Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася\~в суд\~із позовом\~до [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування доводів вказує, що звідповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.07.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Вимоги мотивує\~тим,\~що усі\~витрати по\~утриманню дитини\~позивач несе\~самостійно.\~Відповідач (як\~мама)\~від свого\~обов`язку в\~утриманні дитини\~ухиляється,\~добровільно матеріальної\~допомоги не\~надає,\~залишила дитину,\~не цікавиться\~її здоров`ям\~та навчанням.\~ Просить\~стягнути з\~ [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошолвій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і досягнення дитиною повноліття. Суд своєю ухвалою від 02.05.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначив судовий розгляд справи без повідомлення сторін. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. 05.06.2023\~року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву (вх.№ 4409) про уточнення позовних вимог, посилаючись на те, що дитина [PERSON] , [INFO] досягла повноліття на день подання позову. Дитина [PERSON] , [INFO] має 13 років. В обгрунтування доводів зазначає, що оскільки найстарша дитина досягла повноліття, просить суд визначити новий розмір аліментів, які підлягають стгненняю з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Просить суд змінити розмір аліментів, що підлягали стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі, у розмірі 1500 грн.\~щомісячно. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист у справі № 306/392/18 визнати таким, що не підлягає виконанню. Розгляд справи призначено на 09:30 годину 16.06.2023 року. Позивач позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позов про зміну стягнення аліментів на дитину у повному обсязі (вх.№2874). Відповідач відзив (заперечення) на позовну заяву не подав. Поштове повідомлення повернуто до суду із відміткою "адресат відсутній" (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України - днем вручення судового повідомлення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним»). Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження. Суд проводить заочний розгляд справи (ст. 280 ЦПК України) за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 141 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено обов`язок утримання батьками неповнолітніх дітей, тобто дітей, які не досягли 18 років; ст. 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини (роз`яснення ст. 5 протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року - кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей). За рішенням Сваляського районного суду Закарпатської області від 25.03.20219 року шлюб між сторонами розірвано. На підставі рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 08.05.2018 року (справа № 306/392/18) з [PERSON] постановлено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн.\~щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 12 червня 2018 року та звернуто до виконання. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України у редакції Закону України від 03.07.2018 року №2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] має повних 22 роки, дитина [PERSON] , [INFO] має повних 13 років. Відповідно до\~ч.3\~ст.183\~СК України\~- якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Отже, зважаючи на те, що найстарша дитина [PERSON] , [INFO] досягла повноліття, позивач звернулася до суду із позовною вимогою про визначення нового розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, яку суд вважає підставною та її необхідно задовольнити. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 179 СК України - аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховує норми ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини, що Сімейним кодексом України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та норми\~ч.3\~ст.\~11\~розділу III Закону України\~Про охорону\~дитинства, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України - кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України - якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Визначити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 10.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Поскільки вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), суд доходить висновку, що судовий збір необхідно стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 року у розмірі 1073,60 грн., які діють з 01.01.2023 року (на день постановлення рішення). Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved