазначила, що 31.05.2023 з реєстру про стан розгляду справ відповідачу стало відомо про наявність відносно нього судової справи про розірвання шлюбу. Екземпляр позовної заяви з додатками ще не отримував. Пояснила, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони мають різні цінності та уявлення про життя та родину, і плани на майбутнє. Внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, не витрачають спільно кошти та не несуть спільні зобов`язання, збереження шлюбу стало неможливим та суперечить інтересам кожного з подружжя. Даний шлюб має юридичну силу, що породжує для сторін права та обов`язки подружжя, яким фактично сторони не є. Тому доцільно шлюб розірвати. Відповідач просить суд не надавати строк для примирення, оскільки примирення є неможливим, недоречним і суперечить інтересам кожного із подружжя окремо і відповідача в цілому. Очевидно, що якщо примирення не відбулося по причині повної відсутності розуміння між сторонами вже досить довгий період часу - відновлення шлюбних відносин є неможливим. Проти задоволення позову не заперечує просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення просила не надавати, про що надав відповідну заяву. Від представника відповідача адвоката Левченко М.М. до суду надійшла заява у якій остання просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та ухвалення заочного рішення у наявності відповідних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст. 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 02 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з`ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу. Сторони подружніх відносин не підтримують, загального господарства не ведуть. В даний час шлюб у сторін носить формальний характер. Суд не вбачає за можливе надати сторонам строк на примирення. Згідно ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Сторони у своїх заявах просили суд розірвати шлюб. Тож, встановивши, що сімейні стосунки сторони не підтримують, шлюб існує формально, суд прийшов до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило інтересам сторін. Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Натомість закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися. Надання строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved