Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

В провадженні Костянтинівського міськрайонного суд Донецької області перебувала цивільна справа № 233/1923/232, провадження № 2-др/233/4/23 за позовом [PERSON] , представник заявника [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суд Донецької області від 01 червня 2023 року позовні вимоги позивачки [PERSON] задоволено, розірвано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] 06 червня 2023 року заявниця та представник заявниці звернулися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви посилається на те, що до початку судового засідання по справі, 01.06.2023 р. представник позивачки [PERSON] звернувся до суду з заявою про здійснення розподілу судових витрат на підставі доказів, які будуть надані протягом 5 днів після ухвалення судом рішення по справі. 01.06.2023 р. Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області винесено рішення, яким позов [PERSON] задоволено, розірвано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] .. Просять ухвалити додаткове рішення у справі № 233/1923/23, яким здійснити розподіл фактичних судових витрат, що були понесені позивачкою у зв`язку з розглядом справи. Представник заявника посилається на те, що згідно акту від 01.06.2023 р. про надання послуг за договором про надання правової допомоги № 2-08/2020 від 05.08.2020 р., копії рахунку на оплату послуг № 4 від 01.06.2023 витрати на професійну правничу допомогу складають 2000 (дві тисячі) грн., а також судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп., а всього 3073 (три тисячі сімдесят три) грн. 60 коп.. Просить ухвалити додаткове рішення у справі № 233/1923/23, яким здійснити розподіл фактичних судових витрат, що були понесені позивачкою у зв`язку з розглядом справи. В судове засідання заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] повідомлені про дату та час розгляду цивільної справи, не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. До суду звернулися із заявою про розгляд справи без їхньої участі, наполягали на задоволенні заяви по ухвалення додаткового рішення по справі. Відповідач [PERSON] повідомлений про дату та час розгляду цивільної справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. До суду звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення додаткового рішення. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, в судовому засіданні участі не брали, їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно із п. 1 ч. 1ст.270ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно роз`яснень, наданих у п.20 Постанови № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. З позовної заяви [PERSON] вбачається, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 3073,60 грн., у тому числі: сплата судового збору 1073,60 грн. та витрати на правову допомогу 2000, 00 грн., зазначені докази будуть подані протягом 5 днів з дня ухвалення рішення. Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області 01 червня 2023 року винесено рішення, яким позов [PERSON] задоволено, розірвано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] .. Згідно акту від 01.06.2023 р. про надання послуг за договором про надання правової допомоги № 2-08/2020 від 05.08.2020 р., копії рахунку на оплату послуг № 4 від 01.06.2023 витрати на професійну правничу допомогу складають 2000 (дві тисячі) грн., а також судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп., а всього 3073 (три тисячі сімдесят три) грн. 60 коп.. (а.с. 2-3, 4-5). Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За приписами ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких підстав позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні нею позову, що складає 536,80 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.12.2020 року у справі №143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зазначено, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення у справі щодо питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved