Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 20 липня 2019 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району, про що цього ж дня складено відповідний актовий запис № 3. Від даного шлюбу дітей у них немає. Протягом останніх двох років стосунки між ними розладилися, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Оскільки вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, а примирення та збереження шлюбу між ним неможливе, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Заяць В.І. не з`явилися, однак останній подав заяву, у якій просив справу розглянути без їх участі, позов задовольнити в повному обсязі.\~\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 20 липня 2019 року у виконкомі Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 3 (а. с. 3). Від даного шлюбу у них дітей немає. Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння і взаємоповаги, часті сварки. Питання розірвання шлюбу позивачем обдумане, тому строк для примирення подружжю не надавався. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Судові\~ витрати\~ підлягають\~ стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved