Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Піпко В. С., звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімер-Київ» (далі - ТОВ «Ексімер-Київ») про стягнення коштів за договорами про надання послуг. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 грудня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Ексімер-Київ» було укладено договори № 347491 про проведення процедури імплантації на лівому та правому оці. Відповідно до умов вказаних договорів позивачка 24 грудня 2021 року здійснила оплату за договорами у розмірі 3 937 дол. США. Операція відповідно до умов договорів повинна була відбутися у строк протягом трьох місяців після їх підписання, тобто до 23 березня 2022 року. Проте, 24 лютого 2022 року розпочалася збройна агресія російської федерації проти України і виробник інтраокулярних оптичних лінз не мав можливості вчасно доставити їх в Україну. Про затримку доставки інтраокулярних оптичних лінз позивачку було поінформовано. [PERSON] висловила своє бажання щоб операція відбулась в якійсь із офтальмологічних клінік Європи, на що отримала відмову. 02 серпня 2022 року [PERSON] було повідомлено про те, що інтраокулярні оптичні лінзи було доставлено та запропоновано призначити дату і час проведення операції. Позивачка відмовилась від проведення операції, посилаючись на те, що показники зору за тривалий час очікування (8 місяців) операції можуть змінитися, і замовлені інтраокулярні оптичні лінзи можуть не відповідати показникам зору, котрі мали місце бути при обстеженні перед замовленням відповідних лінз. Посилаючись на викладене, [PERSON] 17 серпня 2022 року було подано відповідачу заяву про повернення сплачених коштів за договорами у розмірі 3 937 дол. США. Проте, листом № 39 від 16 вересня 2022 року відповідач повідомив позивачку, що їй буде повернуто лише 30% від сплаченої суми за договорами на підставі пункту 3.3 договорів, у зв`язку з відмовою позивачки від договорів. [PERSON] вважає таку відмову у виплаті їй коштів неправомірною, оскільки ТОВ «Ексімер-Київ» у порушення пункту 2.2.4 договорів, де визначено, що відповідач мав надати послуги за договорами протягом трьох місяців з моменту укладення договорів, відповідні послуги не надав. Аргументи відповідача про те, що обов`язки за договорами не було виконано у зв`язку із тим, що виробник інтраокулярних оптичних лінз не зміг доставити замовлення за договорами до Києва раніше 02 серпня 2022 року через повномасштабне вторгнення російської федерації є недоречним, оскільки у квітні 2022 року активні бойові дії у Києві та Київській області вже не проводились. Разом із тим умови договорів не містять жодних положень відносно форс-мажорних обставин. Таким чином, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь суму коштів в розмірі 3 937 дол. США, що еквівалентно 157 480 грн. Ухвалою судді від 16 лютого 2023 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. У квітні 2023 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , у якому вказував, що заперечує проти позову в повному обсязі, позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що відповідачем вжито всі можливі заходи на виконання своїх зобов`язань за договорами, що виключає його вину в порушенні строків проведення операції, адже причиною цьому стала затримка поставки товару у зв`язку з військовою агресією російської федерації. Посилання позивачки, що в неї відбулося погіршення зору і лінзи їй вже не підходять є необґрунтованим. У травні 2023 року представник [PERSON] - адвокат Піпко В. С. подав відповідь на відзив ТОВ «Ексімер-Київ», в якій зазначає, що відповідачем не доведено обставин непереборної сили на належне виконання умов договорів. У травні 2023 року від ТОВ «Ексімер-Київ» на адресу суду пояснення по справі, у яких останній вказує на відсутність підстав для стягнення коштів, у заявленому позивачкою розмірі. Зазначає, що позивачкою не доведено, в чому саме та з яких підстав її права та законні інтереси є порушеними з боку відповідача, враховуючи відсутність вини та протиправних дій з боку відповідача спрямованих на зволікання з виконання умов договорів. 16 червня 2023 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, у яких зазначено, що відповідачем належним чином не обґрунтовано підстав ненадання послуг з виконання договорів, а доводи, викладені у поясненнях представника відповідача не заслуговують на увагу. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву з підстав та доводів, викладених в ній. Представник відповідача проти позову заперечила, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини та приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд установив, що 23 грудня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Ексімер-Київ» укладено договори № 347491 про проведення процедури імплантації на лівому та правому оці. Медичний центр зобов`язався провести пацієнту, в узгоджений з ним час, процедуру імплантації інтраокулярних оптичних лінз на правому та лівому оці в термін не пізніше 3-х місяців з моменту укладення цього договору (пункт 2.2.4 договорів). Відповідно до пункту 3.1 договорів [PERSON] мала сплатити на рахунок відповідача за надання послуг суму коштів в розмірі 51 800 грн за проведення процедури імплантації на лівому оці, та 51 800 грн за проведення процедури імплантації на правому оці, а всього вартість медичної послуги становить 103 600 грн. Відповідно до пункту 3.2 договорів оплата вартості медичного центу в установленому в пункті 3.1 цих договорів розмірі сплачується пацієнтом до проведення процедури на підставі рахунку медичного центру шляхом внесення грошових коштів в касу медичного центру або шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок медичного центру. [PERSON] сплатила на відповідний розрахунок відповідача зазначену суму коштів в доларах, що становило 3 937 дол. США. Пунктом 3.3. договорів передбачено, що пацієнт має право у будь-який час відмовитися від цього договору, повідомивши про це медичний центр в термін, що не перевищує трьох днів з моменту проведення оплати, та отримати за проведення процедури кошти в повному обсязі, за умови, що процедура медичним центром виконана не була. У загальну вартість проведення процедури імплантації інтраокулярних оптичних лінз на правому та лівому оці входить вартість самих лінз, що є виробом медичного призначення, який виготовляється за індивідуальними анатомічними та оптичними параметрами ока. У разі відмови пацієнта від імплантації, сплачені кошти повертаються в обсязі 30% від загальної вартості операції. У листі Торгово-Промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору. Згідно з частиною третьою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з приписами частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з положень статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі статтею 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом. Іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються за домовленістю сторін або законом. Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Установлено, що відповідач не виконав умови договорів з надання медичних послуг від 23 грудня 2021 року, і сплачені позивачкою кошти не повернув. Пунктом 3.3 договорів передбачено право позивачки відмовитись від договорів в односторонньому порядку, у такому випадку зобов`язання є припиненим, і пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості договорів. Суд вважає, що невиконання умов договорів відповідачем могло бути наслідком поважних та об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації, що визнана форс-мажорними (непереборними) обставинами, які сторони не могли передбачити. Разом із тим, відповідно до статті 617 ЦК України обставини непереборної сили, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення. Позивачкою не порушується питання відповідальності за невиконання зобов`язань, а заявлені вимоги про повернення коштів у зв`язку з припиненням зобов`язання на умовах, передбачених договорами. Тому, наявність форс-мажорних обставин у відповідача, не позбавляє позивачку права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг. Оскільки позовні вимоги стосуються повернення коштів за сплачені та не надані послуги, а не відповідальності за невиконання договорів, суд приходить до висновку про порушення прав позивачки. Договори між сторонами слід вважати припиненим у зв`язку з односторонньою відмовою від нього, на підставі пунктів 3.3 договорів, статей 611, 907 ЦК України. Водночас, у зв`язку з відмовою від договорів і припиненням зобов`язання, позивачка має право на повернення сплачених нею грошових коштів, що також передбачено умовами договорів. Щодо розміру коштів, які підлягають поверненню, суд виходить з наступного. Звертаючись до суду із позовом [PERSON] просила стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 157 480 грн у зв`язку із невиконанням відповідачем умов договорів, що еквівалентно 3 937 дол. США, які вона сплатила на виконання умови вищевказаних договорів. Як убачається з умов договорів, позивачка мала сплатити на користь відповідача за надання медичних послуг за договорами суму в розмірі 103 600 грн, про що відповідачем видано рахунок на оплату № 172432 від 23 грудня 2021 року. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Поряд з цим, частина друга вказаної норми допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до частин першої та другої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Умови укладених між сторонами у справі договорів надання послуг не передбачають можливість зміни ціни договору. З огляду на викладене, оскільки грошове зобов`язання у договорах про надання послуг виражене у гривні, не має прив`язки до еквіваленту в іноземній валюті, то позовні вимоги слід задовольнити частково, в розмірі визначеному у вищевказаних договорах. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки грошових коштів в розмірі 103 600 грн. На момент ухвалення рішення суд позбавлений можливості вирішити питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, оскільки стороною позивача не визначено суму, яку просить стягнути. Дане питання може бути вирішене судом додатково на підставі частини восьмої статті 141 ЦПК України. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, з ТОВ «Ексімер-Київ» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 036 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial