Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представником позивачів, адвокатом Боровцем Миколою Степановичем, в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подано на розгляд суду позовну заяву до Радехівської міської ради Львівської області, у якій просить: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , що померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не встигла оформити своїх спадкових прав після смерті чоловіка - [PERSON] , що помер [INFO] і, які належали [PERSON] на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №059414 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2917 від 18.09.1998. визнати за [PERSON] право власності на 1/4 земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті баби - [PERSON] , що померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не встигла оформити своїх спадкових прав після смерті чоловіка - [PERSON] , що помер [INFO] і, які належали [PERSON] на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №059414 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2917 від 18.09.1998. визнати за [PERSON] право власності на 1/4 земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті баби - [PERSON] , що померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не встигла оформити своїх спадкових прав після смерті чоловіка - [PERSON] , що помер [INFO] і, які належали [PERSON] на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №059414 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2917 від 18.09.1998. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивачів покликається на те, зокрема, що [INFO] помер батько [PERSON] та дідусь [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] . Після смерті [PERSON] окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області. Земельні ділянки після смерті [PERSON] успадкувала дружина - [PERSON] , яка спільно з ним проживала на день смерті та фактично вступила в управління та володіння вказаним майном, однак не оформила спадкові права на вказані земельні ділянки у зв`язку з тим, що Державний акт серії І-ЛВ №059414 видано після смерті спадкодавця, а саме [INFO] . [INFO] померла мати [PERSON] та бабуся [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] . Під час перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла [PERSON] . Оскільки на момент смерті [PERSON] померла дочка [PERSON] , то право на спадкування майна перейшло до дітей останньої - [PERSON] та [PERSON] за правом представлення. При зверненні до нотаріальної контори позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з тим, що державний акт видано після смерті спадкодавця та втратою оригіналу державного акта. З урахуванням викладеного, просить позов задовольнити. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Заяви та клопотання учасників справи Представник позивачів подав на розгляд суду заяву про розгляд справи у відсутності позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити (а.с.72). Відповідач подав на розгляд суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.71). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 05.05.2023 відкрито провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.67-68). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачів посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [INFO] в с. Стоянів Радехівського району Львівської області у віці 68 років помер батько [PERSON] та дідусь [PERSON] і [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 24.10.2017 Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Львівській області (а.с.14). Після смерті [PERSON] окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ЛВ №059414, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2917 18 вересня 1998 року. 3 даного акта видно, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,1604 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ N059414 видно, що [PERSON] було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 1,7436 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 1,2041 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0,2127 гектарів (кормових угідь) (а.с.15). Розпорядженням голови Радехівської РДА Львівської області №531 від 15.09.1998 «Про надання дозволу на розробку проекту по передачі земельних часток (паїв) і видачі державних актів на право приватної власності на землю громадянам с. Стоянів та с. Збоївська на території Стоянівської сільської ради» та додатком до розпорядження «Списком громадян власників сертифікатів на земельні частки (паї) Стоянівської сільської ради» (п.990) вбачається, що гр. [PERSON] є власником сертифікату на пай площею (2,59 га) з відміткою «помер» (а.с.16-19). Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3500580312022 від 04.07.2022, № НВ-3500564732022 від 23.06.2022 та № НВ-5600552762022 від 04.07.2022 земельним ділянкам [PERSON] , належним йому на підставі Державного акту серії I-ЛВ №059414 від 18.09.1998, присвоєно наступні кадастрові номери: 4623985800:06:000:2260; 4623985800:08:000:0301; 4623985800:06:000:2259 (а.с.20-25). Зі Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30 березня 1956 року слідує, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.10.1955. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.29). Відповідно до довідки № l27 від 16.02.2023, виданої старостою сіл Збоївська, Стоянів Радехівської міської ради Львівської області, гр. [PERSON] 1927 р.н., який помер [INFO] на день смерті був зареєстрований у [ADDRESS] . На день смерті разом з гр. [PERSON] , 1927 р.н., була зареєстрована та проживала дружина - [PERSON] , 1937 р.н. (а.с.30). Згідно Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №71428201 від 09.02.2023 після смерті [PERSON] . Радехівською державною нотаріальною конторою 21.02.1996 відкрито спадкову справу - номер у спадковому реєстрі №67534433 (а.с.31). [INFO] померла мати [PERSON] та бабуся [PERSON] і [PERSON] - [PERSON] , у віці 77 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 22.05.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області (а.с.32). Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.07.1961 [PERSON] народилась [INFO] у с. Стоянів Червоноградського (раніше Радехівського) району Львівської області. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.33). Згідно Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 26.02.1983 [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб26.02.1983. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с.34). Тобто, [PERSON] є дочкою померлих [PERSON] та [PERSON] та згідно зі ст.1261 ЦК України відноситься до 1 черги спадкоємців за законом померлої матері - [PERSON] . Згідно зі Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.1956 [PERSON] народилася [INFO] у с. Стоянів Червоноградського (раніше Радехівського) району Львівської області. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.35). У відповідності до Свідоцтва про одруження [NUMBER] від 01.11.1975 [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб01.11.1975. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.36). Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2007 [PERSON] померла [INFO] у віці 50 років про що в Книзі реєстрації смертей 12.03.2007 зроблено відповідний актовий запис за №9 (а.с.37). Згідно Свідоцтва про народження серії 1-Г №073300 від 08.09.2006 [PERSON] народилася [INFO] у с. Стоянів Червоноградського (раніше Радехівського) району Львівської області. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.38). Згідно Свідоцтва про шлюб серії 1-Г №034459 від 20.07.2006 [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб20.07.2006. Після реєстрації шлюбу дружина присвоїла собі прізвище - [PERSON] (а.с.39). Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.05.1977 [PERSON] народився [INFO] у с. Стоянів Червоноградського (раніше Радехівського) району Львівської області. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.40). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37450862 від 25.05.2014 приватним нотаріусом Комарницькою Н.І. 22.05.2014 зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.41). Зі Свідоцтва про право на Спадщину за законом серії НОК №384892 від 27.01.2020 та НОК №384893 від 27.01.2020 видно, що [PERSON] успадкувала 1/2 земельних ділянок належних померлій матері - [PERSON] згідно Державного акту серії І-ЛВ №059413 від 18.09.1998 (а.с.42-43). Зі Свідоцтва про право на Спадщину за законом серії НОК №384894 від 27.01.2020 та НОК №384895 від 27.01.2020 видно, що [PERSON] успадкувала 1/4 земельних ділянок належних померлій бабі - [PERSON] згідно Державного акту серії І-ЛВ №059413 від 18.09.1998 (а.с.44-45). Зі Свідоцтва про право на Спадщину за законом серії НОК №384897 від 27.01.2020 та НОК №384896 від 27.01.2020 видно, що [PERSON] успадкував 1/4 земельних ділянок належних померлій бабі - [PERSON] згідно Державного акту серії І-ЛВ №059413 від 18.09.1998 (а.с.46-47). В оформленні спадкових прав позивачам після смерті [PERSON] на земельну ділянку 3,1604 га, яка згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №059414 належала [PERSON] нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що державний акт видано після смерті Спадкодавця та втратою оригіналу державного акта (а.с.48-50). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачів права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачам у видачі відповідних Свідоцтв про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України), Земельного кодексу України (далі - ЗК України), Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» №899-IV від 05.06.2003, Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР). Отже, земельну ділянку після смерті [PERSON] успадкувала його дружина [PERSON] , яка спільно з ним проживала на день смерті та фактично вступила в управління та володіння майном. Відповідно до вимог статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину. у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. З матеріалів справи видно, що позивачам було відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину. За змістом постанов приватного нотаріуса Комарницької Н.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачам відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку площею 3,1604 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки державний акт на вказану земельну ділянку видано після смерті власника. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно з п.5 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проваляться відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до положень 3К України набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Такий порядок визначений статтею 118 Земельного кодексу України. Згідно з п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Порядок виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, визначений Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Відповідно до ст. 1 Закону право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно із статтею 2 Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" особи власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), технічної документації із землеустрою інвентаризації земель або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (ст. 11 Закону). Відповідно до пункту 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пунктами 5-6 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Отже, після виділення в натурі земельної ділянки та видачі державного акту на право власності на землю, право на земельну частку (пай) припиняється. Таким чином, після виділення в натурі земельної ділянки та видачі державного акта на право власності на землю [PERSON] право на земельну частку (пай) є реалізованим. Положення ст. 81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,1604 га розташована на території Стоянівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачі, відповідно до вимог статті 1296 ЦК України, прийняли спадщину після смерті матері\~ [PERSON] . Згідно копії спадкової справи інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, не встановлено. Ці обставини сторонами не оскаржені та підтверджуються матеріалами справи. Позивачі позбавлені можливості прийняти дану спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку. Оскільки видача Свідоцтва про право на спадщину за законом на імена позивачів не може бути проведена на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», враховуючи відсутність заперечень проти позову відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі статей 1216-1218, 1268, 1269, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, статей 524, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статей 22, 81, 118, 131 Земельного кодексу України та

Outcome: approved