Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

27.04.2023 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про зняття арешту з майна, у якому просить зняти помилково і вчасно не знятий арешт на частини квартири [ADDRESS] та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що позивачка є власницею частини кв. [ADDRESS] , а власником 3/4 частин зазначеної квартири є брат позивачки - [PERSON] , [INFO] . 30.05.2000 року між батьком позивачки [PERSON] та Кредитною спілкою «Форум Кредит» був укладений договір кредиту №02. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором 22.09.2000 року між Кредитною спілкою «Форум Кредит» та братом позивачки [PERSON] був укладений договір застави №3852 щодо частин вказаної вище квартири, за яким брат позивачки виступив майновим поручителем. Станом на 2022 рік кредит повністю погашений третьою особою і жодної заборгованості перед відповідачем не існує. 10.112019 року позивачка народила дитину і 26.01.2023 року звернулась до Центру надання адміністративних послуг для проведення реєстрації місця проживання дитини у квартирі, однак отримала відмову, оскільки виявилось, що квартира перебуває під арештом на підставі договору застави частини квартири, незважаючи на те, що будь-який борг за договором кредиту відсутній. Наявність арешту позбавляє позивачку як співвласницю частини квартири, вільно розпоряджатись своїм майном, зокрема реєструвати членів своєї сім`ї у квартирі. На теперішній час брат позивачки рахується зниклим безвісті після вогневого зіткнення із супротивником 09.06.2022 року. Ухвалою суду від 03.05.2023 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 16.06.2023 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача, у яких представник стверджує, що КС «Форум-Кредит» не є належним відповідачем у справі. Представник вказує, що позивачем не надано доказів, що відповідач у справі є тією самою КС «Форум-Кредит», яка надавала кредит 30.05.2000 року по кредитному договору №02 [PERSON] та укладала договір застави з [PERSON] . У поданій позивачем копії договору застави вказано, що кредитна спілка знаходиться в м. Києві, її головою є [PERSON] , який мешкає у Київській області, а статут спілки зареєстрований Управлінням юстиції м. Києва 15.05.1996 року за номером 005-96к.с. Натомість відповідач зареєстрований 09.04.1999 року за номером запису 11981200000001063 виконавчим комітетом Луцької міської ради Волинської області та знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., а головою правління з часу державної реєстрації спілки є [PERSON] . Відповідач діючи відповідно до ЗУ «Про кредитні спілки» та власного статуту надає фінансові послуги тільки членам кредитної спілки, які проживають на території Волинської області. При цьому, [PERSON] проживає в м. Києві, ніколи не був членом кредитної спілки - відповідача, і не отримував від відповідача фінансових послуг. Треті особи у справі станом на час ухвалення судового рішення своїм правом на подання письмових пояснень не скористались. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 31.10.1997 року, кв. [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності в рівних долях: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За змістом договору дарування частини квартири від 13.11.1997 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняв у дар частини кв. [ADDRESS] . Відповідно до договору застави частини квартири від 22.09.2000 року, Кредитна спілка «Форум Кредит», м. Київ, бул. Верховної Ради, 7, в особі Голови Правління Ніколаєнка Володимира Дмитровича, який мешкає за адресою: [ADDRESS] , який діє на підставі статуту зареєстрованого управлінням юстиції в м. Києві 15.05.1996 року за реєстровим №0058-96к.с., що далі іменується «заставодержатель» з однієї сторони та [PERSON] , що далі іменується «заставодавець» з іншої сторони уклали цей договір, який забезпечує вимоги заставодержателя, що витікають з кредитного договору №-02 від 30.05.2000 року, укладеного між [PERSON] та заставодавцем за умовами якого заставодавець зобов`язується перед заставодержателем повернути кредит в розмірі 115000,00 грн., сплатити проценти за його користування, а також неустойку в строки та у випадках передбачених цим та кредитним договором №-02 від 30.05.2000 року. За вказаним договором [PERSON] передав у заставу КС «Форум Кредит» належні йому частини кв. [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26.01.2023 року щодо об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься архівний запис про обтяження у вигляді заборони, зареєстрований 10.01.2005 за 31595780 приватним нотаріусом Виходцевим І.А. на підставі договору застави №3852 від 22.09.2000 року. Об`єкт обтяження - квартира: частина квартири; состав: ціле; состояние: добудоване, статус: жиле. Власник: [PERSON] . За змістом наявних в матеріалах справи сповіщень, солдат [PERSON] , [INFO] , під час вогневого зіткнення з супротивником в районі н.п. Миронівка, Донецької області зник безвісти. До позовної заяви позивачем додано інформацію з Єдиного реєстру боржників від 29.01.2023 року згідно якої, за параметрами запиту: [PERSON] , [INFO] , в Єдиному реєстрі боржників інформація відсутня. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка просить зняти арешт з частин квартири, який накладений згідно договору застави укладеного з [PERSON] , тобто власником вказаної частини квартири, посилаючись на те, що арешт порушує її права співвласника, а кредитні кошти отримані [PERSON] давно повернуті. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.ст. 321, 386 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.ст. 76-80 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Звертаючись до суду з відповідним позовом позивачка стверджує, що є власницею частини квартири [ADDRESS] , однак належних доказів на підтвердження таких обставин суду не надано, оскільки в свідоцтві про право власності на житло зазначено однією зі співвласниць [PERSON] , натомість прізвище позивачки « [PERSON] » і в матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження зміни прізвища вказаної співвласниці. Також позивачка стверджує, що у Центрі надання адміністративних послуг їй відмовили у проведенні реєстрації місця проживання її дитини в квартирі у зв`язку з наявністю заборони на квартиру на підставі вище вказаного договору застави. Поряд із цим, жодних доказів у письмовому вигляді про таку відмову суду не надано, а із інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що заборона встановлена щодо частини квартири, тож співвласник має право на реєстрацію у своїй власності члена сім`ї і при наявності дійсної відмови в реєстрації позивачка має право на оскарження таких дій. Позивачка стверджує, що борг за кредитним договором [PERSON] погашений, однак жодних доказів цьому в матеріалах справи не міститься. При цьому, процесуальний обов`язок доведення тих обставин на які посилається позивач покладається саме на позивача. До позовної заяви позивачка додала дані з Єдиного реєстру боржників про відсутність у ньому [PERSON] , однак із матеріалів справи вбачається, що кредитні кошти отримував не [PERSON] , а [PERSON] . Згідно положень ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. За змістом ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В контексті завдань цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України) звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулась до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту. Поряд із цим, позивачка просить зняти арешт з частин квартири, які їй не належать, і який виник на підставі договору застави між власником цієї частини квартири [PERSON] та кредитодавцем [PERSON] - КС «Форум Кредит». У своєму позові позивачка посилається на положення Закону України «Про виконавче провадження» про те, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. Разом з тим, на підставі чого частин квартири [PERSON] можуть на теперішній час належати позивачці, остання не вказує. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1220 ЦК України, визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Натомість, згідно наявних в матеріалах справи доказів [PERSON] не загинув, а рахується зниклим безвісті, отже реалізовувати права як спадкоємець позивачка також не має права, навіть за доведеності родинних зв`язків, чого з матеріалів справи також не вбачається. Крім того, окремою та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову є пред`явлення позову до неналежного відповідача, при цьому позивачем не доведено, що відповідач до якого пред`явлені вимоги є саме тою кредитною спілкою яка видавала кредит та виступила заставодержателем, оскільки зі змісту договору застави та поданих відповідачем документів вбачається, що кредитні спілки були зареєстровані у різні роки та різними органами реєстрації, їх місця знаходження зареєстровані у різних містах, їх керівники різні, а також наявні відмінності у написання назв кредитних спілок (відповідач КС «Форум-Кредит», а у договорі застави вказано КС «Форму Кредит»). Більш деталізовані дані для визначення належного відповідача можуть міститись у нотаріальній справі ПН КМНО [PERSON] , який посвідчував договір застави, або у Київському нотаріальному архіві, ураховуючи давність укладання відповідного договору. За наведених обставин, у суду відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed