Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з заявою, в якій просить суд встановити факт перебування [PERSON] на утриманні годувальника її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] та спільного проживання разом з ним однією сім`єю до його смерті. Встановлення даного факту заявник обґрунтовує бажанням реалізувати право на перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2023 року провадження по справі відкрито. 25.04.2023 року на електронну адресу суду від заінтересованої особи надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, заяви та клопотання зі сторони ГУПФУ в Одеській області відсутні. Представник заявника в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд задовольнити заяву [PERSON] . Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.03.1966 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Ленінським ЗАГС м. Одеси, актовий запис № 344. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . До 2011 року [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані у власній квартирі за адресою: [ADDRESS] . У 2011 році [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , після чого подружжя [PERSON] переїхали проживати разом та вести сумісне господарство за вищезазначеною адресою. [PERSON] залишилася зареєстрованою за колишньою адресою, а її чоловік [PERSON] зареєструвався за адресою фактичного проживання подружжя, тобто за адресою: [ADDRESS] . Спільне проживання подружжя за адресою: [ADDRESS] , до дня смерті чоловіка також підтверджується письмовими поясненнями сусідів [PERSON] , яка проживає в квартирі [ADDRESS] та [PERSON] , яка проживає в квартирі [ADDRESS] . Під час сумісного проживання [PERSON] знаходилась на утриманні свого чоловіка, оскільки розмір її пенсії був значно меншим ніж розмір пенсії її чоловіка, яка складала 13206, 00 гривень щомісячно. Відповідно до Листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 04.10.2022 р. [PERSON] отримує пенсію за віком, обчислену як непрацюючій особі при страховому стажі 54 роки 7 місяців (враховано по 31.08.2015), середньомісячній заробітній платі 5036,90 грн., визначеній за періоди з 01.01.1995 по 31.12.1999 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.10.2008, згідно даних персоніфікованого обліку, та розмір пенсії становить 3960,90 грн., де: розмір пенсії за віком - 2749,29 грн; доплата за 34 років понаднормативного стажу 689,18 грн; підвищення дітям війни- 66,43 грн; компенсаційна виплата 75-річним - 456,00 грн. 21.12.2022 р. [PERSON] , звернулася з заявою про перехід з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.12.2022 р. № 951370174966 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що заявниця не надала довідку про спільне проживання і перебування на утриманні годувальника (копія Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.12.2022 р. № 951370174966 про відмову у проведенні перерахунку пенсії додається). Таким чином, судом встановлено, що розмір грошового забезпечення померлого чоловіка заявниці в кілька разів перевищував розмір пенсії самої заявниці, тому допомога від чоловіка була основним постійним джерелом засобів для її існування, що свідчить про перебування на утриманні померлого чоловіка. З огляду на викладене, в даному випадку, отримання дружиною померлого пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування її на утриманні чоловіка. Хоча [PERSON] і отримувала пенсію, але її розмір в рази був менший від розміру пенсії [PERSON] , а тому допомога чоловіка була постійним і основним джерелом її засобів до існування. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Положеннями ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини першої статті 30\~Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення осіб,\~звільнених з\~військової служби,\~та деяких\~інших осіб»\~№ 2262 право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї загиблих, померлих або таких, що пропали безвісті військовослужбовців, осіб, які б мають право на пенсію за цим законом, які перебували на їх утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26\~Закону України\~"Про\~загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування" або є особами з інвалідністю. Згідно із статтею 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 - «Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Відповідно до пункту 10 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються: заява, копія про смерть годувальника, копія свідоцтва про шлюб, довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника або рішення суду про перебування на утриманні, копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, довідка ВАТ «Ощадбанк» або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк» та копія паспорту. Статтею 38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначено членів сім`ї, які вважаються утриманцями. Так, члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, Свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Пленум Верховного Суду України в п. 8 Постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, роз`яснив, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2ст.273 ЦПК( 1502-06)) , якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні, ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. А ні отримання непрацездатною особою пенсії, а ні її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Відповідно до п. 2.11 Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Частиною 2\~ст.256 ЦПК України\~передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, що передбачені ч. 1 зазначеної статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Судом встановлено, що заявник [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] та отримувала пенсію, розмір якої значно менший пенсії, яку отримував її чоловік. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. З огляду на зазначене, встановивши, що допомога, яка надавалась [PERSON] була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення заяви. Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17. Судом встановлено, що станом на день смерті [PERSON] , подружжя проживало разом, вело спільне господарство. Суд, оцінюючи інформацію, яка міститься у довідці з місця проживання, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Під час розгляду вказаної справи, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozerv.the Republic of Moldova and Russia", "IlacuandOthers v. Moldova and Russia"), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також значення, яке має встановлення даного юридичного факту для реалізації прав заявника, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. При таких обставинах, суд вважає, що заяву про встановлення факту перебування на утриманні слід задовольнити, що надасть можливість заявниці реалізувати право на перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Outcome: approved