Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Лещенка С. О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог якого позивач просив визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [INFO] , у віці 84 роки, померла рідна тітка позивача (з боку батька) - [PERSON] (надалі - Спадкодавиця), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.10.2021. Після смерті спадкодавиці відкрилася спадщина, яка складається з нерухомого майна, зокрема, з земельної ділянки, площею 3,07 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Супоївського старостинського округу Бориспільського району Київської області (в мин. Супоївська сільська рада) та житлового будинку, що знаходиться в с. Дзюбівка Бориспільського району Київської області. Оскільки спадкодавиця склала за життя заповіт на вищевказану земельну ділянку на ім`я позивача [PERSON] , то відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом після її смерті. Інших, окрім позивача, спадкоємців у заповіті не призначено. Даний заповіт посвідчений Гречухою Н. І., секретарем Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області 22 серпня 2007 року, за реєстровим № 19. Також спадкодавиця за життя склала другий заповіт на інше спадкове майно: житловий будинок, на ім`я [PERSON] (відповідач-2) та [PERSON] (відповідач-4), які також є спадкоємцями за заповітом після смерті спадкодавиці. Тобто інші спадкоємці за законом є діти спадкодавиці: [PERSON] (відповідач-1) та [PERSON] (відповідач-3). Інших спадкоємців після смерті спадкодавиці немає. Інші спадкоємці за заповітом ( [PERSON] , [PERSON] ) та спадкоємці за законом ( [PERSON] , [PERSON] ), спадщину прийняли, звернувшись в установлений законодавством строк для прийняття спадщини, із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж. У жовтні 2022 року позивач дізнався про існування заповіту на земельну ділянку площею 3,07 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Супоївського старостинського округу Бориспільського району Київської області, укладеного на його ім`я, рідною тіткою [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо наявності заповіту позивачу, у телефонній розмові, розповів син спадкодавиці [PERSON] (відповідач-1). Тож як тільки позивач дізнався про існування заповіту на своє ім`я, останній звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріуса Овчаренко І. Ж., у якої була вже відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] . Але при зверненні до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, з`ясувалося, що строк для прийняття спадщини, визначений законодавством, сплив 26 серпня 2022 року (лист приватного нотаріуса від 08.11.2022 №114/02-14). Ні на момент складання заповіту ні на час смерті заповідачки, [PERSON] не було відомо про існування вищевказаного заповіту. Інші спадкоємці також дізналися про існування іншого заповіту, складеного спадкодавицею на ім`я позивача, після смерті спадкодавиці, а саме: після отримання нотаріусом відповіді на запит до Супоївського старостинського округу щодо надання нотаріусу копії заповіту, посвідченого Гречухою Н. І., секретарем Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області, 22 серпня 2007 року, за реєстровим №19, на ім`я позивача, оскільки спадкоємці не змогли надати оригінал даного заповіту (заповіт знаходиться у спадковій справі, [PERSON] нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області). Необізнаність позивача, як спадкоємця, про наявність заповіту та незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини: 26.08.2022 та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними обставинами і підставою для задоволення таких вимог. Позивач вважає, що з огляду на положення ст. 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріусом не було зроблено спроби розшукати та повідомити про те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач вважає, що військова агресія росії проти України, також є поважною причиною, пов`язаною з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тож необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також відсутність спроби нотаріусом розшукати та повідомити позивача про те, що він є спадкоємцем за заповітом, є поважними обставинами і підставою для задоволення позовних вимог. Ухвалою від 02.03.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження та витребувано копію спадкової справи. Ухвалою суду від 27.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали заяви про визнання позову. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд зазначає таке. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України). Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2)день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року). Відповідач-3 ( [PERSON] ) відзив на позов не подав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно з вимогами п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ст. 128 та ч. ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України. Відповідачу направлялися судові повістки на судові засідання, від нього повернулися конверти з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Тож відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про правовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем-3 відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 28.10.2021 року, серії [NUMBER] . Із копії заповіту від 22.08.2007 року, посвідченого в цей день секретарем Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області Гречухою Н. І. за реєстровим № 19, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , заповіла земельну ділянку, яка розташована на території Супоївської сільської ради, площею 3,07 га в межах згідно з планом, яка передана у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку, яка розташована на території Супоївської сільської ради, площею 3,07 га в межах згідно з планом, яка передана у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з копією державного акту серії ІІІ-КВ № 095786 від 06.02.2003 року, вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,07 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Супоївської сільської ради. Відповідно до листа-відповіді від 21.12.2021 року приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І. Ж., позивачу відмовлено у наданні копії спадкової справи. Відповідно до листа-відповіді від 08.11.2022 року № 114/07-14 приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І. Ж., вбачається, що позивач звернувся із заявою щодо прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину 08.11.2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Із копії спадкової справи № 3/2022, розпочатої 12.01.2022 року, вбачається, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І. Ж. із заявами про прийняття спадщини. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно до листа-відповіді від 08.11.2022 року № 114/07-14 приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І. Ж., вбачається, що позивач звернувся із заявою щодо прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину 08.11.2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування пропущеного строку на подання заяви для прийнтяття спадщини, позивач посилалася на те, що: він дізнався лише у жовтні 2022 року про існування заповіту на земельну ділянку площею 3,07 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Супоївського старостинського округу Бориспільського району Київської області, укладеного на його ім`я, рідною тіткою [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо наявності заповіту позивачу, у телефонній розмові, розповів син спадкодавиці [PERSON] (відповідач-1). Як тільки позивач дізнався про існування заповіту на своє ім`я, він звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Овчаренко І. Ж., у якої була вже відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] . Проте, при зверненні до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, з`ясувалося, що строк для прийняття спадщини, визначений законодавством, сплив 26 серпня 2022 року. На момент складання заповіту, як і на день смерті заповідачки, позивачу не було відомо про існування вищевказаного заповіту. Також, з огляду на положення ст. 63 Закону України "Про нотаріат", нотаріусом не було зроблено спроби розшукати та повідомити його про те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Крім цього позивач зазначає, що військова агресія росії проти України, є поважною причиною, пов`язаною з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підтвердження цього аргументу, позивач додає копію акту обстеження нерухомого майна, пошкодженого (знищеного) внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації №4035 від 27.09.2022 року виданого на ім`я [PERSON] щодо його місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 6 пункту 24 Постанови від 30 травня 2008 року № 3 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Статтями 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи підтвердженні матеріалами справи доводи позивача про поважність пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини, а саме необізнаність про складання заповіту, відсутність доказів про намагання нотаріусом розшукати його та повідомити про те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , приймаючи до уваги в цьому випадку загальновизнану обставину щодо військової агресії росії проти України в контексті місцепроживання позивача в м. Буча Київської області, а також приймаючи до уваги визначені ст. 2 ЦПК України завдання цивільного судочинства, звернення позивача до нотаріуса у найкоротший строк з моменту обізнаності про свої права та визнання іншими відповідачами позовних вимог, суд вбачає наявність поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення відповідних дій, тобто визнає зазначені позивачем причини пропуску строку поважними, що відповідно до ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved