Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 червня 2021 року між сторонами у Тернопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану було зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про одруження серія [NUMBER] та в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 740. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] , актовий запис за № 1775 від 10 серпня 2021 року. Причини розірвання шлюбу несумісність характерів і поглядів, психологічна і практична неготовність до сімейного життя. У зв`язку з цим між сторонами практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне наше життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Ухвалою судді від 21 квітня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/7005/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив розглядати справу без його участі. Представник позивача, адвокат Черніцький І. Р. у судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Примирення між сторонами заперечив. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Янків В. В. позовні вимоги визнав. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01 червня 2021 року, сторони 01\~червня 2021\~рокуу Тернопільському\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Тернопільському\~районі Тернопільської\~області ПівденноЗахідного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~ІваноФранківськ)зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 740. У шлюбі в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що представники сторін визнали у судовому засіданні. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечила щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У прохальній частині позову позивач просив покласти на нього судові витрати. У разі укладення визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Так, як відповідачка визнала позов, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору 536,80 грн.

Outcome: approved