Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

До суду надійшла вище вказана позовна заява, згідно якої представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1/3250328 від 23.03.2018 року в сумі 112104,04 грн. Вимоги за позовом мотивовані тим, що 23.03.2018 року між ТОВ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/3250328, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 108784,00 грн. В подальшому між ТОВ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № ІІ-2020, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до боржників первісного кредитора, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 1/3250328 від 23.03.2018 року. Проте відповідач не повернула своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Провадження у даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 70). У визначений ухвалою суду строк для подання відзиву, відповідач відзив на позовну заяву на адресу суду не надала; вказану ухвалу та копію позову з доданими до нього документами отримала 12.05.2023 року, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 77) та трекінг АТ "Укрпошта" (а.с. 78-79). Заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд вважає за розглянути справу без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.03.2018 року [PERSON] підписала заяву-анкету № 0102222-22032018-003 на отримання готівкового кредиту «Свобода» від АТ «Креді Агріколь Банк» (а.с. 10). На підставі вказаної заяви 23.03.2018 року між АТ «Креді Агріколь Банк», ПАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» та [PERSON] було укладено комплексний договір № 1/3250328, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 108784,00 грн. строком на 60 місяців з 23.03.2018 року по 22.03.2023 року (включно), а позичальник зобов`язався сплачувати платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене графіком погашення заборгованості (додаток № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною) як день погашення кредиту. Процентна винагорода щомісячно, визначена в розмірі 15,00 % річних за користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором, комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості складає 2,30% у місяць від суми кредиту (а.с. 12-15). Згідно розрахунку заборгованості по кредиту, наданому [PERSON] за кредитним договором № 1/3250328 від 23.03.2018 року за відповідачем станом на 24.12.2020 року виникла заборгованість у розмірі 112104,04 грн, з яких: 72167,13 грн прострочена заборгованість, 30,07 грн нараховані відсотки, 9882,48 грн прострочені відсотки, 2502,03 грн комісія, 27522,33 грн прострочена комісія (а.с. 19). Згідно вимог ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. В ч. 1\~ст.\~1054\~ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами\~ст.\~1049\~Цивільного кодексу\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З наведеного вбачається, що між [PERSON] та АТ «Креді Агріколь Банк» укладено кредитний договір від 23.03.2018 року, свої зобов`язання за яким АТ «Креді Агріколь Банк» виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується заявою на видачу готівки від 23.03.2018 року (а.с. 16) та копією меморіального ордеру №21995887-1 від 23.03.2018 року (а.с. 17), однак відповідачем зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту виконані не були. 22.12.2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансовою компанією «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № II-2020, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржника, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з дати підписання ними відповідного реєстру прав вимоги за зразком, наведеним в Додатку № 1 до договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що міститься в Додатку № 4 до цього договору та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості по кредитним договором. Разом з правом вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (а.с. 53-62). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 24.12.2020 року на умовах договору первісний кредитор АТ «Креді Агріколь Банк» відступив новому кредитору ТОВ «Фінансовою компанією «Кредит-Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1/3250328 від 23.03.2018 року, загальна заборгованість за яким склала 112104,04 грн (а.с. 58). 22.12.2020 та 30.01.2023 року представником ТОВ «Фінансовою компанією «Кредит-Капітал» було направлено на адресу [PERSON] повідомлення з вимогою негайно погасити вказану заборгованість за кредитним договором № 1/3250328 від 23.03.2018 року (а.с. 51-52). Відповідно до п.1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно вимог ч. 1 ст.\~513\~ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. За приписами ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно вимог ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). В ст.\~516\~ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок про те, що тлумачення\~статті 516, частини другої статті517ЦК України\~свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61 - 10389св21 від 23.02.2022, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039 св21 від 19.01.2022, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14.07.2021. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до [PERSON] , а АТ «Креді Агріколь Банк» таке право втратило. Оскільки ТОВ «Фінансова компанією «Кредит-Капітал» на підставі договору про відступлення права вимоги № ІІ-2020 від 22.12.2020 року набуло право вимоги за кредитним договором № 1/3250328 від 23.03.2018 року, укладеним між первісним кредитодавцем АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] , тому у позивача, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших передбачених договором платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Доказів про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять. В п. 3 ч. 2\~ст.\~129\~Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст. ст.\~76,77 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. За приписами ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог та за відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved