Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до суду із позовом до АТ «Альфа-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №25000 від 23.08.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про звернення стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 19 246,37 грн. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 06.10.2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович відкрив виконавче провадження № [NUMBER] на підставі оскаржуваного виконавчого напису № 25000 від 30.08.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. Вважає, що приватним нотаріусом Бригідою В.О. виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню». В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання, а також встановлення моменту виникнення права вимоги. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. В той же час виконавчий напис вчинений Приватним нотаріусом на оферті на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630334689 від 25.11.2015 року, який не є нотаріально посвідченим кредитним договором, тобто всупереч положенням Закону України «Про нотаріат», а також Порядку та Переліку, адже з 22.02.2017 року Розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» відсутній у Переліку. Натомість, Переліком передбачено лише можливість стягнення кредитних чи будь-яких інших позикових коштів лише на підставі нотаріально оформлених договорів - п. 1 Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» Переліку. Усупереч зазначених норм законодавства, у вчиненому спірному виконавчому написі не вказано на підставі яких документів останній було вчинено. У зв`язку з цим оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства. Просить виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з позивача вартість понесених судових витрат. Ухвалою від 18.07.2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Треті особи не надали суду жодних пояснень чи документів, не висвітлили своєї позиції в даній справі, тому суд вирішує справу на підставі наявних даних і доказів у ній. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Судом встановлено, що в матеріалах справи не міститься доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень виконання кредитного договору, який не є нотаріально посвідченим кредитним договором, на підставі відновлювальної кредитної лінії №630334689 від 25.11.2015 року. 30.08.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинив виконавчий напис №25000, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість у сумі 19 896,37 грн. 06.10.2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. відкрив виконавче провадження № [NUMBER] на підставі оскаржуваного виконавчого напису № 25000 від 30.08.2021 року,вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., згідно якого позивач є боржником перед АТ «Альфа-Банк». Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаний пункт Переліку втратив свою силу згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №663 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 року №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» роз`яснено, що відповідно до ст.ст.34,36,87,88 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Таким чином, відповідачем не було доведено, що при винесенні виконавчого напису було дотримано вищевказаних вимог чинного законодавства, а саме, що приватному нотаріусу було надано документи, які підтверджують безспірність заборгованості - оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про погашення заборгованості, що є необхідними умовами для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про підставність та доведеність позовних вимог з підстав порушення процедури вчинення виконавчого напису нотаріусом, а тому позов [PERSON] слід задовольнити. Крім того, позивач просить стягнути з позивача на його користь судовий збір у розмірі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Встановлено, що позивачем при зверненні до суду долучено до позовної заяви копію договору №29/11/2021-3 від 29.11.2021 року про надання йому правової допомоги адвокатом Крамаром О.Ю., копію додатку №1 до Договору, копію ордеру №1022971 від 29.11.2021 року, копію Акту №1 наданих послуг на суму 5 000 грн. На підставі викладеного суд вважає, що позивачем підтверджено та доведено понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн, які підлягають стягненню на його користь. На підставі викладеного, ст.ст.7, 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172, ст.ст.4, 12, 13, 76-80, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved