Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за Кредитним договором №2225910493 від 22 серпня 2022 року, станом на 31.03.2023 у розмірі 233 326,90 грн., а також судові витрати. В обґрунтування вимог посилається на те, що 22 серпня 2022 року між AT «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано Кредитний договір №2225910493. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах визначених в графіку платежів відповідно до Додатку №1. Відповідно до п.1.2. умов Кредитного договору кредит надано Позичальнику у розмірі 220 353,00 гривень; строк користування - 60 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту. Підписанням Кредитного договору Позичальник підтвердив, що до укладення цього Договору Кредитодавець надав йому інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення цього Договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту; що Кредитодавець ознайомив його з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією. Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору кредитний договір діє в межах строку на який надається кредит та припиняється належним його виконанням. Згідно п. 3.2. Кредитного договору у випадку прострочення виконання своїх кредитних зобов`язань Позичальник сплачує штраф у розмірі 1% від суми наданого кредиту на кожний факт виникнення прострочки відповідно до графіку платежів. Кредит Відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Умови Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Однак, станом на 31.03.2023 заборгованість Позичальника за Кредитним договором становить 233 326,90 грн.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 219 618,37 грн.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 1,12 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 13 707,41 грн. Позичальником було грубо порушено умови Кредитного договору №2225910493 від 22.08.2022, а також норми чинного законодавства, тому змушені звернутись до суду з позовом. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 03.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача клопотав про розгляд справи за його відсутності (а.с. 5). Відповідачка подала заяву, згідно якої позов визнала повністю. Просить врахувати її скрутне матеріальне становище та стягнення суми заборгованості розстрочити на 10 платежів, які взмозі буде сплачувати та добросовісно виконувати рішення суду (а.с.63-65). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 22 серпня 2022 року між AT «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано Кредитний договір №2225910493. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах визначених в графіку платежів відповідно до Додатку №1. Відповідно до п.1.2. умов Кредитного договору кредит надано Позичальнику у розмірі 220 353,00 гривень; строк користування - 60 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту (а.с. 7-10,11-13,14-15). На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав анкету заяву до договору про надання банківських послуг і Умови отримання кредитів АТ «Таскомбанк» (а.с.16, 17-21). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості та виписці по особовому рахунку у відповідачки [PERSON] станом на 31.03.2023 існує заборгованість у розмірі 233 326,90 грн.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 219 618,37 грн.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 1,12 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 13 707,41 грн (а.с.23, 24-41). 20.02.2023 АТ «Таскомбанк» звернувся до [PERSON] з повідомленням-вимогою про повернення кредитних коштів (а.с.42-44). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги, а змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Так як передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може розстрочити виконання рішення. Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує, що за змістом вказаної статті цивільного процесуального закону суд може розстрочити виконання рішення лише за наявності обставин, що утруднюють його виконання, і вважає, що доводи відповідача про її скрутний майновий стан, підтверджують надані нею фактичні дані. Сукупність перелічених обставин, що мають істотне значення для вирішення заяви, суд визнає за винятковий випадок, такий, що дає можливість для розстрочки виконання рішення. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем. Як передбачено ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв`язку з наведеною вище нормою ЦПК України, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають 50% судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, а 50% судового збору - підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 22.08.2022 виникли договірні відносини між сторонами внаслідок отримання відповідачкою кредиту в АТ "Таскомбанк". Відповідачка заперечень щодо розміру заборгованості не має, позов повністю визнає. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку банку не повернуті. Тож [PERSON] не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і банк вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку, шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Тому, позов суд задовольняє. Вирішуючи клопотання [PERSON] , суд враховує її скрутний майновий стан та розстрочує виконання рішення на десять місяців. Оскільки відповідачка визнала позов, тому з неї стягується лиеш 50% судового збору. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3499,90 грн (а.с.6), отже з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача 1749,95 грн судового збору, а ще 1749,95 грн повернути позивачу з Державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved