Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

13.03.2023 року [PERSON] , яка представляє інтереси позивача звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано ухиленням батька від добровільного утримання дитини, мати самостійно займається вихованням та утриманням дитини. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.03.2023 року провадження у справі відкрито, визначено подальший розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 07.04.2023 р. на адресу суду надійшов відзив у якому адвокат Кістяник В.І., який представляє інтереси відповідача заперечує проти не надання [PERSON] матеріальної допомоги дитині, надаючи довідку із АТ КБ «Приватбанк» про перерахунок коштів на рахунок [PERSON] .. Також відповідачем не визнається обаставина про неможливість забезпечити позивачем прожитковий мінімум для дитини, оскільки [PERSON] працює в Національній академії Національної гвардії України та є курсовим офіцером. Також вказує, що дочка подружжя [PERSON] проживає з батьками позивача у м.Чуднів Житомирської області. 10.04.2023 року адвокатом Толдіною І. В. в інтересах позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 24.04.2023 р. [PERSON] в інтересах відповідача подано заяву про визнання позову на підставі п.1. ч. 2 ст. 49 ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зроблено актовий запис № 5213. Наразі між сторонами за повідомленням позивача триває процес розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач в уточненій позовній заяві просить стягнути 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідач вказані позовні вимоги визнає. Враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, беручи до уваги заяву позивача про зменшення позовних вимог та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі частини заробітку відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, її фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом, не є надмірним і є достатнім для забезпечення розумних потреб дитини. Згідно ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами ч. 1ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 50 % судового збору в розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved