Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

14.02.2022 року Позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за попереднім договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.12.2020 року між [PERSON] (надалі-Кредитор, Покупець, Позивач) та [PERSON] (далі - Боржник, Продавець, Відповідач), який діяв через представника - [PERSON] , який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М. 13.07.2018 року реєстровим № 2319, в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири. За умовами попереднього договору від 25.12.2020 року сторони зобов`язалися у майбутньому, в строк до 30.07.2021 року укласти основний договір купівлі - продажу квартири на умовах, за якими: [PERSON] зобов`язався збудувати багатоквартирний житловий будинок на земельній ділянці площею 0,1118 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3222486200:03:007:0304 та зобов`язався підключити багатоквартирний житловий будинок до центральних комунікацій. Об`єкт продажу за основним договором - квартира [ADDRESS] , загальною площею 42 кв.м., що має бути розташована на 4 поверсі будинку; заведена електроенергія згідно розрахунку споживачів електроенергії, підведені мережі для постачання води, лічильники холодної води та електроенергії, електричний агрегат на опалення згідно тепло-технічного розрахунку та бойлер для обігріву води, металеві вхідні двері. У рахунок домовленостей за попереднім договором від 25.12.2020 року [PERSON] передала грошову суму розміром 568 932,00 грн, що на дату укладення договору складало 20 160 доларів США. Відповідно до пункту 6 Попереднього договору від 25.12.2020 року у разі невиконання [PERSON] умов цього договору з будь - яких причин, [PERSON] повинен повернути [PERSON] суму у гривні, що становитиме еквівалент 20 160 дол. США по готівковому курсу, протягом одного місяця. Станом на 19.01.2022 року зобов`язання із боку [PERSON] не виконані, основний договір не укладено, кошти інвестору -кредитору не повернуті. 07.10.2021 року за відповідною розпискою в рахунок повернення сплачених за попереднім договором від 25.12.2020 року коштів, [PERSON] було отримано кошти в розмірі 1000 доларів США. Залишок коштів склав 19 160 доларів США. Наступний платіж очікувався до 07.11.2021 року. Станом на 19.01.2022 року [PERSON] кошти в розмірі 19 160 доларів США повернуті не були. Зазначає, що сума стягнення за даним позовом становить 19 765 доларів США, що включає у себе суму основного боргу в розмірі 19 160 доларів США та 3 % річних за період прострочення (за один календарний рік за користування грошовими коштами) в розмірі 605 доларів США. За офіційним курсом НБУ станом на 03 лютого 2022 року курс гривні до долара США становить 28, 38 грн. за 1 долар США. Таким чином, сума боргу в гривні становить 19 765 х 28,38 = 560 930, 70 грн. На підставі наведеного, просила суд: стягнути із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу в у розмірі 19 160 доларів США та 3 % річних за період прострочення (за один календарний рік за користування грошовими коштами) в розмірі 605 доларів США, що разом становить 19 765 (дев`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят п`ять) США; Цього ж дня на адресу суду від представника позивача - адвоката Дем`яненка М.В. надійшло клопотання про забезпечення позову, в якому представник Позивача просив накласти арешт на нерухоме майно, належне відповідачу [PERSON] . Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.04.2022 року заяву [PERSON] про забезпечення її позову до [PERSON] про стягнення коштів за попереднім договором, разом з доданими до неї матеріалами передано до Києво-Святошинського районного суду Київської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.04.2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за попереднім договором разом з доданими до неї матеріалами передано до Києво-Святошинського районного суду Київської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.07.2022 року заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Дем`яненко М.В. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача у справі залишено без задоволення. 12.10.2022 року на адресу суду від представника Відповідача-адвоката Осадчої Н.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів за попереднім договором. Свої вимоги мотивувала тим, що Відповідач не ухилявся від укладення основного договору купівлі-продажу квартири жодним чином (наприклад: не прибувши до нотаріуса для його підписання, не надавши усі необхідні документи, тощо), будь-яких доказів щодо ухилення Відповідача від укладання основного договору матеріали справи не містять. Зазначає, що Позивач та Відповідач не надсилали та не отримували пропозицій укласти основний договір, зобов`язання продати Позивачу квартиру автоматично припинились із закінченням визначеного попереднім договором строку укладання основного договору -30.07.2021 року. Вказує, що Відповідач не мав обов`язку повертати кошти, сплачені на підставі попереднього договору від 25.12.2020 року ані у строк до 30.07.2021 року, ані у строк до 19.01.2022 року, оскільки відповідно до пункту 6 попереднього договору від 25 12. 