Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

29.05.2020 р . [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус КМНО Комарницька О.В., про розірвання договору дарування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому станом на 2015 рік, на праві приватної власності належала трикімнатна квартира загальною площею 72,90 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В зазначеній квартирі він проживав з 1993 року разом зі своєю сім`єю - дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] . В 2015 році він і відповідач прийняли рішення про розірвання шлюбу. З метою забезпечення житлом відповідача й їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] , він та відповідач 15.07.2015 р. уклали договір дарування квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Комарницькою О.В та зареєстрований в реєстрі за № 1618. Відповідно до умов договору дарування, він, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар квартиру [ADDRESS] . 01.09.2015 р. шлюб між ним і відповідачем розірвано. З того часу позивач проживає за місцем своєї реєстрації, проте постійно підтримував стосунки з донькою [PERSON] 31.03.2020 р., приблизно о 09 год. 18 хв. відповідач, перебуваючи у вищезазначеній квартирі вчинила умисний особливо тяжкий злочин, позбавивши життя їх спільну доньку [PERSON] . Відомості щодо умисного вбивства були внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 31.03.2020 р. за № 12020100100003028 та слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління національної поліції у м.Києві розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. 01.04.2020 р. відповідача повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, 02.04.2020 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва підозрювані [PERSON] обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У зазначеному кримінальному провадженні позивач залучений як потерпілий. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира [ADDRESS] на момент подачі позову належить на праві власності відповідачу [PERSON] подарована квартира, яка є предметом договору, є збереженою. Посилаючись на положення ч.ч.1, 4, 5 ст. 727 ЦК України, позивач вважає, що за викладених обставин договір дарування підлягає розірванню, а тому звернувся до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав. Ухвалою від 01.06.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 07.09.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та інших поданих ними заявах по суті справи. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили. З врахуванням думки присутніх в судовому засіданні учасників справи, суд вирішив здійснювати розгляд за відсутності осіб, які не з`явились. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що з 1993 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 01.09.2015 р., що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мали спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 15.07.2015 р. між сторонами укладено договір дарування, який був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Комарницькою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1618, відповідно до умов якого [PERSON] («дарувальник») подарував, а [PERSON] («обдарована») прийняла в дар квартиру [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.07.2015 р. № 40662173, право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за [PERSON] 27.01.2022 р. вироком Шевченківського районного суду м.Києва у справі № 761/30427/20 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме в тому, що вона 31.03.2020 р. приблизно о 09 год.18 хв., знаходячись в приміщенні кімнати квартири [ADDRESS] після словесно конфлікту зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] , з метою протиправного заподіяння смерті останній, використовуючи електронні ваги, ніж та сокиру нанесла доньці тілесні ушкодження: множинні синці, забійні рани, колото-різані та рублені поранення голови, шиї, грудей, живота, правої кисті та зап`ястку (загалом більше 90 ушкоджень), які були несумісні з життям і знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Зазначеним вироком суду [PERSON] призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років. 12.03.2022 р. вказаний вирок набрав законної сили. У частині 1 статті 717 ЦК України визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно із частинами першою, четвертою, п`ятою статті 727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров`я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред`явлення вимоги дарунок є збереженим. У разі розірвання договору дарування обдаровуваний зобов`язаний повернути дарунок у натурі. Розірвання договору є правовою підставою припинення права власності на подаровану річ у обдаровуваного. Обдаровуваний зобов`язується повернути річ дарувальнику в натурі з урахуванням можливого нормального зносу на час перебування у обдаровуваного та у тому вигляді, в якому вона існувала на момент розірвання договору. Право дарувальника на розірвання договору дарування є строковим, адже воно існує доти, поки існує річ, яка є предметом договору (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.09.2019 р. у справі № 464/1509/17). Для застосування вимог ст. 727 ЦК України, обов`язковою умовою є наявність такого, що набрав законної сили вирок суду, щодо особи обдарованого, яка вчинила злочин оскільки, в даному випадку, право на розірвання договору, виникає саме з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду. У такому випадку, дарувальник вправі вимагати розірвання договору дарування та повернення дарунка або відшкодування його вартості. Таким чином, для розірвання договору на підставі вимог ст. 727 ЦК України, необхідною умовою є встановлення вини відповідача, яка в силу вимог ст. 62 Конституції України, має бути підтверджена відповідним судовим рішенням. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що між сторонами укладено договір дарування, за яким відповідач набула у власність подаровану позивачем квартиру, після чого відповідач умисно вчинила злочин проти життя їх спільної з позивачем доньки, а саме умисне вбивство, вина якої встановлена вироком суду, що набрав законної сили, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне розірвати договір дарування квартири [ADDRESS] , укладений 15.07.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусам КМНО Комарницькою О.В. і зареєстрований в реєстрі за № 1618. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, з яких: 840,80 грн. - витрати по сплаті судового збору; 6000,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved