Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивачка вказує, що вона з відповідачем є батьками малолітніх дітей : сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Шлюб між ними не розірвано однак позовна заява про розірвання шлюбу буде подана нею до Тиврівського районного суду Вінницької області одночасно з даним позовом. Кошти на утримання дітей відповідач надає. Вона на даний час не працює, тому їй одній важко забезпечувати дітей та себе належним чином. Вона бажає стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у частці від його доходу. Їй відомо, що у відповідача є ще син від першого шлюбу, тому вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання своїх дітей у частці від його доходу у розмірі не менше 1/3 частки від усіх видів його доходу щомісячно. Такий розмір аліментів суттєво не вплине на матеріальне становище відповідача, оскільки він працездатний, може працювати та допомагати в утриманні дітей. Просить стягувати із [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Ухвалою Тиврівського районного суду від 05.05.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, 08.06.2023 року подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Позивачка подала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Позивачка перебуває в шлюбі відповідачем. Вона з відповідачем є батьками дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 4,5). Діти проживають з позивачкою (а.с. 7), що стверджується довідкою про склад сім`ї № 86 від 14.03.2023 р. та перебувають на її утриманні, що стверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 14.03.2023 р. (а.с. 8). Відповідач працездатний, як зазначає позивач в позові на утриманні має сина від першого шлюбу, працює та отримує доходи і може допомагати позивачці в утриманні дітей. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни у ч.2 ст.182 СК України та зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, а також позицію відповідача, який визнав позов повністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved