Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою до заінтересованої особи [PERSON] про видачу обмежувального припису строком на 6 місяців, яким визначити наступні обмеження: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче ніж 200 м до [PERSON] , \~ заборонити [PERSON] вести з [PERSON] листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто. Обґрунтовуючи свою заяву зазначила, що вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 11.03.1989, проте на теперішній час вона звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу, в шлюбі неповнолітніх дітей немає, спільну з відповідачем дочки проживають від них окремо. Позивач зареєстрована та проживають у належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS] , де без реєстрації проживає і [PERSON] , який має у власності квартиру [ADDRESS] . Протягом останніх п`яті років вона систематично потерпає від насильства зі сторони свого чоловіка [PERSON] , який у стані алкогольного сп`яніння вчиняє сварки, ображає, принижує її, постійно здійснює психологічний тиск на останню. Заявник прийняла рішення про звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, після чого [PERSON] почав її переслідувати, висловлювати погрози фізичної розправи, якщо остання не продовжить проживати з ним однією сімєю. З початку 2023 року [PERSON] неодноразово зверталась до правоохоронних органів з заявами про вчинення домашнього насильства відносно неї [PERSON] 27.05.2023 за місцем їхнього спільного проживання [PERSON] наніс їй тілесні ушкодження, відібрав телефон, погрожував ножем та вбивством, тримав за шию, бив по голові, руках, притискував голову до стіни. На її виклик приїхали працівники Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, було складено відносно кривдника тимчасовий заборонний припис до 30.05.2023. З приводу тілесних ушкоджень зверталась до медичного закладу. У зв`язку з чим, [PERSON] вимушена була піти з дому, звернутися до своє подруги [PERSON] та проживати за її адресою: [ADDRESS] , але [PERSON] продовжив їй телефонувати, писати в месенджерах та погрожувати фізичної розправою. 28.05.2023 [PERSON] , порушуючи заборонений припис, переслідував її, піджидав біля будинку [ADDRESS] , погрожував їй фізичною розправою, після чого силоміць забрав телефон у [PERSON] та наніс останній тілесні ушкодження, з приводу чого вона звернулась до Миколаївського РУП та були внесені відомості до ЄРДР. Крім того, [PERSON] розмістив фото [PERSON] на своєї сторінці Facebook, зробивши підпис «Інтим послуги» та її номер телефону. 29.05.2023 [PERSON] продовжив переслідувати заявника, порушуючи заборонний припис, переслідував її піджидав в автомобілі біля будинку [ADDRESS] , у зв`язку з чим вона була вимушена просити допомоги у сторонніх людей. Крім того, [PERSON] продовжує проживати в квартирі за її адресою проживання та без її відома змінив замки на вхідної двері. В судовому засіданні заявник та її представники підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити заяву з підстав в неї зазначених, оскільки протягом п`яти років, [PERSON] зловживає спиртними напоями, систематично знущається над заявницею, принижує, ображає, влаштовує сварки, забирає телефон. Також зазначили, що в січні 2023 року заявник зверталася до суду із позовом про розірвання шлюбу, переїхала проживати з початку до м. Одеси, потім в орендовану квартиру по [ADDRESS] , [PERSON] її переслідував, вона викликала поліцію. Після чого заявниця ще спробувала проживати разом з [PERSON] , останній запевнив, що змінить своє ставлення та поведінку, але такого не сталося. Заявниця змушена викликати поліцію, щоб захистити себе від психологічного та фізичного насилля з боку чоловіка. На її звернення працівники поліції проводили із кривдником профілактичну бесіду, а також попереджали про адміністративну відповідальність, однак він ігнорує будь-які зауваження працівників правоохоронних органів, порушує тимчасові заборонені приписи, продовжує проживати за її адресою проживання, вона не може потрапити до квартири, забрати свої речі, до теперішнього часу проживає у подруги [PERSON] . 27.05.2023 [PERSON] спричинив заявниця тілесні ушкодження, вона не хоче і не може проживати з [PERSON] однією сім`єю, вона боїться за своє життя та психологічний стан, на теперішній час отримує психологічну допомогу, але [PERSON] продовжує її переслідує. Вважала, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства в сім`ї відносно неї з боку її чоловіка, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, а профілактичні бесіди поліції під час викликів, виявились неефективними. В судовому засіданні заперечуючи проти заяви, [PERSON] та його представник - адвокат Маркін С.І. посилалися на те, що звернення [PERSON] до правоохоронних органів та до суду з даною заявою є маніпуляцією з боку заявниці в наслідком непорозуміння у родині [PERSON] , жодних доказів на підтвердження заявлених вимог заявником не надано. Крім того, [PERSON] ніде не зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , за спільною згодою подружжя, іншого житла у нього не має, в квартирі де він власник проживає їхня дочка з родиною, в іншій квартирі проживають квартиранти, гроші від оренди житла отримує саме [PERSON] . Шлюб між ними не розірвано до теперішнього часу. Все майно подружжя, зокрема квартира за адресою: [ADDRESS] , придбано за кошти [PERSON] , заявниця весь час проживала за рахунок чоловіка. Заявниця коли виїхала до м. Одеси забрала всі кошти родини, постійно провокує [PERSON] на конфлікти, шантажує його, хоче забрати все їхні майно, після чого викликає поліцію, заборонені приписи він не порушував, проживає в квартирі [ADDRESS] , замки змінив, заявницю не переслідує, але лише хоче поспілкуватися та з`ясувати, що сталося та поновити їхні відносини, приїжджав до заявниці, оскільки остання заблокувала його дзвінки, тілесні ушкодження ніколи не наносив. Заявниця є неадекватною людиною, зловживає спиртними напоями, але він хоче проживати разом із [PERSON] , оскільки його все влаштовує, заяви [PERSON] про розірвання шлюбу є маніпуляцією. