Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Зелений Київ»,\~ [PERSON] про\~відшкодування шкодив солідарному порядку. Свої позовні вимоги мотивує наступним. [PERSON] змушений звернутися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даною позовною заявою про відшкодування шкоди Товариством з обмеженою відповідальністю «Зелений Київ» та [PERSON] з огляду на нижчевикладене. Так, Позивач [PERSON] звертався до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений Київ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька», [PERSON] про відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.11.2018 року по вул. Білогородська в с. Святопетрівське, Києво-Святошинського району, Київської області, сталася ДТП, за участю автомобіля марки КАМАЗ, моделі 55111, д/н [NUMBER] , при якій автомобіль позивача марки «VOLVO ХС90», д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Винним в даній ДТП є [PERSON] згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від року по справі N°369/14725/18. Автомобіль марки КАМАЗ, моделі 55111, д/н [NUMBER] був застрахований у ПАТ «СК «Галицька» за Полісом АМ 2436436 від 15.01.2018 року, діючим станом на 14.11.2018 року. Згідно висновку № 894/27-18 розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки «VOLVO ХС90» д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталася 14.11.2018 року, становить 272 817,89 грн. Позивач також оплатив 3800,00 грн. по визначенні вартості матеріального збитку. 21.03.2019 року між ПАТ «СК «Галицька» та [PERSON] укладено протокол узгодження розміру страхового відшкодування та порядку його виплати - ГСК0000010004-01М на суму 100 000,00 грн. Також позивач звертався до відповідача [PERSON] , як власника автомобіля марки КАМАЗ, моделі 55111, д/н [NUMBER] , з листом-вимогою про відшкодування шкоди. Однак, ані страхова компанія, ані відповідач [PERSON] не відшкодували позивачу завдану шкоду. За таких обставин, згідно заяви про уточнення позовних вимог від 23.09.2019 року позивач звернувся із вказаним позовом до суду та просив стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 272 817,89 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 37 974,30 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 3 800,00 грн., судовий збір у розмірі 2 928,17 грн. Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М. прийняв рішення від 09.08.2022 у справі № 369/6315/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений Київ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька», [PERSON] , про відшкодування шкоди. При розгляді справи №369/6315/19 судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки КАМАЗ, моделі 55111, випуску 1990 року, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - вантажний самоскид, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ 3246 26.12.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 20.02.2018 року між [PERSON] (наймодавець) та ТОВ «Зелений Київ» (наймач) укладено договір найму транспортного засобу, який посвідчений нотаріально, згідно якого вказано: 1.1. Наймодавець зобов`язується передати наймачеві в строкове, платне користування, а наймач зобов`язується прийняти в найму автомобіль марки КАМАЗ, моделі 55111, випуску 1990 року, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - вантажний самоскид, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ 3246 26.12.2017 року, що належить наймодавцю строком на три роки, тобто з 20.02.2018 року по 20.02.2021 року. 1.2. Цільове призначення автомобіля, що передається в найм для забезпечення виробничої діяльності наймача пов`язане з його господарчою та виробничою діяльністю. 4.3. Наймач протягом строку найму (оренди) зобов`язується: 4.3.6. брати на себе всі витрати, пов`язані із зберіганням і експлуатацією найманого автомобіля, проводити технічне обслуговування (у т.ч. заміну шин та акумулятора), підтримувати ТЗ у належному технічному стані, та усувати наслідки аварій (ДТП) та ушкодження автомобіля, які виникли при його експлуатації, здійснювати необхідний ремонт. Позивач є власником автомобіля марки «VOLVO ХС90», д/н [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . При розгляді справи № 369/6315/19, судом встановлено, що згідно Висновку експерта №29938/21-54 від 17.02.2022 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 369/6315/19 вказано, що розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки «VOLVO ХС90» д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталася 14.11.2018 року, становить 273 467,62 грн. в т.ч. ПДВ. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.08.2022 у справі № 369/6315/19 встановлено, що у зв`язку із цими обставинами, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «VOLVO ХС90» д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталася 14.11.2018 року, що становить 273 467,62 грн. вт.ч. ПДВ, підлягає відшкодуванню: з боку ПАТ «СК «Галицька» відповідно до ліміту відповідальності та укладеного 21.03.2019 року між ПАТ «СК «Галицька» та [PERSON] протоколу узгодження розміру страхового відшкодування та порядку його виплати - ГСК0000010004-01М у розмірі 100 000,00 грн.; а різниця між матеріальним збитком в розмірі 273 467.62 грн. та сумою страхового відшкодування у розмірі 100 000.00 грн.. що становить 173 467,62 грн. підлягає відшкодуванню спільно з боку ТОВ «Зелений Київ», оскільки товариство є особою, яке на відповідній правовій підставі (договору найму транспортного засобу від 20.02.2018 року, який посвідчений нотаріально), володіло автомобілем марки КАМАЗ моделі 55111. д/н [NUMBER] , було обізнано з необхідністю нотаріального посвідчення договору оренди транспортного засобу від 30.10.2018 року, та з боку [PERSON] у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. На підставі вищевказаного позивач просив суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений Київ» 33113, м. Київ, Шевченківський район, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЯ МАКУХА, будинок 3, квартира 21, Код €ДРПОУ 38124150) та [PERSON] ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) 173 467,62 гривень. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений Київ» 13113, м. Київ, Шевченківський район, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЯ МАКУХА, будинок 3, квартира 21, Код ЄДРПОУ 38124150) та [PERSON] ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) судовий збір та інші судові витрати. Відзив відповідача на позов відповідачами не наданий. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача. В судове засідання позивач, відповідач, представник відповідача, не з`явились. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звертався до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений Київ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька», [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої вимоги до [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений Київ» Зайцев Андрій Анатолійович мотивувував тим, що 14.11.2018 року по вул. Білогородська в с. Святопетрівське, Києво-Святошинського району, Київської області, сталася ДТП, за участю автомобіля марки КАМАЗ, моделі 55111, д/н [NUMBER] , при якій автомобіль позивача марки «VOLVO ХС90», д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Винним в даній ДТП є [PERSON] згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від року по справі N° 369/14725/18 .Автомобіль марки КАМАЗ, моделі 55111, д/н [NUMBER] був застрахований у ПАТ «СК «Галицька» за Полісом АМ 2436436 від 15.01.2018 року, діючим станом на 14.11.2018 року. Згідно висновку № 894/27-18 розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки «VOLVO ХС90» д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталася 14.11.2018 року, становить 272 817,89 грн. Позивач також оплатив 3800,00 грн. по визначенні вартості матеріального збитку. 21.03.2019 року між ПАТ «СК «Галицька» та [PERSON] укладено протокол узгодження розміру страхового відшкодування та порядку його виплати - ГСК0000010004-01М на суму 100 000,00 грн. Також позивач звертався до відповідача [PERSON] , як власника автомобіля марки КАМАЗ, моделі 55111, д/н [NUMBER] , з листом-вимогою про відшкодування шкоди. Однак, ані страхова компанія, ані відповідач [PERSON] не відшкодували позивачу завдану шкоду. За таких обставин, згідно заяви про уточнення позовних вимог від 23.09.2019 року позивач звернувся із вказаним позовом до суду та просив стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 272 817,89 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 37 974,30 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 3 800,00 грн., судовий збір у розмірі 2 928,17 грн. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 серпня 2022 року у справі № 369/6315/19 в задоволенні позову відмовлено. При розгляді справи № 369/6315/19, судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки КАМАЗ, моделі 55111, випуску 1990 року, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - вантажний самоскид, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ 3246 26.12.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 20.02.2018 року між [PERSON] (наймодавець) та ТОВ «Зелений Київ» (наймач) укладено договір найму транспортного засобу, який посвідчений нотаріально, згідно якого вказано: 1.1. Наймодавець зобов`язується передати наймачеві в строкове, платне користування, а наймач зобов`язується прийняти в найм автомобіль марки КАМАЗ, моделі 55111, випуску 1990 року, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - вантажний самоскид, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ 3246 26.12.2017 року, що належить наймодавцю строком на три роки, тобто з 20.02.2018 року по 20.02.2021 року. 1.2. Цільове призначення автомобіля, що передається в найм: забезпечення виробничої діяльності наймача пов`язане з його господарчою та виробничою діяльністю. 4.3. Наймач протягом строку найму (оренди) зобов`язується: 4.3.6. брати на себе всі витрати, пов`язані із зберіганням і експлуатацією найманого автомобіля, проводити технічне обслуговування (у т.ч. заміну шин та акумулятора), підтримувати ТЗ у належному технічному стані, та усувати наслідки аварій (ДТП) та ушкодження автомобіля, які виникли при його експлуатації, здійснювати необхідний ремонт. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач є власником автомобіля марки «VOLVO ХС90», д/н [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . При розгляді справи № 369/6315/19 Судом встановлено, що згідно Висновку експерта №29938/21-54 від 17.02.2022 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі №369/6315/19 вказано, що розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки «VOLVO ХС90» д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталася 14.11.2018 року, становить 273 467,62 грн. в т.ч. ПДВ. Однак, оскільки позов не розглядався стосовно [PERSON] , то судом не було з`ясовано точний правовий характер відносин [PERSON] та ТОВ «Зелений Київ» на час здійснення ДТП під час управління [PERSON] автомобілем КАМАЗ д.н. з. [NUMBER] , який був в оренді ТОВ «Зелений Київ». Зокрема не з`ясовано чи перебував [PERSON] в трудових відносинах з ТОВ «Зелений Київ» станом на 14.11.2018 року, оскільки зі сторони ТОВ «Зелений Київ» мало місце твердження, що після 30 жовтня 2018 року [PERSON] здав автомобіль і продовжує працювати в ТОВ «Зелений Київ». В справу, що розглядається позивачем належних доказів щодо вказаної обставини не надано. В абз. 3 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). В п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що при розгляді справ про відшкодування шкоди за ст. 441 ЦК суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст. 440 ЦК, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації. Господарські (підприємницькі) товариства, кооперативи відповідають за шкоду на підставі ст. 441 ЦК у випадках її заподіяння як їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від їх імені, так і особами, які виконують роботу за трудовим договором. Юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, має право в установленому законом порядку стягнути її з свого працівника. В п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Ч. 5 ст. 81 ЦПК встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України правова оцінка надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому, з огляду на низку тверджень позивача, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed