Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третьої особи - Третій відділ ДВС у м. Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати заборгованості. В обґрунтування прозову зазначив, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 2006 року. Шлюб уклали в відділі РАЦС Калинівського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №252. Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . 17 серпня 2010 року на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області (справа № 2-944/2010р.) шлюб між ними було розірвано. Відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 21.09.2010 року (справа № 2-946/10) з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 02.08.2010 року і до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі рішення суду видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Третьому відділ ДВС у м. Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 04 грудня 2012 року відповідачкою було укладено шлюб в відділі ДРАЦС Калинівського районного управління юстиції з [PERSON] , в результаті чого відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29 січня 2018 року (справа № 128/2136/17) його позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Він проводив виплату аліментів на користь [PERSON] по вищевказаному рішенню суду та виконавчому листу. Однак, нещодавно йому стало відомо про те, що відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 01.08.2018 року (справа № 132/2406/18) [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , визнано усиновлювачем дитини - [PERSON] , [INFO] , та відповідно записано батьком дитини, прізвище дитини з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », а по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішення набрало законної сили 31.08.2018 року. Крім того, на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області про усиновлення неповнолітньої дитини до актового запису про народження дитини № 03 від 09.07.2007 року були внесені відповідні зміни щодо зміни прізвища та по батькові дитини: « [PERSON] » було замінено на « [PERSON] », а по батькові « [PERSON] » на « [PERSON] », а також змінені відомості про батька дитини: батьком було записано [PERSON] . Таким чином, після позбавлення батьківських прав і з подальшим усиновленням дитини, між ним і дитиною припиняються особисті, майнові права та обов`язки в тому числі і обов`язок по утриманню, який полягає у сплаті аліментів на утримання дочки. При цьому, з припинення обов`язку по утриманню дитини з нього стягувались аліменти, внаслідок чого станом на березень 2023 року існує заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 238705,55 грн., з яких 161508, 50 грн. утворилось за період з 01.09.2018 року по березень 2023 року, тобто після усиновлення дитини. Враховуючи, що між ним та його дочкою [PERSON] з дати набрання чинності рішенням суду (справа № 132/2406/18) про її усиновлення, а саме з 31.08.2018 року припинились особисті, майнові права та обов`язки, вважає, що подальше стягнення з нього аліментів на користь останньої є неправомірним. Крім того, в зв`язку з зазначеними обставинами на підставі ст. 197 СК України, просить звільнити його від заборгованості за аліментами. За вказаних обставин позивач звернувся в суд з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, у відповідності до якої просив суд розглянути справу у його відсутність, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, час та дату судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, наявні в матеріалах справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, наявні в матеріалах справи. За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з з 16 грудня 2006 року. Шлюб уклали в відділі РАЦС Калинівського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом №252. Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . 17 серпня 2010 року на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області (справа № 2-944/2010р.) шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 21.09.2010 року (справа № 2-946/10) з позивача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 02.08.2010 року і до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі рішення суду видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Третьому відділ ДВС у м. Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 04 грудня 2012 року відповідачкою було укладено шлюб в відділі ДРАЦС Калинівського районного управління юстиції з [PERSON] , в результаті чого відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29 січня 2018 року (справа № 128/2136/17) позивача позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Позивач проводив виплату аліментів на користь [PERSON] по вищевказаному рішенню суду та виконавчому листу. Проте, відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 01.08.2018 року (справа № 132/2406/18) [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , визнано усиновлювачем дитини - [PERSON] , [INFO] , та відповідно записано батьком дитини, прізвище дитини з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », а по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішення набрало законної сили 31.08.2018 року. Крім того, на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області про усиновлення неповнолітньої дитини до актового запису про народження дитини № 03 від 09.07.2007 року були внесені відповідні зміни щодо зміни прізвища та по батькові дитини: « [PERSON] » було замінено на « [PERSON] », а по батькові « [PERSON] » на « [PERSON] », а також змінені відомості про батька дитини: батьком було записано [PERSON] . Таким чином, після позбавлення батьківських прав і з подальшим усиновленням дитини, між позивачем і дитиною припиняються особисті, майнові права та обов`язки в тому числі і обов`язок по утриманню, який полягає у сплаті аліментів на утримання дочки. При цьому, з припинення обов`язку по утриманню дитини з нього стягувались аліменти, внаслідок чого станом на березень 2023 року існує заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 238705,55 грн., з яких 161508, 50 грн. утворилось за період з 01.09.2018 року по березень 2023 року, тобто після усиновлення дитини іншою особою, що підтверджується відповідними довідками-розрахунками заборгованості по аліментах державного виконавця Третього відділу ДВС у м. Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гавриш Г.О., наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. 3 моменту усиновлення виникають немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена, тобто в даному випадку, [PERSON] та усиновлювачем [PERSON] . Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Таким чином, усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини. Насамперед, здійснення усиновлення носить характер правовстановлюючого факту, адже після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов`язків між суб`єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновляють, але й з іншими членами сім`ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв`язок, а відповідно й правовідносини, між батьками та особою, яка усиновлена. В силу факту усиновлення виникають права та обов`язки як у особи, яку усиновлюють, так і права й обов`язки в особи, яка усиновляє (усиновлювача). При цьому цей обсяг прав та обов`язків визначається правовим зв`язком батьків і дітей, який визначений сімейним законодавством. Тому законом визначене загальне правило, що цей обсяг є таким самим. За загальним правилом, правові відносини між усиновленою особою та батьками за походженням припиняються з моменту здійснення усиновлення, незалежно від способу усиновлення (подружжям чи однією особою, із записом усиновлювачів батьками чи без такого). Усиновлений, а також усиновлювачі (та їх родичі) набувають у результаті усиновлення не тільки прав та обов`язків, які випливають із сімейних відносин, але й усіх тих прав і обов`язків, які передбачені нормами інших галузей права, підставою для виникнення яких є факт наявності родинних відносин. Відповідно до ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Частина 2 ст. 188 СК України зазнає, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За таких обставин, враховуючи, між позивачем та його дочкою [PERSON] з дати набрання чинності рішенням суду (справа 132/2406/18) про її усиновлення, а саме з 31.08.2018 року припинились особисті та майнові права і обов`язки, суд вважає, що подальше стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] є неправомірним. Крім того, враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 197 СК України звільнити позивача від сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , яка утворилась, починаючи з 31.08.2018 року, тобто з моменту здійснення усиновлення дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у зв`язку з визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вважає необхідним вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved