Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] \~та [PERSON] \~звернулися до\~суду з\~позовною заявою\~до Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої позовні\~вимоги мотивують\~тим,\~що після\~смерті їх\~баби [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] відкрилася\~спадщина,\~в тому\~числі й\~на земельну\~частку(пай),\~що перебуває\~в колективній\~власності КСП\~«Ряшки» с.Ряшки\~Прилуцького району\~Чернігівської області\~розміром 4,54\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~меж цієї\~частки в\~натурі(на\~місцевості)\~на підставі\~сертифікату серії\~ЧН №0279666\~виданого за\~рішенням Прилуцької\~районної державної\~адміністрації від\~15\~серпня 1996\~року №334.\~Будучи єдиними\~спадкоємцями за\~законом після\~смерті баби, позивачі\~звернулися до\~нотаріуса \~із заявою\~про прийняття\~спадщини після смерті спадкодавця, проте нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви, у зв`язку із пропуском встановленого законом строку у шість місяців для прийняття спадщини, що позбавляє позивачів можливості реалізувати свої спадкові права, тому позивачі і звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спірну земельну частку(пай) після смерті баби [PERSON] .. \~ \~ \~ \~Позивачі в судове засідання в котрий раз не з`явилися та не повідомили суд про поважність причини своєї неявки, проте їх представником адвокатом Жайворонко І.В. подавалися неодноразові заяви про відкладення розгляду справи, крім того і про розгляд справи без їх участі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте згідно письмової заяви просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, \~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтується позов,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~вважає позов\~таким,\~що не\~підлягає задоволенню\~з наступних\~підстав. [INFO] померла [PERSON] в с.Ряшки, Прилуцького району, Чернігівської області, що підтверджується копією актового запису про смерть №26 від 25 грудня 2004 року (а.с.15). Відповідно до листа міськрайонного управління у Прилуцькому районі та м.Прилуках Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області , у відповідності до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) гр. [PERSON] належить право на земельну частку (пай) в колективній власності КСП «Ряшки» с.Ряшки, Прилуцького району, Чернігівської області розміром 4,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату серії ЧН №0279666 виданого за рішенням Прилуцької районної державної адміністрації від 15 серпня 1996 року№334, сертифікат зареєстровано 22 травня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №231(а.с.17) [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є рідною бабою позивачів [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження позивачів та про їх укладення шлюбу (а.с.7,8,11,12) а також рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.12.2021 року, яким було встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.19-20), і який є батьком позивачів. Згідно з листа Прилуцької районної державної нотаріальної контори Північно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) №29/01-16 від 14.01.2021, на адресу [PERSON] , [PERSON] останніх повідомлено про неможливість видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом по праву представлення, після смерті їх баби [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з пропуском встановленого законом строку у шість місяців для прийняття спадщини (а.с.18). Правове врегулювання спадкування визначено нормами\~Цивільного кодексу України. Згідно\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами першою і другою статті\~1220, частиною першою статті\~1221 ЦК України\~визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1\~ст.1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом всієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1\~ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України\~визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.. 1266 ЦК України, Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. У відповідності до ч.ч.1 і 3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою\~статті 1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах\~уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці по закону, які на час відкриття спадщини постійно не проживали разом зі спадкодавцем, згідно вимог ч.1 ст.1269\~і ч.1 ст.1270 ЦК України\~мали право в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, тобто в строк до 25 червня 2005 року, звернутись до нотаріуса чи до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування з заявою про прийняття спадщини. Однак вони цього в передбачений законом строк не зробили, звернулись до нотаріуса з такою заявою тільки в 2021 році, тому у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори було правомірно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, згідно інформації другої Прилуцької державної нотаріальної контори Чернігівської області від 04.10.2022 №400/01-16 та інформаційної довідки зі спадкового реєстру №70230744 вбачається, що згідно відомостей зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заведена, є інформація про заповіт від імені [PERSON] , посвідчений Ряшківською сільською радою Прилуцького району Чернігівської області 10.09.1997 року за реєстровим №111(а.с.25-27). Згідно наданого Ряшківським старостинським округом №17 Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області копії заповіту від імені [PERSON] , посвідчений Ряшківською сільською радою Прилуцького району Чернігівської області 10.09.1997 року за реєстровим №111 вбачається, що [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок в [ADDRESS] , [PERSON] (а.с.39). Частинами 1 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1,2\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до\~ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Разом з тим, у частині 1\~ст.256 ЦК України\~наведено визначення позовної давності - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1\~ст.261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники. Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» або «могла довідатися» у ч.1\~ст.261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивачі не знали про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернулися за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого\~статтею 60 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В свою чергу, позивачі не навели суду жодних обставин, які б підтверджували поважність причин пропуску ними позовної давності та перешкоджали їм звернутись за захистом до суду, а також обставин, які б підтверджували, що позивачі не могли дізнатися про порушення свого права раніше 2021 року. Будучи обізнаними про смерть їх рідної баби в 2004 році, вони не цікавилися її спадковим майном, а дізналися про нього випадково, після повідомлення ТОВ «Дружба Нова», у користуванні якого перебуває спірна ділянка і яка фактично обробляється даним товариством, що свідчить про свідоме невиконання ними свого обов`язку щодо реалізації спадкових прав. Так, 16.11.2016 року у цивільній справі №6-2469цс16 Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: «Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність\~це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Таким чином, з огляду на все викладене вище, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази у поєднанні зі сталою на даний час судовою практикою, враховуючи наявність заповіту від імені [PERSON] , посвідчений Ряшківською сільською радою Прилуцького району Чернігівської області 10.09.1997 року за реєстровим №111,з метою забезпечення юридичної визначеності та захисту потенційних відповідачів від прострочених позовів, суд приходить до висновку, що позивачами не доведено належними, достовірними і допустимими доказами про їх право на спадкування на спірну земельну частку(пай) після смерті їх баби [PERSON] , а тому позивачам слід відмовити у задоволенні позову, як такому, що поданий зі значним порушенням строку позовної давності. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed