Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.10.2020, який зареєстрований Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 153. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою, та після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. З серпня 2021 між ними припинені шлюбно-сімейні відносини, з тих причин, що вони мають погляди на життя, і в як наслідок виникли такі відносини, при яких подальше спільне проживання стало неможливим. Вважаючи, що сім`я розпалась остаточно, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Позивачка у судове засідання не з`явилась, просила розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Згідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що з 17.10.2020 сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю, та після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Фактично родина розпалася, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. При таких обставинах збереження сім`ї стало неможливим і суперечить як інтересам позивача, так і відповідача. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. За частиною 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено. Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягає. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved