Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив стягнути з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку з урахуванням сплати податків та обов`язкових платежів у порядку встановленого чинним законодавством з 14.09.2022 року по день фактичного розрахунку або по день рішення суду. Свої вимог обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва позов [PERSON] про стягнення заробітної плати невиплаченої при звільненні з роботи в повному обсязі, вихідної допомоги у зв`язку з порушенням строків звільнення, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою строків її виплати, невиплаченої заборгованості за авансовими звітами та оплати лікарняного задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь [PERSON] 380118,83 грн. заборгованості по невиплаті підзвітних коштів та судовий збір в сумі 3801,18 грн. У задоволені решти вимог відмовлено. В подальшому рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.09.2022 року стягнуто з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь позивача невиплачену суму заробітної плати в сумі 447,10 грн., вихідну допомогу в сумі 17247,00 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 18595,06 грн., невиплачену частину по оплаті за лікарняний в сумі 558,72 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 245482,30 грн. Позивач зазначив, що відповідач не виконав рішення суду та не відповідає на запити і поштову кореспонденцію. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. 26.01.2023 року ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження у справі. 26.01.2023 року від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.06.2023 року у задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження у справі відмовлено. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що наказом Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» № 85-к/тр від 14.06.2017 року позивач був призначений на посаду завідувача станції насінницької Овруцької сортодослідної станції Житомирської філії Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу». Позивача наказом про звільнення № 36 к/тр від 11 квітня 2019 року було звільнено з 12.04.2019 року, на підставі заяви про звільнення від 18.02.2019 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2021 позов [PERSON] про стягнення заробітної плати невиплаченої при звільненні з роботи в повному обсязі, вихідної допомоги у зв`язку з порушенням строків звільнення, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою строків її виплати, невиплаченої заборгованості за авансовими звітами та оплати лікарняного задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь [PERSON] 380118,83 грн. заборгованості по невиплаті підзвітних коштів та судовий збір в сумі 3801,18 грн. У задоволені решти вимог відмовлено. В подальшому рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.09.2022 року стягнуто з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь позивача невиплачену суму заробітної плати в сумі 447,10 грн., вихідну допомогу в сумі 17247,00 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 18595,06 грн., невиплачену частину по оплаті за лікарняний в сумі 558,72 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 245482,30 грн. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як зазначає позивач, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13.09.2022 року виконано не було, у зв`язку з чим він має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації проводиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100. Згідно з абзацом 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою пов`язана відповідна виплата. Абзацом 2 п. 8 вказаного Порядку встановлено, що в разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13.09.2022 року середньоденна заробітна плата позивача становить 287,45 грн. Період з часу ухвалення рішення судом з 14.09.2022 року (день наступний після ухвалення) по день ухвалення рішення 14.06.2023 року складає 198 днів (вересень 13 днів, жовтень 21 день, листопад 22 дні, грудень 22 дні, січень 22 дні, лютий 20 днів, березень 23 дні, квітень 20 днів, травень 23 дні, червень 12 днів). Абзацом 1 п. 8 Порядку, встановлено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, отже 287,45 грн. * 198 днів = 56915,10 грн. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку позивачу до моменту ухвалення судом рішення становить 56915,10 грн. Верховний Суд в постанові від 12.02.2020 (справа №367/595/17, провадження № 61-13222св18) вказав, що звернення працівника до суду з позовом про стягнення сум, які належать йому до виплати від підприємства, установи, організації станом на день звільнення, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід вважати пред`явленням вимоги про розрахунок, яка передбачена статтею 116 КЗпП України. У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі ст. 117 КЗпП України наступає після звернення звільненого працівника до суду та невиплата після пред`явлення вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать. Виплата працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є формою матеріальної відповідальності роботодавця, яка виникає у випадку вчинення ним порушення норм трудового законодавства. Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок ввести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Отже, за загальним правилом, у зв`язку з несвоєчасним розрахунком із звільненим працівником, роботодавець повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього додатку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в рішенні. Питання щодо справляння і сплати податків й інших обов`язкових платежів у такому випадку вирішуватиметься при виконанні рішення суду, тому відповідач повинен сплатити податки та обов`язкові платежі при оплаті заборгованості. З урахуванням довідок ОК-7, ОК-5 та рішень суду про наявні заборгованості, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 14 вересня 2022 року по день ухвалення рішення. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved