Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

від імені та в інтересах позивача [PERSON] , звернувся її представник адвокат Максимов Р.І., із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, яка є донькою позивача, у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS] , не проживає більше шести місяців, зокрема з 20.06.2006, без поважних на те причин. Внаслідок чого, позивач вважає, що вона втратила право користування житлом відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України. Ухвалою суду від 11.05.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 13.06.2023 розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача звернувся до суду з заявою, згідно якої просить проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, на вимогах наполягає. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Довгинцівської райради народних депутатів № 498 від 06.12.1993 [PERSON] на родину з 3 осіб, склад сім`ї: 2 доньки [PERSON] і [PERSON] , була видана квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно копії паспорту громадянина України відповідач у справі, яка приходиться позивачу донькою, на вказаній вище житловій площі зареєстрована з 29.07.1997 (а.с. 7). Як вбачається з Акту про не проживання від 19.04.2023, складеного і підписаного сусідами позивача, підписи яких були посвідченні головою ОСББ [PERSON] , у квартирі за адресою: [ADDRESS] , громадянка [PERSON] не проживає з 20.06.2006 (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на те, що [PERSON] на спірній житловій площі не проживає більше 15 років, тобто більше шести місяців без поважних на те причин, належні їй речі в квартирі відсутні, будь-яких перешкод у її проживанні з боку позивача судом не встановлено. Наведені обставини, які не спростовані з боку відповідача [PERSON] , вказують на те, що остання, в силу статей 71, 72 ЖК України, втратила право користування житловим приміщенням. Відтак, пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду.

Outcome: approved