Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якому просить: визнати виконавчий напис №2524 виданий 05.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з нього заборгованості на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», в розмірі 44200, 74 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на його користь судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що в листопаді 2022 року в мобільному застосунку «дія» він знайшов інформацію про відкриття стосовне себе виконавчого провадження ВП №65871497 від 23.06.2021 щодо виконання виконавчого напису №2524 виданого 05.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського РНОКО Грисюк О.В. про стягнення з нього на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 44200, 74 гривень. Крім того, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження через автоматизовану систему виконавчого провадження встановлено, що приватний виконавець окрім постанови про відкриття виконавчого провадження виніс ще ряд постанов, а саме постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди на суму 4420,07 гривень та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Окрім зазначених постанов приватного виконавця, відкритий доступ автоматизованої системи виконавчого провадження інших документів не містить, тобто фактично ознайомитись з документами як стали підставою для відкриття виконавчого провадження неможливо. Вважав, що виконавчий напис №2524 від 05.05.2021 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, наслідком чого є відкриття третьою особою неправомірного виконавчого провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого напису, яке відкрито на підставі заяви відповідача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», у зв`язку з чим він був змушений звернутися до суду з даним позовом та з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріусом виконано за формальними ознаками, без підтвердження безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву, відповідно до змісту якої розгляд справи просив провести за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. \~\~\~\~\~\~ Від представника відповідача - АТ «ПЕРШИЙ\~УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ\~БАНК» надійшлазаява, за змістом якої представник товариства просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Розглянути справу без участі представника банку за наявними в справі матеріалами. \~ \~ \~ \~Треті особи приватний нотаріус Києво -Святошинського РНОКО Грисюк О.В. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 5 травня 2021 року за заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» приватним нотаріусом було видано виконавчий напис № 2524 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за Кредитним договором 26255029487022 від 24 жовтня 2014року. Стягнення заборгованості проведено за період з 30 червня 2020 року по 20 січня 2021 року, сума заборгованості складає 45922,04 грн., в т.ч.: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3052,55 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом6402,29 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 35415,08 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить1052,12 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату із стягувача в розмірі 500 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 46422,04 грн. (а.с. 80). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області від 23 червня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65871497 з примусового виконання виконавчого напису №2524, виданого 05.05.2021 приватним нотаріусом на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 44200,74 грн. (а.с.82). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. від 06.09.2021 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи [PERSON] (а.с. 93). Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду №201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року . Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. При вчиненні Напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. посилається на статті 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, але при цьому у розпорядженні нотаріуса були відсутні необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання та підтверджують отриманням ним даної вимоги. Доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем суду надано не було. Крім того, приватним нотаріусом Києво-Святошинського РНОКО Грисюк О.В. не було виконано ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 05.04.2023 року щодо надання належним чином завіреної копії виконавчого напису №2424, виданого 05.05.2021 року та копій документів, на підставі яких вчинено зазначений виконавчий напис. В зв`язку з чим, судом розглянуто справу на підставі наявних у справі доказів. Так, судом, згідно змісту позовної заяви встановлено, що [PERSON] будь-яких повідомлень про порушення кредитних зобов`язань не отримував та не мав можливості ліквідувати допущені порушення. Тим самим [PERSON] не був проінформований про існування заборгованості та її розмір, чим був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, між сторонами існував та існує не вирішений спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). У зв`язку з наведеним, заборгованість по кредиту має спірний характер, а виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2524, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.05.05.2021 року про стягнення заборгованості по кредитному договору №26255029487022 від 24.10.2014 року з [PERSON] , необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно із ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції ID:0596-2668-1627-9453 від 8 січня 2023 позивачкою при подачі позову було сплачено 1073,60 грн. судового збору та 536,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову, всього 1610,40 грн., а отже з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору 805,20 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 805,20 грн. Щодо витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Статтею 133\~ЦПК України встановлено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень статті 137 ЦПК України,витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ст.134\~ЦПК України представником позивача разом з позовом було подано попередній розрахунок витрат позивача на професійну правничу допомогу, а на підтвердження понесених витрат надано: \~ \~ \~ \~- копію договору про надання юридичної допомоги від 23.11.2022 року; \~ \~ \~ \~- додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 23.11.2022 року, якою визначено вартість, обсяг послуг та порядок їх оплати; \~ \~ \~ \~- копії ордеру та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. У постанові Верховного суду у справі № 159/5837/19 від 15.06.2021 зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судому складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Таким чином здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у визначеному розмірі підтверджено належними доказами. Отже, оцінивши наведені у статті 137\~ЦПК обставини, суд приходить до висновку, що визначення у договорі розміру витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн. відповідає вимогам розумності і справедливості та є співмірним з обсягом наданих послуг. Враховуючи, що матеріали справи містять докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з правил, закріплених статтею 137 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу. Також суд зазначає, що ухвалою суду від 9 січня 2023 року було зупинено стягнення у виконавчому провадженні №65871497, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександром Валентиновичем на підставі виконавчого напису №2524 від 05.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»» заборгованості в загальному розмірі 44200,74 грн., до вирішення спору по суті (а.с.24) Відповідно до ч.9 ст.158\~ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Згідно ч.7 ст.158\~ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. В рамках даної цивільної справи такого клопотання не заявлялось. На підставі викладеного,

Outcome: approved