Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] у квітні 2023 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 28.02.2012 року [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав Анкету-заяву, в якій підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на сайті позивача, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі шляхом відкриття кредитного рахунку та установлення початкового кредитного ліміту. Натомість позивач вважає, що [PERSON] не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Станом на 23.02.2023 за розрахунком позивача утворилась заборгованість у розмірі 40851,88 грн., яка складається з наступного: 35008,82 грн. - заборгованість за кредитом; 5843,06 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання за договором, порушує його умови, представник позивача просить суд стягнути із відповідача на його користь 40851,88 грн. заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 28.02.2012 року та судовий збір в сумі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 06.04.2023 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Протокольною ухвалою суду від 12.05.2023 року судове засідання було відкладено через неявку відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.72). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. Судом установлено, що 28.02.2012 року [PERSON] підписавАнкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 19). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомився та згоден з його умовами. Зі змінами Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов`язався ознайомлюватись на офіційному сайті Приватбанку: www.privatbank.ua/terms/. Відповідач отримав кредитні картки, остання: № [NUMBER] з терміном дії до 02/23 року (а.с.18). Початковий кредитний ліміт був установлений у сумі 300,00 грн., який збільшувався і з 25.11.2021 року становив 33826,44 грн. (а.с.17). Обґрунтовуючи наявність між сторонами кредитних правовідносин, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на наявність Анкети-заяви підписаної відповідачем від 28.02.2012 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». За змістом Анкети-заяви від 28.02.2012 року указана Анкета разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між сторонами договір про надання банківських послуг. В Анкеті-заяві від 28.02.2012 року не зазначено зобов`язань відповідача сплачувати проценти за користування кредитними коштами, їх розмір, строк повернення кредитних коштів. Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За приписами статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договору приєднання повинні бути зрозумілі, доведені до відома споживачів, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на положення статей 633, 634 ЦК України, суд вважає, що відповідач приєднується лише до тих умов, з якими ознайомлений під підпис в день укладення договору. За таких обставин, надані позивачем Витяг з Тарифів, Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані відповідачем, та якщо ці умови прямо не передбачені в заяві-анкеті позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття відповідачем запропонованих умов та приєднання як другої сторони договору. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду належних і допустимих доказів того, що між сторонами склалися договірні відносини щодо надання банківського кредиту на заявлених умовах банку. Як вбачається з матеріалів справи в анкеті-заяві від 28.02.2012 року не зазначено кредитний ліміт за платіжною карткою, термін дії кредитного договору, строк повернення кредитних коштів та взагалі в анкеті відсутні відомості про видачу [PERSON] кредитних карток. Матеріали справи не містять пам`ятки клієнта чи довідки про умови кредитування, а витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» наданий позивачем без підпису відповідача (а.с. 20). Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Відтак підстави для сплати відповідачем відсотків, які нараховані позивачем на підставі Тарифів, Умов та правил надання банківських не узгоджених з відповідачем - відсутні. Таким чином, вимоги позивача про стягнення 5843,06 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. З виписки про рух коштів та види транзакцій за кредитною карткою [PERSON] установлено, що з 16.10.2018 у відповідача обліковується негативний баланс по картці. З 16.10.2018 по 01.12.2022 відповідач користувався кредитними коштами шляхом зняття готівки, поповнення рахунку мобільного телефону, переказу коштів на інший рахунок тощо. Всього було використано кредитних коштів на загальну суму 66597,50 грн. (а.с.55-61). Разом з тим, відповідно до указаної виписки у рахунок повернення використаних [PERSON] кредитних коштів останній самостійно поповнив кредитну картку, а також з його іншої картки списувались кошти всього на суму 77180,59 грн., що перевищує суму використаних коштів. Заборгованість за тілом кредиту в сумі 35008,82 грн., яку просить стягнути позивач з [PERSON] , виходячи з виписки про рух коштів та види транзакцій за кредитною карткою відповідача утворилась через те, що позивач суми коштів, які відповідач сплачував спрямовував на погашення відсотків, умови сплати та розмір яких, як установлено судом не погоджено сторонами справи. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що кошти, які сплачував [PERSON] на оплату, позивачем безпідставно спрямовувались на проценти і не зараховувались у повному обсязі на оплату зобов`язань відповідача за тілом кредиту. Отже, оскільки сума коштів 77180,59 грн., на яку відповідач в період з 16.10.2018 по 01.12.2022 поповнив картку перевищує суму витрачених ним в цей період кредитних коштів 66597,50 грн., позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача боргу за тілом кредиту в сумі 35008,82 грн., є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Оскільки підстави для задоволення позову відсутні, сплачена позивачем сума судового збору не може бути стягнута з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed