Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

07.12.2021 р. на адресу Шевченківський районний суд м.Києва з Вишгородського районного суду Київської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про стягнення грошових коштів у сумі 69696,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди 1,00 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 30.11.2020 р. між нею та відповідачем укладено договір на розробку дизайну інтер`єру № 30/11.20, згідно умов якого відповідач, як виконавець, зобов`язався виконати протягом 70 робочих днів дизайн-проект житлового приміщення з обсягами і видами робіт, які визначено у Додатку № 1 до договору, а позивачка, як замовник, зобов`язалась прийняти та оплатити вищевказані роботи. Позивачка зазначає, що сплатила відповідачу передоплату в сумі 69696,00 грн. (50 % вартості дизайн-проекту), однак останній в обумовлені договором строки роботу не виконав. 26.04.2021 р. позивачка звернулась до відповідача з письмовим повідомленням про розірвання договору на підставі пункту 5.1, однак останній у відповідь на вказане повідомлення надіслав позивачці відповідь, у якій виклав вимогу про сплату вартості фактично виконаних ним робіт. Посилаючись на те, що внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе за договором зобов`язань, вона була вимушена розірвати договір у визначений в ньому спосіб, однак сплачена передоплата відповідачем на даний час їй не повернута, позивачка вважає, що за таких обставин з відповідача на її користь підлягає стягненню грошові кошти у вигляді передоплати в розмірі 69696,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди 1,00 грн., а тому звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 14.12.2021 р. розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 16.05.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 30.11.2020 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір на розробку дизайну інтер`єру № 30/11.20, згідно умов якого відповідач, як виконавець, зобов`язався виконати протягом 70 робочих днів дизайн-проект житлового приміщення з обсягами і видами робіт, які визначено у Додатку № 1 до договору, а позивачка, як замовник, зобов`язалась прийняти та оплатити вищевказані роботи. Як вбачається з п.4.1 договору, сторони погодили, що вартість робіт на момент укладення договору становить 139392,00 грн. Замовник вносить передоплату в розмірі 50 % вартості дизайн-проекту в момент укладення цього договору, що становить 69696,00 грн.: 1 етап «Планувальний», 2 етап «Графічного відображення», 3 етап «Технологічний». Після закінчення технологічного етапу проводиться остаточна оплата в розмірі 50 % вартості робіт - 69696,00 грн. Відповідно до п.2.5 договору виконавець зобов`язується виконати дизайн-проект протягом 70 робочих днів. Позивачка зазначає, що сплатила відповідачу передоплату в сумі 69696,00 грн., однак останній в обумовлені договором строки роботу не виконав. 26.04.2021 р. позивачка звернулась до відповідача з письмовим повідомленням про розірвання договору на підставі пункту 5.1, однак останній у відповідь на вказане повідомлення надіслав позивачці лист, у якому виклав вимогу про сплату вартості фактично виконаних ним робіт. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе за договором зобов`язань, вона була вимушена розірвати договір у визначений в ньому спосіб, однак сплачена передоплата відповідачем на даний час їй не повернута, а тому позивачка вважає, що з відповідача на її користь підлягає стягненню грошові кошти у вигляді передоплати в розмірі 69696,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди 1,00 грн. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Статтями 846, 854 ЦК України визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором. Судом встановлено, що позивачка свої зобов`язання за договором перед відповідачем зі сплати передоплати виконала в повному обсязі, сплативши 2500,00 дол. США, що на дату укладення договору за курсом НБУ становило 69696,00 грн., однак відповідач у визначений вказаним договором строк жодних робіт по виконанню дизайн-проект не виконав. При цьому, відповідачем під час розгляду справи жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин суду не надавалось. Згідно з ч.2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Пунктом п.5.1 договору визначено, що у разі порушення умов договору однією зі сторін, друга сторона має право розірвання договору в односторонньому порядку після попереднього письмового повідомлення із зазначенням причин для розірвання. При цьому взаєморозрахунки проводяться за фактично виконанні роботи. Отже, суд вважає, що

Outcome: partial