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи та їхніх представників,свідків, суд приходить до наступних висновків. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Норми статей 1, 3, 4, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачають, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя. Діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, серед іншого, ґрунтується на засадах гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч.1 ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Судом встановлено, що заявник та заінтересована особа по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.03.1989, шлюб між ними не розірвано. В шлюбі у них неповнолітніх дітей немає. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності, відповідно до договору дарування [PERSON] від 14.08.2020, за вказаною адресою [PERSON] не зареєстрований. Наявність у [PERSON] у власності квартири [ADDRESS] , підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що також доданий заявником до матеріалів заяви. Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявник вказувала, що [PERSON] вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство, переслідує її, висловлює погрози та образи в телефонних розмовах та смс-повідомленнях. [PERSON] неодноразово, починаючи з січня 2023 року зверталася до правоохоронних органів із\~заявами щодо домашнього насильства з боку [PERSON] та не виконання тимчасового заборонного припису. Так, за заявою [PERSON] від 20.01.2023 за фактом вчинення насильства в сім`ї чоловіком [PERSON] , працівниками поліції Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області в ході перевірки заяви з [PERSON] було проведено бесіду профілактичного характеру, щодо недопущення насильства в сім`ї та винесено тимчасовий заборонний припис серії АА 112727 по п. 3 на 10 діб. За заявою [PERSON] від 06.02.2023 за фактом вчинення насильства в сім`ї чоловіком [PERSON] , працівниками поліції Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області в ході перевірки заяви з [PERSON] було проведено бесіду профілактичного характеру, щодо недопущення насильства в сім`ї та винесено тимчасовий заборонний припис серії АА 112756 по п. 3 на 5 діб. [PERSON] надавши пояснення зазначив, що через вживання спиртними напоями у нього з дружиною виник короткочасний конфлікт. Згідно листа Миколаївського районного управління поліції від 08.06.2023 інформацію за даними фактами внесено до ІПНП «Єдиний облік» та розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян». 27.05.2023 працівниками поліції винесено тимчасовий заборонний припис серії АА 293612 по п. 3 (заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою) на 3 доби до 21:40 год. 30.05.2023, відносно [PERSON] , який в ході конфлікту з дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , висловлювався нецензурною лайкою на її адресу . 28.05.2023 [PERSON] звернулась із заявою до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та просила вжити заходи до [PERSON] , [INFO] , який 27.05.2023 о 21:00 год. , знаходячись за адресою: [ADDRESS] , наніс їй тілесні ушкодження. 29.05.2023 [PERSON] звернулась із заявою до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та просила вжити заходи до її чоловіка , який зустрів її на вулиці, почав погрожувати та порушив тимчасовий заборонний припис, який було винесено 28.05.2023, чим спричини моральне насильство. 01.06.2023 [PERSON] звернулась із заявою до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та просила вжити заходи до [PERSON] та притягнути його до відповідальності за порушення тимчасового заборонного припису, який було винесено 27.05.2023, вчинив відносне неї домашнє насильство, перебуває за адресою її проживання: [ADDRESS] , змінив замки на вхідних дверях, вона не може потрапити в квартиру, де знаходяться її речі чим спричини моральне насильство. Згідно листа Миколаївського районного управління поліції від 08.06.2023 інформацію за даними фактами внесено до ІПНП «Єдиний облік» та передано до сектору протидії домашнього насильства Миколаївського РУП ГУНП для проведення перевірки та вжиття заходів відповідно чинного законодавства. Між тим, рішень за результатами розгляду поданих заяв заявником про вжиття заходів відповідно чинного законодавства органами поліції суду не надано. Згідно довідки від 30.05.2023 ТОВ «Перша приватна поліклініка філія Миколаїв-1», зафіксовано звернення заявника до лікаря з приводу головного болю, дратівливості, безсоння, перепадів артеріального тиску, встановлено забій верхніх кінцівок, голови, зі слів 27.05.2023 була побита чоловіком, викликала поліцію. Судом досліджені скріншоти з месенджерів направлених заявнику з мобільного телефону [PERSON] ( [NUMBER] , [NUMBER] ), зафіксовані на флеш накопичувач телефонна розмова [PERSON] і [PERSON] , в яких останній