Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ «Інноваційні технології» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що згідно телефонних розмов (по Вайбер) Товариством з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Технології» укладено договір з [PERSON] про виконання послуги екскаваторами Товариства щодо копання траншей по [ADDRESS] . На виконання домовленостей Товариством з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Технології» з [PERSON] в вересні-жовтні 2022 року було надано йому послуги екскаваторами Товариства щодо копання трашей по [ADDRESS] . Так, в вересні 2022 року Товариством відповідачу надано послуги на загальну суму 43 800,00 (сорок три тисячі вісімсот гривень) 00 копійок. Що підтверджується журналом обліку роботи будівельних машин і автотранспорту, який узгоджено відповідачем та ним підписано. З урахуванням сплаченого авансу для забезпечення роботи транспорту паливно-мастильними матеріалами для копання траншей в сумі 14500,00 (чотирнадцять тисяч п`ятсот гривень) 00 копійок заборгованість за роботи в вересні 2022 року склала 29300,00 (двадцять дев`ять тисяч триста гривень) 00 копійок. Також, Товариством в жовтні 2022 року надано послуги щодо копання трашей по [ADDRESS] на загальну суму 32900,00 (тридцять дві тисячі дев`ятсот гривень) 00 копійок. З урахуванням сплаченого авансу на паливно мастильні матеріали в сумі 7000,00 (сім тисяч гривень) 00 копанок та перерахування 2000,00 (дві тисячі гривень) 00 копійок на картку водія екскаватора, що виконував вищезазначені роботи. Об`єм виконаних робіт з відповідачем погоджено та ним підписано. Що також підтверджується журналом обліку роботи будівельних машин і автотранспорту. Загальна заборгованість станом на 19 січня 2023 року становила 53200,00 (п`ятдесят три тисячі двісті гривень) 00 копійок. Просять стягнути з [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Інноваційні технології» суму боргу в розмірі 53200, 00 грн. та судові витрати в розмірі 5184,00грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 27.02.2023року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, згідно відзиву позовні вимоги не визнали, заперечували щодо їх задоволення. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Позивач стверджує, що між ним та відповідачем, згідно телефонних розмов (по Вайбер) укладено договір про виконання послуги екскаваторами Товариства щодо копання траншей по [ADDRESS] . На виконання домовленостей Товариством з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Технології» з [PERSON] в вересні-жовтні 2022 року було надано йому послуги екскаваторами Товариства щодо копання трашей по вулиці Зулінського (Енергетична) м.Вінниця. Так, в вересні 2022 року Товариством відповідачу надано послуги на загальну суму 43 800,00 (сорок три тисячі вісімсот гривень) 00 копійок. Що підтверджується журналом обліку роботи будівельних машин і автотранспорту, який узгоджено відповідачем та ним підписано. З урахуванням сплаченого авансу для забезпечення роботи транспорту паливно-мастильними матеріалами для копання траншей в сумі 14500,00 (чотирнадцять тисяч п`ятсот гривень) 00 копійок заборгованість за роботи в вересні 2022 року склала 29300,00 (двадцять дев`ять тисяч триста гривень) 00 копійок. Також, Товариством в жовтні 2022 року надано послуги щодо копання трашей по вулиці Зулінського (Енергетична) м.Вінниця на загальну суму 32900,00 (тридцять дві тисячі дев`ятсот гривень) 00 копійок. З урахуванням сплаченого авансу на паливно мастильні матеріали в сумі 7000,00 (сім тисяч гривень) 00 копанок та перерахування 2000,00 (дві тисячі гривень) 00 копійок на картку водія екскаватора, що виконував вищезазначені роботи. Об`єм виконаних робіт з відповідачем погоджено та ним підписано. Загальна заборгованість станом на 19 січня 2023 року становила 53200,00 (п`ятдесят три тисячі двісті гривень) 00 копійок. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відповідно до частини першої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша За частиною 1 статті 638 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 638 ЦК України). Договір підряду укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору підряду є: найменування та реквізити сторін; місце і дата укладення договору підряду; предмет договору підряду; договірна ціна; строки початку та закінчення робіт (будівництва об`єкта); права та обов`язки сторін; порядок забезпечення виконання зобов`язань за договором підряду; умови страхування ризиків випадкового знищення або пошкодження об`єкта будівництва; порядок забезпечення робіт проектною документацією, ресурсами та послугами; порядок залучення субпідрядників; вимоги до організації робіт; порядок здійснення замовником контролю за якістю ресурсів; джерела та порядок фінансування робіт (будівництва об`єкта); порядок розрахунків за виконані роботи; порядок здачі-приймання закінчених робіт (об`єкта будівництва); гарантійні строки якості закінчених робіт (експлуатації об`єкта будівництва), порядок усунення недоліків; відповідальність сторін за порушення умов договору підряду; порядок врегулювання спорів; порядок внесення змін до договору підряду та його розірвання. У договорі підряду сторони можуть передбачати інші важливі для регулювання взаємовідносин умови. У разі якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. Якщо сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Згідно ст.\~208\~ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 638\~ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частина 2ст.\~837\~ЦК України визначає, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Таким чином, умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядникана який спрямована узгоджена воля сторін. Умова щодо предмета договору підряду уточнюється ціною підрядних робіт. Таким чином, закріплене у ЦК України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це - консенсуальний, двосторонній та оплатний договір. Причому консенсуальність договору підряду означає, що він визнається укладеним у момент одержання особою, що направила оферту, акцепту. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) вказано, що: «визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним в силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зазначено, що: «кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами не було досягнуто усіх істотних умов договору підряду, а тому він вважається таким що не укладений, а тому відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного

Outcome: dismissed