Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.10.2011 року у в сумі 19488 (дев`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн 76 коп. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено за необґрунтованістю. 18 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 гривень. В обґрунтування заяви зазначила, що відповідачем у відзиві на позовну заяву було зазначено, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 4000 грн - витрати на професійну правничу допомогу АО «Ліга Сова». 23 вересня 2021 року відповідачем подано Акт приймання-передачі наданих послуг від 30 серпня 2021 року, тобто надано докази понесених витрат. Однак при ухваленні судового рішення, суд не розподілив судові витрати, у зв`язку з чим відповідач просила ухвалити додаткове рішення про стягнення таких витрат на суму 4000 грн. Позивач заперечень щодо даної заяви не подав. Сторони в судове засідання не з`явились, про судове засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з клопотаннями про відкладення судового засідання не зверталися. Відповідно до ч. 3,4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Отже, заява про ухвалення додаткового судового рішення має бути розглянута протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви та неявка сторін в судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Таким чином, неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення, а подальше відкладення розгляду порушить встановлений ч. 3 ст. 270 ЦПК України десятиденний строк розгляду такої заяви. Дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення з огляду на таке. Судом встановлено, що 29 листопада 2021 року між [PERSON] та АО «ЛІГА СОВА» в особі Заступника директора з правових питань Соляник Оленою Олександрівною, укладено Договір № С19/19, за яким адвокатське об`єднання надає клієнту послуги з професійної правничої допомоги. В матеріалах справи міститься свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Соляник Оленою Олександрівною №1252. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що очікує понести у зв`язку із розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. Згідно з Додатковою угодою від 29.11.2019 до Договору до договору про надання професійної юридичної (правничої) допомоги № С19/19 від 29.11.2019, доповнено Пункт № Договору пунктом 3.2, за яким за представництво інтересів клієнта в Дзержинському районному суді м. Харкова по справі № 638/2026/19 клієнт зобов`язаний сплатити виконавцю 4000,00 грн. 03 грудня 2019 року [PERSON] сплатила на рахунок АО «Ліга СОВА» грошові кошти у розмірі 4000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0.1541835950.1 (а.с. 139). Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.10.2011 року у в сумі 19488 (дев`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн 76 коп. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено за необґрунтованістю. Перед судовим засіданням відповідачем надано Акт приймання-передачі наданих послуг від 30 серпня 2021 року, відповідно до якого Адвокатським об`єднанням надано наступні послуги відповідачу: складання заяви про перегляд заочного рішення - 12 год, складання заяви про ознайомлення з матеріалами справи - 20 хв, участь у судових засіданнях - 5 хв та 20 хв, складання відзиву на позовну заяву - 8 год, складання клопотання про направлення кореспонденції - 20 хв, складання клопотання про відкладення розгляду справи - 20 хв, ознайомлення з матеріалами справи 22.10.2020 - 30 хв, складання заперечення на відповідь на відзив - 2 год. Загальна вартість послуг - 4000 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, відповідачем належними та допустимими доказами доведено фактично здійснений розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. Суд наголошує, що відповідно до ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Окрім того, відповідно до принципів змагальності та диспозитивності, передбачених ст. 12, 13 ЦПК України відповідно, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 вересня 2022 року у справі №529/201/20, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. За таких обставин, враховуючи складність справи, яка не є малозначною, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, заявлений розмір витрат та їх документальне підтвердження, відсутність доводів щодо неспівмірності розміру цих витрат, суд не бачить підстав для їх зменшення. При цьому згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З позовної заяви вбачається, що позивачем було заявлено до стягнення 85939,06 грн. Рішенням суду позовні вимоги задоволено частково у розмірі 19488,76 грн, тобто задоволено 22,68 % позовних вимог. Таким чином з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено (77,32%), що складає 3092,90 грн.

Outcome: partial