Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА АТ «МЕГАБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 59-413-850-2-19-Г від 07.10.2019 року, яка станом на 01.12.2021 року становить 21\~984,27 грн. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 жовтня 2019 року між АТ «МЕГАБАНК» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 59-413-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами), за умовами якого банк надав кредит на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою на строк з 07 жовтня 2019 року до 06 жовтня 2022 року включно у розмірі 16\~816, 14 грн зі сплатою 15,00% річних за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості за кредитом. Пунктом 2.9. кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, яка складає 1\~175, 17 грн та сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. 07\~жовтня 2019\~рокугрошові кошти в розмірі 28 026,91 грн були видані позивачем відповідачу (готівкою з каси банку). Починаючи з 01 грудня 2019 року відповідачем порушуються строки сплати щомісячних платежів за кредитом. На підставі п. 4.4 кредитного договору з 02 квітня 2020 року відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. Станом на 01 грудня 2021 року заборгованість за кредитом складає 14\~393, 81 грн. Крім того, в порушення п. п. 3.2.3., 4.3. кредитного договору відповідачем не сплачені в повному обсязі проценти за користування кредитом за період з 01.05.2020 року по 30.11.2021 року включно в розмірі 23,20 грн. Крім того, відповідно до п. 6.3. кредитного договору, сума штрафу у розмірі 45 % від суми кредиту становить 7\~567,26 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, погашення кредиту здійснювалось з порушенням встановленого кредитним договором порядку, кредит погашався не щомісячно, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість.Таким чином, загальна сума вимог позивача до відповідача за кредитним договором № 59-413-850-2-19-Г(з ануїтетними платежами) від 07\~жовтня 2019\~рокустаном на 01 грудня 2021 року становить 21\~984,27 грн. та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 14\~393,81 грн., суми нарахованих процентів 23,20 грн та суми штрафу 7\~567,26 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного розгляду справи не заперечував. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, враховуючи приписи\~ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не надав. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.04.2023 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 07 жовтня 2019 року між АТ «Мегабанк», та [PERSON] укладено Кредитний договір № 59-413-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами), за умовами якого банк надав кредит на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою на строк з 07 жовтня 2019 року до 06 жовтня 2022 року включно у розмірі 16\~816, 14 грн зі сплатою 15,00% річних за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості за кредитом. Пунктом 2.9. кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, яка складає 1\~175, 17 грн та сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. За умовами договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит, сплатити проценти за його користування та інші платежі згідно з договором. Видача кредитних коштів у сумі 16\~816, 14 грн згідно договору №59-413-850-2-19-Гвід 07 жовтня 2019 року підтверджується випискою по особовому рахунку. Заборгованість відповідача [PERSON] перед АТ «Мегабанк» станом на 01.12.2021 року становить 21\~984,27 грн, що включає: - 14\~393,81 грн. - заборгованість по кредиту; - 23, 20 грн. - суми нарахованих процентів; - 7\~567,26 грн. - суми штрафу. ОЦІНКА СУДУ На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Кредитний договір № 59-413-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами) від 07 жовтня 2019 року та виписку по особовому рахунку. Згідно з наданим банком розрахунком, враховуючи невиконання відповідачем умов кредитного договору № 59-413-850-2-19-Г від від 07 жовтня 2019 року у [PERSON] станом на 01.12.2021\~рокуутворилась заборгованість в розмірі 21\~984,27 грн, яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 14\~393,81 грн., суми нарахованих процентів 23,20 грн та суми штрафу 7\~567,26 грн. Доказів того, що [PERSON] виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором № 59-413-850-2-19-Г від від 07 жовтня 2019 року, надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов Договору, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. НОРМИ ПРАВА Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, тобто відповідач не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню : - 14\~393,81 грн. - заборгованість по кредиту; - 23, 20 грн. - суми нарахованих процентів; - 7\~567,26 грн. - суми штрафу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2 481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved