Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що [INFO] в с. Вишнопіль Старокостянтинівського району Хмельницької області померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом та прийняв у встановленому законом порядку спадщину після смерті матері. Вказує, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належний [PERSON] житловий будинок, оскільки у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] , від 05 липня 1989 року, власником будинку зазначена « [PERSON] » (ім`я власника записано російської мовою), тоді як його мати згідно свідоцтва про смерть записана як « [PERSON] », що унеможливлює встановлення факту належності спадкового майна померлій. В судове засідання представник заявника [PERSON] адвокат Вонсович М.М. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області подала заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заяву слід задоволити, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини 2 згаданої статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд. Цей перелік не є вичерпним, оскільки частиною другою цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, за п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Судом встановлено, що [INFO] в с. Вишнопіль Хмельницького (бувшого Старокостянтинівського) району Хмельницької області померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . 10 березня 2006 року за заявою [PERSON] , який є сином [PERSON] та відповідно спадкоємцем першої черги за законом, Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №154/2006 до майна померлої [INFO] [PERSON] . 27 квітня 2023 року завідувачем Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради 05 липня 1989 року прізвище, ім`я та по-батькові власника вказано російською мовою « [PERSON] », тоді як згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 вересня 2000 року померла вказана як « [PERSON] », що унеможливлює встановлення факту належності спадкового майна померлій. Усуваючи встановлені державним нотаріусом суперечності, які стали підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, суд зважає на наступні обставини. Той факт, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів 05 липня 1989 року, належить саме [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується: оригіналом цього свідоцтва, який знаходиться у заявника, у якому власником житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] є « [PERSON] »; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 06 вересня 2000 року, в якому померла значиться як « [PERSON] »; довідкою комунального підприємства «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» №481 від 26 серпня 2022 року, згідно якої житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] зареєстрований в Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 під реєстровим №120 за [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Старкоостянтинівської районної ради 05 липня 1989 року; довідкою Вишнопільського старостинського округу Староостропільської сільської ради Хмельницької області №44 від 16 лютого 2023 року, згідно якої [PERSON] , яка померла [INFO] , станом на 15 квітня 1991 року являлась головою і єдиним членом колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] ; матеріалами спадкової справи №154/2006, заведеної 10 березня 2006 року до майна померлої [INFO] [PERSON] . Отже, досліджені судом письмові докази вказують на те, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів 05 липня 1989 року, належить саме [PERSON] , яка померла [INFO] , з огляду на що, заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved