Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

28.03.2023р. (згідно штампу на поштовому конверті а.с. 43) [PERSON] через свого представника адвоката Акімової О.О. (діє на підставі ордеру від 20.03.2023р. а.с. 27) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктор Анатолійович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. 1-6). Ухвалою судді від 05.04.2023р. відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відстрочено позивачеві [PERSON] сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі. (а.с. 44). Разом із позовною заявою [PERSON] подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 877 від 05.01.2021р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. Ухвалою судді\~від 05.04.2023р.\~забезпечений позов\~шляхом -\~до набрання\~законної сили\~рішенням суду\~по справі,\~зупинене стягнення\~на підставі\~виконавчого напису,\~виданого Приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Баршацьким\~Ігорем Вікторовичем,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 877\~від 05.01.2021р.,\~за виконавчим\~провадженням №\~65837705,\~яке відкрито\~17.06.2021р.\~Приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Теличком Віктором\~Анатолійовичем,\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ФК «Кредит\~ Капітал»\~суми боргу\~у загальному\~розмірі 11742,00\~грн. (а.с. 45-46). В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.01.2021р. приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Баршацький Ігор\~Вікторович вчинено виконавчий напис № 877 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованості у розмірі 11\~742,00 грн. Про існування виконавчого напису позивач дізнався на стадії виконавчого провадження після ознайомлення в АСВП. Направлений був адвокатський запит до приватного нотаріуса київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. щодо надання документів щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису. Також направлено адвокатський запит до Міністерства юстиції України про надання інформації про передання приватним нотаріусом КМНО Баршацький І.В. на зберігання до нотаріального архіву справи за виконавчим написом, відповіддю Міністерства юстиції України № 23179/ПІ-Т-2241/19.1.5 від 31.05.2021р. повідомлено, що за інформацією, наданою Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) наказом міжрегіонального управління від 14.01.2021р. №35/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В.» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Баршацького І.В. припинена з 01.02.2021р. Станом на 28.05.2021р. за інформацією, наданою Київським державним нотаріальним архівом, [PERSON] розпочато процес передачі на відповідальне зберігання документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Баршацького І.В. до Київського державного нотаріального архіву». Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2021р. №1396/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021р. №5 на підставі пп. «е», «з» п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про нотаріат», а саме, у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, та набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011р. за №8673 на ім`я [PERSON] , анульовано. Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою суду від 18.05.2021р. відкрито провадження у справі № 640/13321/21 за позовом приватного нотаріуса Баршацького І.В. до Міністерства петиції України про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України від 05.04.2021р. №5 щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого [PERSON] , визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2021р. №1396/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття - нотаріальною діяльністю, виданого [PERSON] ». На даний момент ухвалою від 14.04.2022р. відкрито провадження Касаційним адміністративним судом Верховного Суду по справі № 640/13321/21. Тобто, наразі ще діє наказ про анулювання свідоцтва нотаріуса, відповідно, нотаріус був зобов`язаний здати на зберігання нотаріальні справи до архіву. Отже, позивач з об`єктивних причин не зміг отримати інформацію про вчинений приватним нотаріусом Баршацьким І.В. виконавчий напис, розрахунок заборгованості тощо. Також позивач вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений нотаріусом з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. за № 296/5 та пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999р. № 1172. На підставі викладеного просив позовні вимоги задовольнити, компенсувати судові витрати по справі. Представник позивача 14.04.2023р. надав заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 67-68). Представник відповідача і треті особи в судове в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені неодноразово належним чином (а.с. 78 53, 41-74). Від третьої\~особи -\~приватного виконавця\~виконавчого округу\~Дніпропетровської області\~Теличка В.А. 11.04.2023р. надійшла заява про долучення постанови про зупинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису від 05.01.2021р. № 877 (а.с. 54 - 57). Від завідувача Київського державного нотаріального архіву, державного нотаріуса Шостої Київської ДНК Ларіної О.В. 09.05.2023р. надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 75). Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Вирішуючи справу, суд виходить із такого. Судом встановлено, що 17.06.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у межах виконавчого провадження № 65837705 з виконання виконавчого напису № 877 від 05.01.2021р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в сумі 11742,00 грн. (а.с. 9). 11.04.2023р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А. винесено постанову про зупинення вчинення дій виконавчого провадження № 65837705 (а.с. 55-56). Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009р. № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами статті 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1 вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові\~Верховного Суду\~(справа\~№ 310/9293/15ц\~від 23.01.2018р.) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. (справа № 826/20084/14), яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017р. колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно з яким визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. ТОВ ФК «Кредит-Капітал» не надав відзив на позовну заяву. Окрім того, представником позивача направлено адвокатський запит до Міністерства юстиції України про надання інформації про передання приватним нотаріусом КМНО Баршацький І.В. на зберігання до нотаріального архіву справи за виконавчим написомю. Листом Міністерства юстиції України № 23179/ПІ-Т-2241/19.1.5 від 31.05.2021р. повідомлено, що за інформацією, наданою Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) наказом міжрегіонального управління від 14.01.2021р. №35/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В.» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Баршацького І.В. припинена з 01.02.2021р. Станом на 28.05.2021р. за інформацією, наданою Київським державним нотаріальним архівом, [PERSON] розпочато процес передачі на відповідальне зберігання документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Баршацького І.В. до Київського державного нотаріального архіву». Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2021р. №1396/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021р. №5 на підставі пп. «е», «з» п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про нотаріат», а саме, у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, та набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011р. за №8673 на ім`я [PERSON] , анульовано. Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2021р. відкрито провадження у справі № 640/13321/21 за позовом приватного нотаріуса Баршацького І.В. до Міністерства петиції України про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України від 05.04.2021р. №5 щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого [PERSON] , визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2021р. №1396/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття - нотаріальною діяльністю, виданого [PERSON] (а.с. 22). Норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі вже нечинні і повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів. Доказів того, що кредитний договір, укладений між ТОВ ФК «Кредит-Капітал» та [PERSON] є нотаріально посвідченим матеріали справи не містять. Отже, не посвідчений нотаріально кредитний договір не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не може підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Обговорюючи питання\~розподілу судових\~витрат відповідно\~до ст.\~141\~ЦПК України,\~суд виходить\~із такого. Ухвалою судді від 05.04.2023р. відстрочено позивачеві [PERSON] сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі. З урахуванням задоволення позову, вважаю за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по справі у розмірі 1610,40\~грн. (1073,60 грн. - за позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тобто 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) + 536,80 грн. - за подання заяви про забезпечення позову, тобто, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). На підставі викладеного,

Outcome: approved