2020 року, у разі невиконання [PERSON] умов цього договору з будь - яких причин, [PERSON] повинен повернути [PERSON] суму у гривні, що становитиме еквівалент 20 160 доларів США по готівковому курсу, протягом одного місяця. Строк для повернення коштів в однин місяць у зв`язку із закінченням терміну укладання основного договору Попереднім договором не визначається. Тому днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення. Також вказує, що у справі відсутні належні докази надсилання Претензії № 1/2021 від 13.12.2021 року, претензії щодо повернення грошових коштів за попереднім договором 25.12.2020 року. Окрім цього, у справі відсутні докази отримання претензій. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, у зв`язку з непред`явленням до Відповідача вимоги про повернення коштів, строк виконання обов`язку щодо повернення Позивачу отриманих за Попереднім договором коштів ще не настав. Тому права Позивача Відповідачем не порушені. З огляду на це, позовні вимоги щодо стягнення грошових коштів є передчасними. 27.12.2022 року на адресу суду від представника Позивача [PERSON] - адвоката Дем`яненка М.В. надійшла відповідь на відзив, в якій він просить позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за попереднім договором задовольнити. В обґрунтування відповіді зазначає, ще 25.12.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , який діяв через представника - [PERSON] , було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири. В рахунок домовленостей за попереднім договором від 25.12. 2020 року, [PERSON] передала грошову суму розміром 568 932 (п`ятсот шістдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять дві) гривні, що на дату укладення договору складало 20 160 доларів США пункт 3 попереднього договору). Відповідно до пункту 6 попереднього договору від 25.12.2020 року, у разі невиконання [PERSON] умов цього договору з будь - яких причин, [PERSON] повинен повернути [PERSON] суму у гривні, що становитиме еквівалент 20 160 доларів США по готівковому курсу, протягом одного місяця. Станом на 13.12.2022 року зобов`язання із боку [PERSON] не виконані, квартира не збудована, до комунікацій не підключена, основний договір не укладено, кошти інвестору - кредитову не повернуті. 07.10.2021 року, за відповідною розпискою в рахунок повернення сплачених за попереднім договором від 25.12.2020 року коштів [PERSON] було отримано кошти в розмірі 1000 доларів США. Залишок коштів склав 19 160 доларів США. Наступний платіж очікувався до 07.11.2021 року. Тобто, 07.10.2021 року відповідач визнав факт невиконання зобов`язань зі свого боку та почав частково повертати кошти. Після цих подій, станом на 06 грудня 2022 року, [PERSON] кошти в розмірі 19 160 доларів США повернуті не були. Таким чином, у зв`язку із відсутністю укладення основного договору із вини Відповідача, у зв`язку із невиконанням ним своїх зобов`язань за попереднім договором, він має обов`язок повернути кошти. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.02.2023 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні, встановлено загальний порядок дослідження доказів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав вимоги позовної заяви та просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Судом встановлено, що 25.12.2020 року між [PERSON] , який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М. 13 липня 2018 року за реєстровим № 2319 в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області від імені [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири. Вказаний договір 25.12.2020 року було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Воробйовою Д.В.. Зареєстровано в реєстрі за № 1537. Згідно з п. 1 Попереднього договору [PERSON] та [PERSON] зобов`язуються у майбутньому, в строк до 30.07.2021 року укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) на умовах , визначених цим Договором. Відповідно до п.2.2. Договору Об`єкт - квартира [ADDRESS] , загальною площею 42 кв.м. [PERSON] зобов`язується збудувати багатоквартирний житловий будинок на земельній ділянці площею 0,1118 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3222486200:03:007:0304 та зобов`язався підключити багатоквартирний житловий будинок до центральних комунікацій. Опис квартири: 4 поверх будинку; заведена електроенергія згідно розрахунку споживачів електроенергії, підведені мережі для постачання води, лічильники холодної води та електроенергії, електричний агрегат на опалення згідно тепло-технічного розрахунку та бойлер для обігріву води, металеві вхідні двері. Згідно з п. 3 Договору [PERSON] передала грошову суму розміром 568 932,00 грн, що на дату укладення договору складало 20 160 доларів США в рахунок майбутньої купівлі вказаної квартири, а [PERSON] отримав від [PERSON] вказану грошову суму до підписання цього Договору. П. 4 Договору передбачено, що ціна продажу квартири визначається сторонами у розмірі 568 932, 00 грн що на дату укладення договору складало 20 160 доларів США. Відповідно до пункту 6 попереднього договору у разі невиконання [PERSON] умов цього договору з будь - яких причин, [PERSON] повинен повернути [PERSON] суму у гривні, що становитиме еквівалент 20 160 дол. США по готівковому курсу, протягом одного місяця. 