Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту. В позовній заяві посилалась на те, що їй на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Співвласником вказаного будинку є [PERSON] . 29 квітня 2020 року при здійсненні реєстраційних дій відносно належного позивачу майна їй стало відомо, що на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] накладено обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна. Підстави для накладення обтяження на належне їй майно відсутні. Тому позивач просила суд зняти заборону відчуження 1/2 частини нерухомого майна, яке належить [PERSON] та розташоване за адресою: [ADDRESS] . В подальшому позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, у якій просила суд зняти заборону відчуження нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження 3434486, зареєстроване 07.07.2006 в 16:39:01 за №3434486 реєстратором Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, перенесено з Єдиного реєстру заборон (Фемида) №23186 від 17 лютого 1960 року, накладену на підставі повідомлення ХТЗ №396 від 08 лютого 1960 року. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2020 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати в загальному позовному провадженні. Розпорядженням голови Верховного Суду\~від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження\~справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа №644/9181/20 також передана на розгляд до Київського районного суду м.Полтави. Після цього справу в порядку, передбаченому ч.3 ст. 14 ЦПК України, передано на розгляд судді Самсоновій О.А. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 05 травня 2023 року справу прийнято до свого провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у Харківського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірені копії повідомлення ХТЗ № 398 від 08.02.1960 року та всіх документів, на підставі яких накладено заборону на нерухоме майно:\~житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 101). Відповідач надав відзив на позов, у якому повідомив, що АТ «ХТЗ» не має претензій майнового характеру до [PERSON] , відтак не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 36). Третя особа [PERSON] надала письмові пояснення, у яких позов підтримала, зазначивши, що заборона на будинок накладена помилково та безпідставно (а.с. 26-27). Інші заяви по суті справи або клопотання сторони суду не подавали. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились. При цьому представник позивача звернувся до суду з заявою, у якій просив справу розглянути за його відсутності та за відсутності позивача і третьої особи. Також зазначив, що позов повністю підтримує та просить задовольнити. Відповідач Приватне акціонерне товариство «Харківський тракторний завод», який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Дослідивши та вивчивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ Судом встановлено, що будинок за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] (1/2 частина) та [PERSON] (1/2 частина). [PERSON] набула права власності на вказану частину будинку на підставі Типового договору «Про надання житлово-будівельному кооперативу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого багатоквартирного будинку» від 18 жовтня 1959 року, укладеного Виконкомом Орджонікідзевської Ради депутатів трудящих м. Харкова з одного боку та [PERSON] та [PERSON] з другого боку (а.с. 5-7). [PERSON] набула права власності на вказану частину будинку на підставі договору дарування, посвідченого 24 грудня 2001 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палєвою О.М., що укладений [PERSON] та [PERSON] . За [PERSON] та за [PERSON] у встановленому законом прядку зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Частки співвласників у праві спільної часткової власності: [PERSON] - 1/2, [PERSON] 1/2. Вказана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20 жовтня 2020 року №228854856 (а.с. 3-4). Також, як вбачається з вказаної Інформаційної довідки від 20 жовтня 2020 року №228854856, 07 липня 2006 року о 16:39:01 за №3434486 реєстратором Четвертою Харківської міської державної нотаріальної контори (колишня Четверта Харківська ДНК) зареєстровано обтяження нерухомого майна, будинку за адресою [ADDRESS] . Тип обтяження заборона на нерухоме майно, підстава обтяження: повідомлення 398 від 08.02.1960 ХТЗ (а.с. 3). При цьому власником нерухомого майна, на яке накладено обтяження, зазначено [PERSON] . Також реєстратором зроблено відмітку, що відомості про обтяження перенесено з Єдиного реєстру заборон (Феміда) №23186 від 17.02.1960 року. Аналізуючи документи, на підставі яких відбулося обтяження належного позивачу майна, суд встановив наступне. Як вбачається з повідомлення по видачу позики, направленого у Харківську державну нотаріальну контору Харківським тракторним заводом за вих. №398 від 08 лютого 1960 року, Харківським тракторним заводом видано робітниці вантажниці Чугунолитійного цеху №1 Харківського тракторного заводу [PERSON] позику в сумі 7000 руб. строком на 7 років на будівництво житлового будинку та надвірної побудови за адресою: [ADDRESS] на ділянці, відведеній позичальнику Орджонікідзевським райвиконкомом м. Харкова, яка знаходиться: [ADDRESS] . До закінчення погашення позики Харківському тракторному заводу позичальник не має права продати або передати збудовану за рахунок позики будівлю без згоди ХТЗ. Тому ХТЗ просив Державну нотаріальну контору про накладення заборони на будівлю позичальника, збудовану ним за рахунок позики (а.с. 110, зворот). Вказане повідомлення про видачу позики від 08 лютого 1960 року за вих. №398 нотконторою одержано та виконано 17 лютого 1960 року (а.с. 111). 17 лютого 1970 року державним нотаріусом Харківської державної нотаріальної контори видано заборону №23186, згідно якої на підставі повідомлення Харківського тракторного заводу від 08 лютого 1960 року за №398 Державна нотаріальна контора накладає у зв`язку з видачею Харківським тракторним заводом позики в сумі 7000 руб. заборону на будівлю гр. [PERSON] , збудовану за рахунок позики Харківського тракторного заводу по реєстру 5-1201 (а.с. 110). При цьому як вбачається з реєстраційного журналу, заборона (номер 23186) накладена на майно [PERSON] , адреса: [ADDRESS] . Таким чином встановлено, що зазначена заборона не стосується майна позивача [PERSON] чи майна співвласника [PERSON] , в тому числі нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , оскільки така заборона накладалась на майно за адресою: [ADDRESS] . Відповідно, заборона на будинок за адресою: [ADDRESS] внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна безпідставно. Безпідставне обтяження нерухомого майна, що належить позивачу, порушує її право власності щодо володіння, користування та розпоряджання своїм майном, закріпленим ст. 317 ЦК України. Відповідно до\~статті 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із частиною першою\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Статтею 12 ЦК України\~передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до частини першої\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тому суд приходить до висновку, що з метою захисту прав позивача необхідно скасувати заборону відчуження нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження 3434486, зареєстроване 07.07.2006 в 16:39:01 за №3434486 реєстратором Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, перенесено з Єдиного реєстру заборон (Фемида) №23186 від 17 лютого 1960 року, накладену на підставі повідомлення ХТЗ №396 від 08 лютого 1960 року, як таку, що накладена безпідставно. Позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved