Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

У березні 2023 року представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить солідарно стягнути з них заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, оскільки [PERSON] та [PERSON] у добровільному порядку не сплачують за отримані послуги. Вказав, що відповідачі є співвласники квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.06.2016 між позивачем та відповідачами укладено договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг №15/03/2/298. За умовами вказаного договору ТОВ «Київська комунальна компанія» зобов`язалось надавати послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а також забезпечувати отримання послуг з централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання, послуг з охорони за адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідачі не своєчасно та не у повному обсязі сплачують за надані житлово-комунальні послуги, послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території та охорони, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 29 560,62 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.04.2023 у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, вимоги позовної заяви підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Київська комунальна компанія» визнав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Київська комунальна компанія» визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з інформаційної довідки №326794947 від 23.03.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , частки співвласників є рівними, кожному зі співвласників належить по 1/2 частині. (а.с.28). 24.06.2016 між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Київська комунальна компанія» був укладений договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння в отриманні комунальних послуг № 15/03/2/298, за яким відповідач як власник квартири передала позивачу як управляючій компанії функції по здійсненню управління житловим будинком і прибудинковою територією та забезпечення належної їх експлуатації відповідно до положень чинного законодавства, умов даного договору та додатків до нього, а також сприяння в забезпеченні якісного та своєчасного отримання житлово-комунальних послуг, визначних договором, шляхом укладання окремих договорів із виконавцями/виробниками цих послуг, отримання від споживача коштів компенсації (відшкодування) їх вартості та перерахування отриманих коштів виконавцями/виробниками послуг. За змістом пунктів 2.3, 3.1, 3.3 договору вартість послуг, що сплачуються за договором складається з відшкодування витрат управляючій компанії на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі, визначеному встановленим законом порядку, за 1 кв. м займаної площі, та додаткових платежів за додаткові послуги мешканцям будинку, в тому числі за зовнішню та внутрішню охорону будинку узгоджених встановленим Законом порядком, відповідно до даного договору та додатку № 1 (Положення). Вартість спожитої електроенергії сплачується споживачем за окремо укладеним договором з відповідним підрозділом ПАТ «Київенерго», який здійснює її постачання, за показниками приладів обліку. Розрахунковим періодом є календарний місяць, а власник сплачує кошти за отримані послуги в термін до 20 числа включно, місяця наступного за розрахунковим. За несвоєчасне здійснення власником оплати за надані послуги, починаючи з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим, нараховується пеня в розмірі визначеному чинним законодавством України, яка буде діяти на момент прострочення оплати, за весь період прострочення. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Київська комунальна компанія» свої зобов`язання за договором про надання послуг виконувало належним чином, надаючи відповідачам як співвласникам квартири у житловому комплексі послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, а також охорони цієї території. Натомість, [PERSON] та [PERSON] своєчасно та у визначеному розмірі не оплачували спожиті послуги, у зв`язку з чим станом на лютий 2023 року заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг становить у загальному розмірі 28 978,17 грн, з яких: 22 183,174 грн -заборгованість з оплати послуг з утримання будинку, споруд, прибудинкової території;5 294,91 грн - заборгованість з оплати послуг охорони; 0, 52 грн - заборгованість з оплати послуг водовідведення гарячої води; 703, 23 грн - заборгованість з оплати послуг водовідведення холодної води; 797,77 грн - заборгованість з оплати послуг з холодного водопостачання. Окрім того, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, позивач здійснив нарахування трьох процентів річних та інфляційних нарахувань. Основні засади ор ганізаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст. 26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року). Суб`єктами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення, балансоутримувач та управитель (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV). Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV та ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно з зазначеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Доказів повної або часткової сплати вказаної заборгованості відповідачами суду не надано. Заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] визнана відповідачами в повному обсязі. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В той же час, у разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені кожним з них у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанова Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 522/7683/13-ц, постанова Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі 6-734цс15, постанова Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 352/2163/13-ц). Таким чином, вимога позивача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з відповідачів у солідарному порядку задоволенню не підлягає, оскільки стягнення повинне здійснюватися у розмірі, що відповідає розміру їх часток у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «Київська комунальна компанія», а саме стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі, що відповідає їх часткам у праві спільної часткової власності на квартиру. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial