Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

26.01.2023 р. представник позивача [PERSON] - адвокат Масленнікова Т.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька з дітьми. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 24.01.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб виконкомом Української міської ради Обухівського району Київської області, актовий запис №2. Від шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 25.02.2019 р. рішенням Обухівського районного суду Київської області винесено рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Після припинення шлюбних відносин відповідач разом з дітьми почали проживати окремо. Неодноразово позивач намагалася знайти компроміси та налагодити стосунки заради дітей, але це не принесло позитивного результату. Відповідач постійно перешкоджав у вільному спілкуванні позивача з дітьми, не дозволяв з ними спілкуватися, брати участь у їх вихованні, спілкуватися з ними навіть по телефону та допомагати. Позивач неодноразово зверталася до органів опіки з заявами про перешкоду у вільному спілкуванні з дітьми, на підтвердження чого Виконавчим комітетом Української міської ради надано висновок про визначення способу участі у вихованні малолітніх дітей шляхом реалізації права спілкування матері [PERSON] зі своїми малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а саме: два рази в тиждень, у присутності спеціаліста центру надання соціальних послуг Української міської ради, за попередньою домовленістю з батьком [PERSON] та за умови, якщо діти здорові. Однак, [PERSON] продовжував перешкоджати [PERSON] у спілкуванні з дітьми. Під час неодноразового звернення в телефонному режимі відмовлявся надавати інформацію про стан їх здоров`я та успіхи у навчанні, не давав можливості самостійно спілкуватися ні в телефонному режимі, ні при особистій зустрічі. При намаганні відвідати дітей не відчиняв двері та словесно ображав в присутності дітей. Крім того, в позові зазначено, що [PERSON] (старший син) має вади здоров`я та потребує особливого догляду з урахуванням його потреб, чим позивач завжди переймається та цікавиться станом його здоров`я. На час подачі позову до суду позивач перебувала кордоном, де офіційно працює та надсилає кошти на утримання двох спільних дітей. Вона постійно намагається додзвонитися до них та якомога більше цікавитися їх здоров`ям, життям та розвитком. В зв`язку з цим позивач просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з дітьми, а саме: з [PERSON] , [INFO] та з [PERSON] , [INFO] А) Під час приїзду [PERSON] до України, а саме в травні на два тижні, серпні на місяць та листопаді на два тижні визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні дітей встановивши час спілкування наступним чином: на період навчання: - з [PERSON] з п`ятниці 18.00 до неділі 18.00, з проживанням за адресою [ADDRESS] , - з [PERSON] з середи 18.00 до неділі 18.00, з проживанням за адресою [ADDRESS] , на період канікул: - з [PERSON] з понеділка 10.00 до п`ятниці 18.00, з проживанням за адресою [ADDRESS] , - з [PERSON] з понеділка 10.00 до п`ятниці 18.00, з проживанням за адресою [ADDRESS] . Б) Не перешкоджати спілкуванню в онлайн (телефонному) режимі щодня по 30-60 хвилин щовечора, а також в смс-переписці. Судові витрати покласти на відповідача. 20.02.2023 р. ухвалою судді Обухівського районного суду відкрито загальне позовне провадження у даній справі. 28.03.2023 р. до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Цуркана М.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що дійсно двоє неповнолітніх дітей проживають разом з відповідачем та перебувають на його утриманні. Позивачка постійно перебуває за межами України в Польщі, де працює. У зв`язку з цим вона має постійний зв`язок з сином [PERSON] через мобільний телефон, перешкод у вільному спілкуванні позивачка не має. Старший син [PERSON] , в силу обставин тяжкої хвороби та особливих потреб, не має можливості нормально спілкуватися не тільки з позивачкою, а й з батьком, братом, бабусями та дідусями. Про стан його здоров`я постійно повідомляє позивачку відповідач. Будь-яких доказів перешкоджання вільному спілкуванню чи вихованню дітей позивачкою не надано суду. Дійсно, позивачка зверталася до органів опіки та піклування для встановлення способу участі у вихованні малолітніх дітей, з заявами 31.05.2022 р. та 14.06.2022 р. Виконавчим комітетом Української міської ради було прийнято рішення №140 від 30.06.2022 р., яким визначено спосіб участі у вихованні малолітніх дітей шляхом реалізації права спілкування позивачки два рази на тиждень, у присутності спеціаліста центру надання соціальних послуг Української міської ради, за попередньою домовленістю з батьком [PERSON] , за умови якщо діти здорові. Виконавчий комітет Української міської ради листом №1797/3-22 від 04.07.2022 р. повідомив позивачку, що за результатами розгляду її заяви від 14.06.2022 р. №к-265/2-22 щодо визначення порядку участі в вихованні малолітніх дітей та заяви від 31.05.2022 р. №223/2-22 з аналогічним зверненням, вище згадані заяви були розглянуті на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яка відбулась 13.06.2022 р. прийнято рішення №140 від 30.06.2022 р. Але позивачка, з 30.06.2022 р. своїм правом на виховання дітей не скористалася жодного разу. До відповідача з вимогою виконання рішення виконавчого комітету Української міської ради не зверталась. До правоохоронних органів з приводу перешкоджання їй в реалізації вказаного рішення не зверталась. При цьому жодних перешкод у реалізації її права на виховання дітей та побачень з ними відповідачем здійснено не було. Відповідач не заперечує проти виховання та побачень позивачки з дітьми у встановлений рішенням виконавчого комітету Української міської ради спосіб. Позивачка не скористалася своїм правом на реалізацію рішення виконавчого комітету Української міської ради №140 від 30.04.2022 р. Прийняте рішення за результатами розгляду її заяв до суду не оскаржувала, доказів здійснення перешкод відповідачем у вихованні та побаченні з дітьми суду не надала. Матеріали справи не містять доказів порушення відповідачем прав позивача на виховання дітей або побачень з ними. Відповідач поніс у зв`язку з розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000.00 грн. В зв`язку з цим просить суд в задоволенні позову відмовити повністю, стягнути з позивачки на користь відповідача судові витрати. 20.04.2023 р. ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача про заміну третьої особи по справі, залучено в якості третьої особи Виконавчий комітет Української міської ради Обухівського району Київської області, як орган опіки та піклування, та зобов`язано надати суду висновок про можливість участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 31.05.2023 р. ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, суду пояснила, що вони з відповідачем розлучені. З 2019 р. відповідач забороняє їй спілкуватися з дітьми вже 4 роки. З цього приводу є рішення виконкому, але вона з ним не згодна. Вона платить відповідачу аліменти. Відповідач блокує дітям її телефон. Вона хоче з дітьми зустрічатися. Перешкоджає в спілкуванні з дітьми нова дружина відповідача. Відповідач не перешкоджає, але її не влаштовує такий варіант виконкому. Їй перешкоджають спілкуватися з дітьми по телефону. Представник позивача - адвокат Масленнікова Т.М. в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що відповідач перешкоджає позивачці спілкуватися з дітьми, хоча вона сплачує аліменти. З цього приводу є рішення органу опіки та піклування від 30.06.2022 р., але вони з ним не згодні. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Цуркан М.М. в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що доказів перешкоджання позивачці у спілкуванні з дітьми не має. Є рішення виконкому, яке позивача не влаштовує, але вона його не оскаржувала. Позивач вказала, що перешкод не має, її права не порушені. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позивачка не живе в Україні і їй ніхто не перешкоджає у спілкуванні з дітьми. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явився, в своєму клопотанні просив суд справу розглянути без їх участі. Суд, вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлені наступні обставини: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі від якого мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 25.02.2019 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією рішення Обухівського районного суду Київської області № 2-152/19 (372/1808/18) від 25.02.2019 р. (а.с.7-8) Згідно копії рішення виконавчого комітету Української міської ради №140 від 30.06.2022 р., визначено спосіб участі у вихованні малолітніх дітей шляхом реалізації права спілкування матері [PERSON] зі своїми малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а саме: два рази в тиждень, у присутності спеціаліста центру надання соціальних послуг Української міської ради, за попередньою домовленістю з батьком - громадянином [PERSON] та за умови, якщо діти здорові. (а.с.9) З копій висновків по повідомленню [PERSON] від 26.07.2018 р. та від 05.08.2018 р. вбачається, що [PERSON] зверталася до Обухівського ВП ГУНП в Київські області з приводу перешкоджання [PERSON] їй в спілкуванні з дітьми та зайнятті їхнім вихованням. В ході перевірки було встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, тому [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного спору. (а.с.10 - 11) 14.06.2022 р. [PERSON] звернулася до Українського міського голови з заявою в якій пояснила, що вона працює і мешкає у Польщі. Просила розглянути графік зустрічей з дітьми, на період її відпустки в Україні, яка проходить 1-2 рази на рік. Просила розглянути 2 варіанти графіку зустрічей з дітьми, на період навчання і на період канікул. [PERSON] вказала, що готова дотримуватися розкладу загальноосвітніх установ та секцій. Під час навчального року, години зустрічей з [PERSON] (12.06.2012 р.) з п`ятниці 18-00 - неділя 18-00, а також проживанням за адресою [ADDRESS] .У період хвороби. безперешкодне відвідування сина за місцем його знаходження. Повідомлять про його стан здоров`я. Не перешкоджати спілкуванню з тіткою, бабусею, дідусем. Не перешкоджати спілкуванню по телефону, а також у смс-переписці. У разі не дозвону до [PERSON] , щоб уникнути надалі необґрунтованих звинувачень, [PERSON] зобов`язалася повідомляти [PERSON] за номером [NUMBER] . Під час навчального року, години зустрічей з [PERSON] ( [INFO] ), дитина з інвалідністю, яка вимагає особливого нагляду, просила розглянути графік з середи 18-00 - неділя 18-00, а також проживанням за адресою [ADDRESS] . У період хвороби. безперешкодне відвідування сина за місцем його знаходження. Повідомлять про його стан здоров`я. Не перешкоджати спілкуванню з тіткою, бабусею, дідусем. Крім того [PERSON] просила розглянути графік під час канікул з [PERSON] ( [INFO] ) З понеділка 10-00 по п`ятницю 18-00 з проживанням за адресою [ADDRESS] . У період хвороби, безперешкодне відвідування сина за місцем його знаходження. Повідомляти про його стан здоров`я. Не перешкоджати спілкуванню по телефону, а також у смс-переписці. У разі не дозвону до [PERSON] , щоб уникнути надалі необґрунтованих звинувачень, [PERSON] зобов`язалася повідомляти [PERSON] за номером [NUMBER] . Під час канікул, години зустрічей з [PERSON] ( [INFO] ), дитина з інвалідністю, яка вимагає особливого нагляду, просила розглянути графік з понеділка 10-00 по п`ятницю 18-00, а також проживанням за адресою [ADDRESS] . У період хвороби. безперешкодне відвідування сина за місцем його знаходження. Повідомлять про його стан здоров`я. Не перешкоджати спілкуванню з тіткою, бабусею, дідусем. (а.с.12-13) З копії трудового договору від 01.03.2022 р. та інформації для працівника до трудового договору укладеного 01.03.2022 р. вбачається, що [PERSON] працює в Польщі в PRACA WM Тов. З.о.в. до 20.02.2024 р., помічником інтролігатора (палітурника), має заробітну плату 3010,00 злотих, розмір відпустки 26 днів. (а.с.14-15) Листом виконавчого комітету Української міської ради вих..№1797/3-22 від 04.07.2022 р. [PERSON] , за результатами розгляду її заяви від 14.06.2022 №К-265/2-22 щодо визначення порядку участі у вихованні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . [INFO] було повідомлено, що попередньо подана нею заява від 31.05.2022 р. №223/2-22 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Української міської ради з аналогічним зверненням та яка розглянута на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, що відбулася 13.06.2022 р. За результатами розгляду прийнято рішення від 30.06.2022 р. №140 про визначення порядку участі у вихованні малолітніх дітей. (а.с.42) Згідно листа про надання інформації виконавчого комітету Української міської ради вих.№2002/3-23 від 31.05.2023 р. та витягу з протоколу №5 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Української міської ради від 09.05.2023 р., на засіданні комісії представник позивача [PERSON] повідомила, що [PERSON] перебуває за кордоном та саме такий графік її не влаштовує, позивачка хоче спілкуватися частіше графіку на той період, як буде в Україні. А саме в травні два тижні, в серпні та листопаді, за місцем її проживання: [ADDRESS] , з понеділка по п`ятницю проживаючи разом з нею, на вихідні з батьком, а також просить не перешкоджати в спілкуванні кожного дня в телефонному режимі. [PERSON] повідомив, що колишня дружина в 2022 р. всього один раз бачила дітей. Перешкод не чинить у спілкуванні так як мати не з`являється до міста та не зверталася до нього, в останнє телефонувала минулого року. Начальник служби у справах дітей та сім`ї Української міської ради Соколенко С. повідомила, що звернень до служби щодо перешкод у спілкуванні не надходило. [PERSON] пояснив, що не заперечує, щоб колишня дружина [PERSON] кожного дня бачилася з дітьми, якщо їй мало часу, але в присутності фахівця із соціальної роботи. Директор «Центру надання соціальних послуг» Української міської ради [PERSON] повідомила, що фахівець із соціальної роботи може лише бути присутнім пару годин на день, через завантаженість фахівців. Юрист виконавчого комітету Української міської ради Ярмоленко І. повідомила, що є рішення виконавчого комітету Української міської ради, яке є чинним та безстроковим, отже не доцільно вносити зміни лише на певний період, тим більше, коли батько не заперечує бачитися кожного дня в присутності фахівців із соціальної роботи. В зв`язку з цим було вирішено стати на захист прав та законних інтересів малолітніх дітей та залишити рішення без змін. Оскільки мати [PERSON] тривалий час не бачила дітей. Якщо діти добре будуть йти на контакт з матір`ю та це не шкодитиме їхньому здоров`ю, по висновках роботи фахівців із соціальної роботи, лише тоді, за заявою, час спілкування з дітьми можна буде змінювати. (а.с.73-75) Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого ч.5 цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи . Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із положеннями ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Щодо позовних вимог позову суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивач зверталася до виконавчого комітету Української міської ради, яким було винесене рішення №140 від 30.06.2022 р. про визначення способу участі у вихованні малолітніх дітей матері [PERSON] , однак з цим рішенням вона не згодна. Разом з тим, встановлено, що відповідач не чинить позивачці перешкод у її спілкуванні з дітьми. Дану обставину також позивач підтвердила в судовому засіданні. Відповідач не заперечує, щоб позивач бачилася з дітьми та приймала участь у їх вихованні, а тому суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачка як на підстави для задоволення позову не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Згідно з ч.2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1. у разі задоволення позову - на відповідача; 2. у разі відмови в позові - на позивача; 3. у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Згідно з частиною 4статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Статтями26,27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Захист інтересів відповідача [PERSON] здійснює адвокат Цуркан М.М., що підтверджується договором №1/13-03-23 про надання правової допомоги укладеного між відповідачем та адвокатом Цуркан М.М. від 13.03.2023 р. та ордером на надання правничої (правової) допомоги від 13.03.2023 р. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3статті 137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частина 2статті 15 ЦПК України). 28.03.2023 р. представником відповідача - адвокатом Цурканом М.М. до суду був поданий відзив на позовну заяву про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, в якому він просив суд в задоволенні позову відмовити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, а саме: підготовка адвокатом відзиву на позовну заяву 3000,00 грн., участь адвоката в одному судовому засіданні 1000,00 грн., а всього 4000,00 грн. До вказаного відзиву на позовну заяву додано копії договору №1/13-03-23 про надання правової допомоги від 13.03.2023 р., рахунку-фактури №15-03-23 від 15.03.2023 р., платіжної інструкції № 0.0.2906497959.1 від 17.03.2023 р. (а.с.39, 43-48) Отже, сума оплати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 4000,00 грн. є обґрунтованою і документально підтвердженою, а тому підлягає стягненню з відповідачів. Таким чином, суд вважає, за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені відповідачем судові витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. 00 коп. Враховуючи викладене та

Outcome: approved