Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

До Приморського районного суду м.Одеси 03.05.2022 року надійшов позов [PERSON] до Одеської міської ради, [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Разом із позовом позивачкою було подано до суду клопотання про витребування доказів. В обґрунтування позову зазначено, що у квітні 2018 помер батько позивачки [PERSON] , заповіту не залишив. До складу спадкового майна входить 250/1000 квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі спадкодавець проживав до часу відкриття спадщини. Позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса. Листом від 09.11.2021 року №1196/02-14 державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м.Одеси повідомив позивачці, що вона внаслідок пропущення строку для прийняття спадщини вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті батька. Зазначила, що строк для прийняття спадщини пропущений в наслідок того, що на час відкриття спадщини позивачка разом із батьком не проживала, відносини з ним не підтримувала, тому про смерть батька не була обізнана. У проміжок часу з моменту відкриття спадщини позивачка мала низку захворювань, зокрема, недостатність стравохідно-шлункового з`єднання, гастрит, остеохондроз, бурсит лодижки правого гомілковостопного суглобу, у зв`язку з чим проходила курси лікування. Також, позивачка виховує доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина періодично хворіє на ГРВІ та бронхіт, у зв`язку з чим потребує лікування та піклування. З березня 2020 року в Україні був введений карантин з метою запобігання поширення COVID-19, здійснювались протиепідемічні заходи. З 24.02.2022 року на території всієї України введений військовий стан, а тому на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, позивачка вважає, що причини пропуску строку на прийняття спадщини є поважними, тобто такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами щодо вчинення позивачкою дій по прийняттю спадщини за своїм батьком. Матеріали позову суддя отримала 04.05.2022 року. Ухвалою суду від 10.05.2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 06.06.2022 року. У підготовче засідання призначене на 06.06.2022 року сторони не з`явилися, представник [PERSON] [PERSON] на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення, розгляд справи відкладено на 04.07.2022 року. Ухвалою суду від 08.06.2022 року витребувано з Приморської державної\~нотаріальної контори\~у м.Одесі належним чином завірену копію спадкової справи №144/2018, заведену до майна померлого у квітні 2018 року [PERSON] , [INFO] . У підготовчому засіданні 04.07.2022 року були присутні [PERSON] та представник позивачки [PERSON] , інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися. Протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 22.08.2022 року, у зв`язку з неявкою відповідачів та ненадходження спадкової справи. З 18.07.2022 року по 12.08.2022 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у щорічній відпустці. 20.07.2022 року на виконання ухвали суду від 08.06.2022 року про витребування з Приморської державної\~нотаріальної контори\~у м.Одесі надійшла копія спадкової справи №144/2018, заведена до майна померлого [PERSON] , який помер у квітні 2018 року. До суду 21.07.2022 року надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача. У підготовчому засіданні 22.08.2022 року були присутні [PERSON] та представник позивачки [PERSON] , інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися. Протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 19.09.2022 року, у зв`язку з відсутністю належного сповіщення відповідачів. У підготовчому засіданні 19.09.2022 року були присутні [PERSON] та представник позивачки [PERSON] , позовні вимоги підтримали, просили долучити до матеріалів справи копію ухвали Приморського районного суду м.Одеси (с.Єршова Л.С.) від 20.06.2022 року. Проти клопотання представника відповідачки про відкладення розгляду справи не заперечували. Представник [PERSON] адвокат Главацький Ю.А. у підготовчому засіданні проти клопотання про долучення копії ухвали не заперечував. Також пояснив, що ознайомився лише з позовом без додатків, тому просив відкласти розгляд справи та надати час на ознайомлення з матеріалами справи, оскільки мають намір надати до суду зустрічний позов. Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивачки та долучено до матеріалів справи копію ухвали суду від 20.06.2022 року; задоволено клопотання представника відповідачки, відкладено розгляд справи на 26.10.2022 року та надано час на відзив протягом 15 днів. У підготовче засідання призначене на 26.10.2022 року з`явилися [PERSON] та представник позивачки [PERSON] , позов підтримали, зазначивши, що в матеріалах справи є всі наявні докази, проти закриття підготовчого засідання та призначення її до розгляду по суті не заперечували. Представник [PERSON] адвокат Главацький Ю.А. у підготовчому засіданні позов не визнав, доказів на час розгляду справи не має, проти закриття підготовчого засідання та призначити її до розгляду по суті не заперечував. Ухвалою суду від 26.10.2022 року підготовче засідання закрито та призначено до судового розгляду по суті на 06.12.2022 року. Судове засідання призначене на 06.12.2022 року було відкладено на 08.02.2023 року у зв`язку з відсутністю електроенергії. Судове засідання призначене на 08.02.2023 року було відкладено на 16.03.2023 року у зв`язку з відсутністю електроенергії. 16.03.2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Главацького Ю.А. надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеного на 16.03.2023 року. У судове засідання 16.03.2023 року з`явились позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] , а також представник відповідача Одеської міської ради Срібна А.І. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що строк для прийняття спадщини позивачкою було пропущено через стан її здоров`я, а також через періодичні хвороби її доньки. Потім був введений жорсткий карантин. Позивачка у судовому засіданні пояснила, що про смерть батька вона дізналась у вересні 2020 року, разом вони не проживали. Про його смерть дізналась від сусідки. Потім у РАГСі отримала свідоцтво про смерть батька де і побачила дату його смерті. Представник відповідача Одеської міської ради Срібна А.І. у судовому засіданні пояснила, що необізнаність не є поважною причиною для задоволення позову. Вважає, що причини пропуску строку, зазначені у позові, не є поважними, оскільки позивачка могла і поштою направити заяву до нотаріуса. Просили відмовити у задоволенні позову. Розгляд справи відкладено на 02.05.2023 року у зв`язку з неявкою адв.Главацького. 28.04.2023 року від Одеської міської ради надійшли письмові пояснення, в яких просили відмовити у задоволенні позову, а також зазначено, що [PERSON] у позовній заяв зазначає, що на час відкриття спадщини разом з батьком не проживала, відносини з ним не підтримувала, а тому про смерть батька не була обізнана, однак, позивач не зазначила коли саме вона дізналась про смерть батька та при яких обставинах. При цьому, у судовому засіданні позивачем було пояснено, що про смерть батька вона дізналася у вересні\~2020\~року від сусідки [PERSON] коли проходила повз його будинку. Відтак, обставини при яких [PERSON] дізналася про смерть батька та період коли вона дізналася про його смерть, а саме через 2 роки після смерті останнього, говорять про відсутність будь-яких відносин між донькою та батьком, крім наявної кровної спорідненості. Спадкодавець [PERSON] помер у квітні\~2018\~року, а медичні довідки, як мають підтверджувати поважність причин [PERSON] . пропуску строку для подання заяви для прийняття спадщини та наявні в матеріалах справи датовані\~2019-2022\~роками. Надані позивачем медичні довідки не підтверджують наявність у позивача хвороб, які можна вважати об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для прийняття спадщини, а більше нагадують довідки при проведенні повного медичного огляду - комплексу медичних втручань, що проводяться з метою виявлення патологічних станів, захворювань і факторів ризику їхнього розвитку. 3 матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не перебувала на стаціонарному лікуванні, а отже доводи про наявність низки захворювань у проміжок часу з моменту відкриття спадщини до спливу шестимісячного строку, що нібито стало причиною пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є безпідставними та необґрунтованими, а надані копії медичних довідок є неналежними доказами. Надання медичної картки доньки позивача не є належним доказом, так як не містить інформацію щодо предмета доказування та не підтверджує заявлені позивачем вимоги.\~ 02.05.2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Главацького Ю.А. надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеного на 02.05.2023 року. У судове засідання 02.05.2023 року з`явились позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] , а також представник відповідача Одеської міської ради Срібна А.І. Позивачка, яка була також допитана в якості свідка, у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] це її батько. Коли батьки розлучились їй було 11 років. З батьком вони рідко спілкувались. У 2012 році померла її мати, а також молодший брат матері. Про те, що батько помер у 2018 році вона не знала. Дитина хворіла, я піклувалась про неї, займалась її лікуванням. Також були з чоловіком напруженні відносини. Пояснила також, що вона також хворіла, у неї був гастрит, вивіх гомілкостопа, було трудно ходити. У 2019 році у неї почались панічні атаки. Про смерть батька вона дізналась восени 2020 року від його сусідки. Свідоцтво про смерть батька отримала 21.09.2021 року. З квітня 2018 року по жовтень 2018 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні. Розгляд справи відкладено на 14.06.2023 року. У судове засідання 14.06..2023 року з`явились позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] , а також представник відповідача Одеської міської ради Срібна А.І. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Позивачка у судовому засіданні просила позов задовольнити. Представник відповідача Одеської міської ради Срібна А.І. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Враховуючи належне сповіщення про час і місце судового засідання представника [PERSON] , суд згідно ч.1,ч.3 ст.223 ЦПК України ухвалив розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. Предметом позовних вимог є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до майна [PERSON] , який помер у квітні 2018 року, тривалість у три місяці. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 грудня 1983 року. (а.с.9). [PERSON] помер у квітні 2018 року, про що 17.04.2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис № 4120 та видано свідоцтво повторно про смерть (повторно) серії [NUMBER] від 22 вересня 2021 року. (а.с.8). Відповідо до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме айно та Реєстру прав власност на нерухоме майо, Державного реєстру Іпотек, Єдиного рєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого иайна щодо об`єкта нерухомого мйна №298928756 від 10.02.2022 року, [PERSON] , який помер у квітні 2018 року, на праві приватної спільної часткової власності належало 250/1000 квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, р.7-2922 від 12.10.2006 року. (а.с.14-19, 80). Із витребуваної судом Спадкової справи №144/2018 вбачається, що 05.06.2018 року із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до державного нотаріуса звернулась [PERSON] , діюча як законний представник від імені свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , зазначивши, що у квітні 2018 року помер батько її сина [PERSON] (а.с.74). [PERSON] народився [INFO] , батьком записаний [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 грудня 2005 року. (а.с.77). 29.09.2021 року із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до державного нотаріуса звернулась [PERSON] , зазначивши, що у квітні [INFO] помер її батько [PERSON] (а.с.87). Таким чином у строк, встановлений законодавством, позивачка із заявою про прийняття спадщини після померлого батька до нотаріальної контори не звернулась. Листом від 09.11.2021 року №1196/02-14 державний нотаріус Приморської державно нотаріальної контори у м. Одеси Півднного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Чорна С.Г. повідомила позивачу [PERSON] , що останній пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини та запропонувала звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. (а.с.88). При цьому суд зауважує, що в матеріалах спадкової справи відсутні відомості щодо розгляну нотаріусом і заяви [PERSON] , яка подана від імені малолітнього [PERSON] , [INFO] , та про відсутність доказів щодо батьківства цієї дитини з померлим [PERSON] . Таким чином суд вважає правильним залучення в якості відповідача Одеську міську раду. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 1216 ЦК Укрїни спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до cтатті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, але бажає прийняти спадщину, у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК Ураїни про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У справі встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] сплив у жовтні 2018 року, а із відповідною заявою про прийняття спадщини позивачка звернулась 29.09.2021 року, тобто майже через 3 роки. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини разом з батьком не проживала, відносини з ним не підтримувала ще з дитинства, а тому про смерть батька не була обізнана. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Верховний суд \~у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі\~№ 750/262/20 у постанові від 11 листопада 2020 р.\~\~зауважив, що, вирішуючи спір, суди не врахували, що\~неспілкування позивача зі спадкодавцем унаслідок неприязних відносини між ними, а також необізнаність спадкоємця про факт смерті батька не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Враховуючи наведене, суд не вбачає обґрунтованим підставу позову про необізнаність позивачки про смерть спадкодавця. Щодо доводів про наявність у позивачці низки захворювань у проміжок часу з моменту відкриття спадщини, що нібито є однією з поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд не приймає їх до уваги, оскільки спадкодавець [PERSON] помер у квітні 2018 року, а надані позивачкою медичні довідки датовані 2019-2022 роками, декілька 2017 року, і лише одна довідка датована відповідним періодом, а саме 05.09.2018 року, проте навіть в ній не зазначено будь-яких хвороб, які б могли істотно перешкоджати прийняттю спадщини позивачкою, а саме, в цій довідки зазначений діагноз - тендиніт сухожилля розгиначів 2-5 пальців стопи, незначні явища тендиніту латеральної грпи сухожиль. (а.с.21-34). Надані позивачкою медичні довідки не підтверджують наявність у позивачки хвороб, які можно було вважати об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для прийняття спадщини, а більше нагадають довідки при проведенні повного медичного огляду - комплексу медичних втручань, що проводяться з метою виявлення патологічних станів, захворювань і факторів ризику їхнього розвитку. Відтак, Верховний Суд у постанові №932/5274/20 від 17.01.2022 року зазначає, що факт перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я у всіх випадках не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку. Важливим у цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування та ступінь захворювання. Проте, як вбачається з наданої позивачкою медичної документації, [PERSON] не перебувала на стаціонарному лікуванні, а отже доводи про наявність низки захворвань, що нібито стало причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є безпідставними та необґрунтованими, а надані копії медичних довідок є неналежними доказами. До того ж, відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №953/15603/20 від 17.02.2022 року, знаходячись на лікарняному чи у відрядженні, позивач мала можливість надіслати заяву про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Щодо посилання позивачки на наявність у неї малолітньої доньки, яка періодично хворіє, то слід зазначити, що хвороба дітей спадкоємця не може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки заяву про прийняття спадщини спадкоємець подає особисто або надсилає поштовим зв`язком. Разом з тим, відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого у постанові № 136/200/17 від 12.11.2018 року, лише хвороба спадкоємця, а не членів його сім`ї розглядається як поважна причина пропуску строку на прийняття спадщини. Зазначення позивачем про встановлення карантину з березня 2020 року та введення воєнного стану з 24.02.2022 року не мають значення для вирішення справи, адже оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна у першу чергу стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Позивачка не зазначила жодної об`єктивної обставини, яка б заважала їй звернутися до нотаріуса з відповідною заявою у визначений законом строк. Тому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, непрацездатність, та інші. Також,\~враховуючи період\~прийняття спадщини\~(з\~квітня 2018р.\~по листопад\~2018р)\~суд вважає\~безпідставним посилання\~позивачки на введення\~в Україні\~військового стану\~з 24.02.2022р.\~ Отже, наведені позивачем причини пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини є неповажними для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, з урахуванням викладеного підстав для задоволення позову судом не встановлено. Інших достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.81 ЦПК України). На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати не підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: dismissed