25.12.2020 року [PERSON] передала представнику Відповідача [PERSON] грошову суму розміром 568 932,00 грн, що на дату укладення договору складало 20 160 доларів США. Станом на 19.01.2022 року зобов`язання із боку [PERSON] не виконані, основний договір не укладено, кошти інвестору -кредитору не повернуті. Відповідно до розписки від 07.10.2021 року, в рахунок повернення сплачених за попереднім договором від 25.12.2020 року коштів, [PERSON] було отримано кошти в розмірі 1000 доларів США. Залишок коштів склав 19 160 доларів США. Наступний платіж очікувався до 07.11.2021 року. 13.12.2021 року за № 1/2021 Позивачем на адресу Відповідача було надіслано претензію про повернення грошових коштів у сумі 1 109 549,18 грн. 19.01.2022 року представником Позивача - адвокатом Дем`яненком М.В. на адресу Відповідача було надіслано претензію щодо повернення грошових коштів за попереднім договором від 25.12.2020 року. Вказані претензії Позивача залишились поза увагою Відповідача. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У п.1 Попереднього договору [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися у майбутньому, в строк до 30.07.2021 року укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) на умовах, визначених цим Договором. За умовами договору: [PERSON] зобов`язується збудувати багатоквартирний житловий будинок на земельній ділянці площею 0,1118 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3222486200:03:007:0304 та зобов`язався підключити багатоквартирний житловий будинок до центральних комунікацій. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що у строки, визначенні Попереднім договором, Основний договір укладений не був, квартира [ADDRESS] , загальною площею 42 кв.м. у власність Позивача передана не була. Згідно з п. 3 Договору [PERSON] передала грошову суму розміром 568 932,00 грн, що на дату укладення договору складало 20 160 доларів США в рахунок майбутньої купівлі вказаної квартири, а [PERSON] отримав від [PERSON] вказану грошову суму до підписання цього Договору. П. 4 Договору передбачено, що ціна продажу квартири визначається сторонами у розмірі 568 932, 00 грн що на дату укладення договору складало 20 160 доларів США. Відповідно до пункту 6 попереднього договору у разі невиконання [PERSON] умов цього договору з будь - яких причин, [PERSON] повинен повернути [PERSON] суму у гривні, що становитиме еквівалент 20 160 дол. США по готівковому курсу, протягом одного місяця. Відповідно до розписки від 07 жовтня 2021 року, в рахунок повернення сплачених за попереднім договором від 25 грудня 2020 року коштів, [PERSON] було отримано кошти в розмірі 1000 доларів США. Залишок коштів склав 19 160 доларів США. Наступний платіж очікувався до 07.11.2021 року. Станом на 19.01. 2022 року зобов`язання із боку [PERSON] не виконані, основний договір не укладено, кошти інвестору -кредитору не повернуті. Станом на день звернення до суду Відповідач залишок коштів не повернув Позивачу. В силу положень частини третьої статті 635 ЦК України припиняються зобов`язання сторін укласти основний договір, що унеможливлює спонукання до укладення основного договору в судовому порядку, виконання обов`язку в натурі чи виникнення основного договірного зобов`язання як правової підстави для виникнення у набувача права власності на майно. Проте припинення зобов`язання за попереднім договором не звільняє сторін від відповідальності, зокрема, передбаченої умовами попереднього договору, за порушення, вчинене під час його дії. Частиною 2 ст.533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] не було виконано умови п.6 Попереднього договору, в зв`язку з чим було порушено права позивача, тому останній має право на стягнення з Відповідача відповідно до умов Попереднього договору купівлі-продажу квартири грошових коштів у сумі 19 160 доларів США. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача грошових коштів за попереднім договором купівлі-продажу квартири. Суд при цьому враховує, що статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові в справі № 373/2054/16-ц провадження № 14-446цс18 від 16.01.2019 року, відповідно до ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За правилами статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що п. 6 попереднього договору зазначено, що у разі невиконання [PERSON] умов цього договору з будь - яких причин, [PERSON] повинен повернути [PERSON] суму у гривні, що становитиме еквівалент 20 160 дол. США по готівковому курсу, протягом одного місяця, [PERSON] повинен повернути суму основного боргу в розмірі 19 160 доларів США. Крім того, до сплати підлягають 3 % річних за період прострочення (за один календарний рік за користування грошовими коштами) в розмірі 605 доларів США. Разом Відповідач повинен повернути Позивачу суму стягнення, що становить 19 765 доларів США. Як встановлено судом, за офіційним курсом НБУ станом на 03 лютого 2022 року, курс гривні до долара США становив 28, 38 грн. за 1 долар США. Таким чином, сума боргу в гривні становить 19 765 х 28,38 = 560 930, 70 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5 609, 00 грн.

Outcome: partial