висловлює образи, погрози, та декілька відео на яких [PERSON] знаходиться неподалік від місця перебування [PERSON] , під час дії тимчасового заборонного припису. [PERSON] не заперечував факт, що намагався зустрітися з [PERSON] та з`ясувати відношення. Суд ставиться\~критично до\~посилання [PERSON] ,\~що погроз\~та образ\~заявниці в\~смс -\~повідомленнях не\~писав,\~можливе хтось\~міг \~скористатися його\~телефоном, оскільки будь-якими доказами не спростував власні твердження. Крім того, в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила обставини, що 27.05.2023 вечором працівники поліції привезли до неї додому за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , у зв`язку із застосування до неї фізичного насильства з боку її чоловіка [PERSON] , та остання з того часу проживає разом із нею. Заявниці показала їй тілесні ушкодження у вигляді синців на руках, подряпині лікті, спричинених [PERSON] . В той же вечір їй та [PERSON] дзвонив [PERSON] , вони не брали телефон. Наступного дня 28.05.2023 зранку, [PERSON] піджидав їх біля будинку, намагався поговорити з заявницею, але [PERSON] була налякана, ховалась від нього, вона просила [PERSON] припинити свої дії, оскільки він порушує заборонний припис, після чого вона вирішили зателефонувати в поліцію. В цей час [PERSON] вихватив у неї телефон, почав уходити з ним, вона намагалась забрати телефон, [PERSON] махав руками вдарив її по обличчю, погрожував та викинув її телефон, з цього приводу звернулась до правоохоронних органів. Наступного дня [PERSON] знову був поруч з її будинком та вона викликала поліцію. Крім того, [PERSON] розмістив її фото на своєї сторінці Facebook зробивши підпис «Інтим послуги» та її номер телефону. Погрози з боку [PERSON] вона сприймала реально. Суд ставиться критично до посилання [PERSON] , що фото [PERSON] на своєї сторінці Facebook не розміщував, зазначив, що можливе хтось міг скористатися його сторінкою, при цьому зазначив, що на теперішній час фото [PERSON] відсутні на сторінці Facebook. В судовому засіданні свідки [PERSON] , яка є дочкою заявника і заінтересованої особи та [PERSON] чоловік дочки, які були викликані до суду за клопотання представника заінтересованої особи, зазначили, що знають, що між [PERSON] і [PERSON] виникають конфлікти, про причини конфліктів знають зі слів [PERSON] , що заявниця хоче забрати все майно, у них майнові спори, з [PERSON] не спілкуються, щодо застосування відносно неї фізичного насильства та зловживання [PERSON] спиртними напоями нічого не знають, безпосередніми свідками конфліктів не були, тривалий час проживають в м. Одеса. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , але в квартирі проживає їхня родина. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] змінив замки на вхідних дверях квартири [ADDRESS] , чим позбавив заявницю права користування своєю власністю та речами індивідуального користування. Вже під час розгляду справи в суді [PERSON] передав заявниці ключ від вхідної двері квартири. Доказів того, що між учасниками справи існує спір, щодо набутого ним майна, суду не надано. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Заінтересована особа, крім власних тверджень, будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти вимог заявника суду не надав. Ураховуючи наведені норми права та встановлені фактичні обставини, суд на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов висновку про те, що [PERSON] відносно [PERSON] вчиняє психологічне та фізичне насильство. Наявність ознак психологічного та фізичного насильства у сім`ї підтверджується зверненнями заявниці до правоохоронних органів про вчинення насильства у сім`ї, де вона порушувала питання про притягнення [PERSON] до відповідальності за вчинення протиправних дій кривдника, наявність двох тимчасових заборонних приписів через насильство в сім`ї, винесених відносно кривдника [PERSON] правоохоронними органами, довідкою лікаря про спричинення заявниці тілесних ушкоджень, внаслідок чого, вона постійно хвилюється за свою безпеку, відомостями про проведення профілактичних бесід з [PERSON] . З огляду на наведене суд приходить до висновку, що [PERSON] , як жертва домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків, неприязних відносин, які склалися між сторонами, намагання в грубій неприйнятній формі вирішити конфлікти - існує вірогідність повторного вчинення домашнього насильства, тому заявниця потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Крім того, про необхідність видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] , судом враховується, системність протиправної поведінки [PERSON] , який не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії стосовно заявниці, не бажає змінювати свою поведінку, а тому суд погоджується з доводами заявниці про ризик продовження кривдником таких дій стосовно неї. Суд вважає, що факт не притягнення [PERSON] до юридичної відповідальності за вчинення домашнього насильства, не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника. Враховуючи усі\~надані заявником\~докази,\~з огляду\~на встановлені\~судом обставини,\~суд,\~приходить до\~висновку,\~про обґрунтованість\~заяви та\~необхідність видачі\~обмежувального припису\~відносно [PERSON] ,\~шляхом встановлення\~заходу тимчасового\~обмеження прав\~кривдника,\~ строком на 3 місяця та покладення на нього обов`язків, встановленого п.п. 1, 4, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial