Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

24.04.2023 позивач [PERSON] , через свого представника, звернулася до суду з позовом до відповідача Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини по спадкуванню за заповітом. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла [PERSON] . За життя, 02.06.2005, нею було складено заповіт, яким вона заповіла позивачу [PERSON] усе майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, все те, що за законом буде належати їй і на що вона буде мати право за законом. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області номер в реєстрі 94 дата реєстрації у Спадковому реєстрі 14.02.2006. Позивач дізнавшись у 2023 року, що померла за життя залишила заповіт на її ім`я, звернулася до нотаріуса з питання оформлення спадщини, на що отримала роз`яснення, щодо звернення до суду оскільки строк для подачі заяви про прийняття спадщини закінчився. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 25.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, проте представник подав до суду заяву про визнання позову та просив про розгляд справи без його участі у судовому засіданні. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 25.04.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази в цілому, встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно) серія [NUMBER] , виданим Липовецьким відділом реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.03.2023 (а.с. 8). За життя, 02.06.2005 [PERSON] склала заповіт (а.с. 9), яким заповіла позивачу [PERSON] усе майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, все те, що за законом буде належати їй і на що вона буде мати право за законом. Даний заповіт зареєстровано в реєстрі за №94 та посвідчено секретарем виконкому Староприлуцької сільської ради від 02.06.2005, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.02.2006 (а.с. 10). Відповідно до листа Управління надання адміністративних послуг №1 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 03.04.2023 за №251/25-23, слідує, що на на гр. [PERSON] виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай), за №414 від 30.08.1997 у розмірі 2,99 умовних кадастрових гектарів, серія ВН №0205112 відповідно до розпорядження Липовецької районної державної адміністрації №199 від 23.07.1997. На підставі вказаного сертифіката на земельну частку (пай) Державний акт на право приватної власності на землю не видавався (а.с 11). Вказане також підтверджується випискою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с. 12). Крім того, згідно довідки Турбівської селищної ради від 12.09.2022 за №696 (а.с. 14) вбачається, що до складу сім`ї померлої [PERSON] входили: син [PERSON] , 1948 р.н. (помер) та син [PERSON] - 1958 р.н. (помер [INFO] ). Також, з довідки Турбівської селищної ради від 12.09.2022 №698 (а.с. 15) слідує, що дійсно померла [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті, 13.06.2005 була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вказаною адресою окрім неї ніхто не проживав та не був зареєстрований. Представник позивача\~у позові\~вказала,\~що поважність\~причини пропуску\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини після\~смерті [PERSON] стало\~те, що позивач, зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Про існування на її ім`я заповіту, який залишила померла [PERSON] за життя їй відомо не було. Зокрема у спадкоємця було відсутнє свідоцтво про смерть померлої, що стало підставою для отримання його повторно 29.03.2023 року у Липовецькому відділі ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ). Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак після відкриття спадщини [PERSON] позивач, намагаючись її оформити, пропустила шестимісячний строк для подання заяви до нотаріуса. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У відповідності до норм ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто фактично, спадкова маса, що залишилася після смерті спадкодавця, належить позивачу, однак юридично залишається не оформленою, а визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є єдиним можливим способом оформити спадкове майно за законом. Відповідно до витягу із Спадкового реєстру, слідує що спадкова справа за померлою [PERSON] , що померла [INFO] , не заводилася. Спадкоємці які спільно проживали на час смерті із померлою також відсутні, що підтверджується довідками органу місцевого самоврядування, що додані до позовної заяви. Як свідчить судова практика щодо визначення поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, до поважності пропуску строку відносять необізнаність спадкоємця про наявність заповіту та водночас вочевидь відсутність у спадкоємця свідоцтва про смерть спадкодавця. Така позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17); За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд вважає, що встановлені причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини померлої [INFO] [PERSON] є поважними причинами пропуску такого строку і обставинами, які перешкоджали позивачу вчасно прийняти спадщину. Крім того, відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду і суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визначення позивачу додаткового двохмісячного строку для подання заяви в органи нотаріату про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved