Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та відповідача. 15.03.2023 року до суду звернулось ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», з позовом (а.с. 1-4, згодом збільшено а.с. 36-41) до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13.12.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №5211901 та надано відповідачу кредит в розмірі 25\~000,00 грн. строком на 30 днів. 01.12.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №01.12/22-Ф за яким відступлено право вимоги за кредитним договором №5211901 від 13.12.2021 року. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 11.04.2023 року у розмірі 70\~307,78 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та понесені ним судові витрати в розмірі 2\~684,00 грн.(дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок), та витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн.(вісім тисяч гривень 00 копійок). Відповідач [PERSON] відзив не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить, розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. (а.с. 5, 86-97). Відповідач [PERSON] не надала до суду відзив, сповіщалася належним чином, про причини останньої неявки суд не сповістила (а.с. 35, 48, 52-53). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 10.04.2023 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області відкрито провадження по справі та призначено в спрощеному порядку до слухання (а.с. 34). 03.05.2023 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області задоволено заяву представника позивача про збільшення позовних вимог (а.с. 45). Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст. 128 ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281\~ЦПК України. Судом на підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що від 13.12.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №5211901 та надано відповідачу кредит в розмірі 25\~000,00 грн. строком на 30 днів (а.с. 8-13). Відповідно договору факторингу №01.12/22-Ф від 01.12.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» уклали зазначений договір та позивач по справі набув право вимоги за кредитним договором №5211901 від 13.12.2021 року (а.с. 14-16). Відповідач [PERSON] належним чином умови договору № 5211901 від 13.12.2021 р. не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 11.04.2023 року в розмірі 70\~307,78 грн., яка складається з: - 25\~000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; - 1\~741,20 грн. заборгованість по річним 3 процентам; - 34\~675,00 грн. заборгованість по процентам; - 8\~891,58 грн. інфляційні витрати (а.с. 36-37). V. Оцінка Суду. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Цей правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 року у справі №6-2168цс15, постанові ВС України від 01.10.2014 року по справі № 6-113цс14, постанові ВС України від 06.07.2016 року по справі № 6-194цс15. Враховуючи, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором № 5211901 від 13.12.2021 року не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується наданими позивачем доказами, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 150 від 07.03.2022 року (а.с. 30) позивачем було сплачено 2\~684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) судового збору та згідно платіжної інструкції № 166 від 09.03.2022 року (а.с. 24-27) позивачем було сплачено 8\~000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 копійок)за надання правової допомоги, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved