Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Керівник Яворівської окружної прокуратури Львівської області звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь Львівської міської ради 33207,34 грн витрат, понесених КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» на стаціонарне лікування потерпілих від злочину [PERSON] та [PERSON] . На обґрунтування позову зазначає, що вироком Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2021 року у справі № 944/5812/21, який набрав законної сили 25 грудня 2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 2 роки. Відповідно до даного вироку [PERSON] 17 червня 2021 року, приблизно о 12 годині 45 хвилин, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Skoda Octavia», номерний знак [NUMBER] , рухаючись автодорогою по вулиці Львівській в с. Бірки Яворівського району Львівської області, у напрямку с. Брюховичі, знаходячись поблизу будинку № 24 по вул. Львівській у с. Бірки Яворівського району Львівської області порушив чинні вимоги «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме: п. п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині термінів «перевага» та «небезпека для руху»), 2.3 (б, д); 10.1, 12.1, 1.1 розділу 34, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не ураховував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, здійснюючи обгін попутного транспортного засобу марки «Skoda Octavia» здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, по якій в цей час рухався мотоцикл марки «Yamaha FZ-6», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та пасажира [PERSON] , що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а саме, зустрічного зіткнення в результаті чого [PERSON] отримав відкритий перелом лівої великогомілкової кістки, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, фрагментарний перелом тіла правої ключиці та повний звих кісток передпліччя, що відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, травматичну гематому калитки, забій лівого яєчка, синці та садна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень та [PERSON] отримав перелом тіла великогомілкової кістки з переломом малогомілкової кістки відкритий, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Відповідно до листа КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування швидкої медичної допомоги» (КНП «1 медичне об`єднання м. Львова») потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології та ортопедії з 17 червня 2021 року до 13 липня 2021 року, вартість його лікування становить 16603, 67 грн. Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології та ортопедії з 17 червня 2021 року до 13 липня 2021 року та вартість його лікування становить 16603,67 грн. Загальна сума затрачених коштів на лікування [PERSON] та [PERSON] становить 33207,34\~грн та на день пред`явлення позову [PERSON] не відшкодована. Вказаний лікувальний заклад належить до комунальних закладів, що перебувають у комунальній власності, а тому кошти, затрачені на лікування потерпілих, підлягають до зарахування на рахунок місцевого бюджету Львівської міської ради. Таким чином, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення заподіяно матеріальну шкоду комунальному закладу охорони здоров`я, що перебуває у власності позивача, а саме Львівської міської ради через понесені з бюджету витрати на стаціонарне лікування потерпілих від злочину. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно з законом і перспективним планом формування територій громад, належать, окрім іншого, видатки на охорону здоров`я. В той же час, відсутність відшкодування понесених з вини [PERSON] витрат, що здійснені КНП «1 медичне об`єднання м. Львова» на стаціонарне лікування потерпілих від злочину, негативно впливають на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою для звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. Таким чином, внаслідок вчиненого злочину заподіяно матеріальну шкоду закладу охорони здоров`я, що перебуває у власності позивача Львівської міської ради. Беручи до уваги, що у кримінальному провадженні відносно [PERSON] ухвалено рішення, яке набрало законної сили, а тому останній відповідно до вимог ст. 1206 Цивільного кодексу України зобов`язаний відшкодувати витрати КНП «1\~медичне об`єднання\~м.\~Львова» в розмірі 33207, 34 грн, які понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 квітня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. В судовому засіданні прокурор Квас О.М. позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні наведеним у позовній заяві, просила позов задовольнити. Додатково зазначила, що договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не охоплює правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної закладу охорони здоров`я. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив. Пояснив, що не заперечує своєї вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в якій отримали тілесні ушкодження [PERSON] та [PERSON] . Шкоду потерпілим відшкодував добровільно в розмірі 200 000, 00 гривень, що підтверджується їх письмовими розписками. На даний час він перебуває на лікуванні та реабілітації внаслідок отриманої виробничої травми. При цьому, на момент дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована, страховий поліс він оформив у Чеській Республіці, тому всю заподіяну ним шкоду, в тому числі на лікування потерпілих, має відшкодувати страхова компанія, а не він особисто. В судове засідання представники позивача і третьої особи не прибули, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причин неявки суд не повідомили, клопотань не подавали. Враховуючи наведене вище та те, що інтереси позивача та третьої особи в даній справі представляє прокуратура, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представників позивача і третьої особи. Заслухавши пояснення прокурора та відповідача, оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадян або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 1, 3, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Суд встановив, що вироком Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2021 року у справі № 944/5812/21, який не оскаржувався в апеляційному порядку та набрав законної сили 25 грудня 2021 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 2 роки. Відповідно до даного вироку [PERSON] 17 червня 2021 року, приблизно о 12 годині 45 хвилин, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Skoda Octavia», номерний знак [NUMBER] , рухаючись автодорогою по вулиці Львівській в с. Бірки Яворівського району Львівської області, у напрямку с. Брюховичі, знаходячись поблизу будинку № 24 по вул. Львівській у с. Бірки Яворівського району Львівської області порушив чинні вимоги «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме: п. п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині термінів «перевага» та «небезпека для руху»), 2.3 (б, д); 10.1, 12.1, 1.1 розділу 34, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не ураховував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, здійснюючи обгін попутного транспортного засобу марки «Skoda Octavia» здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, по якій в цей час рухався мотоцикл марки «Yamaha FZ-6», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та пасажира [PERSON] , що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а саме, зустрічного зіткнення в результаті чого [PERSON] отримав відкритий перелом лівої великогомілкової кістки, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, фрагментарний перелом тіла правої ключиці та повний звих кісток передпліччя, що відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, травматичну гематому калитки, забій лівого яєчка, синці та садна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень та [PERSON] отримав перелом тіла великогомілкової кістки з переломом малогомілкової кістки відкритий, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень [PERSON] та [PERSON] також підтверджується висновками експерта Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичних експертиз» від 18 червня 2021 року № 135/2021 та № 134/2021. Відповідно до листів КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування швидкої медичної допомоги» (КНП «1 медичне об`єднання м. Львова») від 16 травня 2022 року № 22-05 вих 2443 та від 25 травня 2022 року № 22-06 вих 2636, потерпілі [PERSON] . [PERSON] перебували на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології та ортопедії з 17 червня 2021 року до 13 липня 2021 року, вартість лікування кожного з них становить 16603,67 грн. Вартість лікування потерпілих [PERSON] та [PERSON] також підтверджується довідками КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» від 25 травня 2022 року № 20 та № 21. Отже, під час розгляду справи встановлено та підтверджено належними, допустимими і достатніми доказами, що з вини відповідача [PERSON] відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій тілесні ушкодження отримали [PERSON] та [PERSON] , які у зв`язку з цим перебували на лікуванні в КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування швидкої медичної допомоги» (КНП «1 медичне об`єднання м. Львова») та загальні вартість їх лікування становить 33207,34 грн. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що оскільки внаслідок вчиненого відповідачем злочину заподіяно матеріальну шкоду закладу охорони здоров`я, що перебуває у власності Львівської міської ради, то така шкода підлягає стягненню з [PERSON] на користь місцевого бюджету Львівської міської ради. Щодо твердження\~відповідача про\~те,\~що на момент дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована, тому шкоду має відшкодувати страхова компанія, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно із ст. 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна абов відповідальності перед іними особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 цього Закону визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Згідно із ст. 5 цього Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 даного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам (потерпілим) унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Відповідно, витрати лікувального закладу на лікування потерпілого від злочину не можуть бути відшкодовані за договором обов`язкового страхування страховою компанією. Аналоічгні висновки щодо застосування норм права висловлдені в постаенові Верховного суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-20740св13. Щодо доводів відповідача про те, що шкоду потерпілим [PERSON] та [PERSON] він відшкодував добровільно, суд зазначає, що відшкодування шкоди потерпілим, заподіяної внаслідок вчинення злочину, не звільняє винну особу від обов`язку відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілих від злочину. Враховуючи наведені вище обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та висновки суду касаційної інстанції, суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь Львівської міської ради витрати, понесені КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» на стаціонарне лікування потерпілих від злочину [PERSON] та [PERSON] в розмірі 33207,34 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви Львівською обласною прокуратурою було сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 05 квітня 2023 року № 611 (внутрішній номер 265497783). Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з [PERSON] слід стягнути на користь Львівської обласної прокуратури судові витрати із сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved