Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Заявник [PERSON] , в особі представника адвоката Кравченко О.В., звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування вимоги зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається, у тому числі, з 21/200 (двадцяти однієї двохсотої) частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Заповіт [PERSON] не залишила. Спадкоємцем [PERSON] за законом відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) є [PERSON] , син спадкодавця, який прийняв спадщину на підставі частини третьої статті 1268 ЦК України. Будь-які інші спадкоємці, які прийняли би спадщину після [PERSON] , відсутні. Задля оформлення права на спадщину заявник звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепкової О.В., на підставі чого була заведена спадкова справа № 18/2023, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71850323 від 20.03.2023 року. У зв`язку з тим, що замість втраченого правовстановлюючого документа спадкоємець отримав дублікат свідоцтва про право на житло № [NUMBER] , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В. надала до Центру надання адміністративних послуг довідку про склад спадкоємців № 229/18/2023 від 20.03.2023 року, у якій просила зареєструвати за померлою [PERSON] право власності на частку зазначеної квартири. 13 квітня 2023 року державний реєстратор Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Юрченко І.А. прийняла рішення про відмову в проведенні державної реєстрації права власності на частку квартири [ADDRESS] . Рішення мотивоване тим, що відповідно до відомостей, зазначених у правовстановлюючому документі, суб`єктами права власності на частку квартири є [PERSON] та [PERSON] , що суперечить прізвищам заявників, зазначеним у заяві про державну реєстрацію прав ( [PERSON] ). Наведене позбавляє можливості встановити за ким саме набувається право власності на вказану нерухомість. Довести факт належності правовстановлюючого документа у позасудовому порядку заявник не може, оскільки чинне законодавство не передбачає внесення виправлень до свідоцтва про право власності на житло, а орган, який це свідоцтво видав, ліквідований. 02 червня 2023 року суд постановив ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, у якій призначив справу до розгляду на 15 червня 2023 року. Представник заявника, адвокат Кравченко О.В., у судовому засіданні вимогу підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи, Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, Черних О.О. у судовому засіданні просила ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога заявниці, суд установив таке. [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Шевченківським ЗАГС м. Запоріжжя 21.10.1972 року, актовий запис № 2097. 12 лютого 1980 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом ЗАГС м. Запоріжжя 04.09.1980 року, актовий запис № 92. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Департаментом охорони здоров`я штату Нью-Йорк, Сполучені Штати Америки 22.05.2009 року за № 41. Апостиль підтверджено заступником секретаря штату з питань бізнесу та ліцензійних послуг, штат Нью-Йорк, 04.02.2020 року за № NYC-1419994. Відповідно до Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі №71850323 від 20.03.2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В. заведено спадкову справу за номером у Спадковому реєстрі 70412208, номер у нотаріуса 18/23 після померлої [INFO] [PERSON] . Згідно довідки про склад спадкоємців від 20.03. 2023 року за №229, виданої Чепковою О.В. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, за наявними у спадковій справі відомостями єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається, у тому числі з 21/200 (двадцяти однієї двохсотої) частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] (надалі частка квартири). На підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 21.05.1996 року, 21/100 (двадцять одна сота) частка зазначеної квартири належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності Оригінал указаного свідоцтва втрачений; дублікат свідоцтва виданий Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 28.05.2004 року. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В. надала до Центру надання адміністративних послуг довідку про склад спадкоємців №229/18/2023 від 20.03.2023 року, у якій просила зареєструвати за померлою [PERSON] право власності на частку зазначеної квартири. 13 квітня 2023 року державний реєстратор Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Юрченко І.А. прийняла рішення про відмову в проведенні державної реєстрації права власності на частку квартири [ADDRESS] . Рішення мотивоване тим, що відповідно до відомостей, зазначених у правовстановлюючому документі, суб`єктами права власності на частку квартири є [PERSON] та [PERSON] , що суперечить прізвищам заявників, зазначеним у заяві про державну реєстрацію прав ( [PERSON] ). За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Орджонікідзевська районна адміністрація Запорізької міської ради, яка видала свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , припинена без правонаступництва 04.05.2016 року. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право Згідно з п.12 зазначеної постанови, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до приписів Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року, на підставі рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності. Свідоцтво про право власності підлягає обов`язковій реєстрації в органі державної реєстрації прав. У разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності за письмовою заявою власника (співвласників) органом приватизації видається його дублікат Можливість внесення виправлень до свідоцтва про право власності чинним законодавством не передбачена. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані [PERSON] докази беззаперечно підтверджують обставини, на які він посилався у заяві. Суд бере до уваги свідоцтво про право власності на житло, у якому прізвища власників 21/100 (двадцяти однієї сотої) частки квартири вказані як « [PERSON] ». Водночас у паспорті громадянина України, що виданий на ім`я заявника, його прізвище вказане як « [PERSON] ». Так само « [PERSON] » зазначене прізвище матері заявника у свідоцтві про смерть. При видачі свідоцтва про право власності на житло у 1996 році працівниками Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради при перекладі прізвища « [PERSON] » застосовано уживання літери «е», а не буквосполучення «ьо», замість російської літери «ё». Така транслітерація літери «ё» була звичайною для того часу, проте згодом змінилася. Так, паспорт громадянина СРСР для виїзду за кордон серії [NUMBER] від 22.06.1995 року виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] (англійською мовою Eremenko). Водночас паспорт Сполучених Штатів Америки № 214701482 від 12.08.2005 року виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] (англійською мовою [PERSON] ). Згідно з технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] , що складений орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації за матеріалами інвентарної справи від 28.11.1998 року, 21/100 (двадцять одна сота) частка квартири належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 21.05.1996 року. Технічний паспорт на вказану квартиру, складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 29.03.2023 року, реєстраційний номер ТІ01:8457-4938-0278-0307, на замовлення [PERSON] . Окрім того, заявник з 27.04.1995 року зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується відміткою у його паспорті громадянина України. Зазначений паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] [INFO] . Так само прізвище заявника вказане як « [PERSON] » у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, що видана 01.11.1999 року. Отже,\~досліджені у\~судовому засіданні\~доказибеззаперечно свідчать, що 21/100 (двадцять одна сота) частка квартири [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 21.05.1996 року, дублікат якого виданий 28.05.2004 року. За таких обставин, з метою реалізації права заявника на спадкування, з урахуванням\~неможливості встановлення\~факту належностіправовстановлюючого\~документу у позасудовому порядку, суд доходить висновку, що вимога заявника підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Заявником при поданні заяви сплачений судовий збір. Доказів понесення інших судових витрат учасники справи не надали. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Оскільки чинним законодавством не передбачені підстави і порядок відшкодування судових витрат для подібної категорії справ, судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved