Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

27.10.2022 року до суду звернулися позивачі, [PERSON] , і [PERSON] , з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідачів Верхньодніпровської міської ради і [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А. 07.11.2022 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.11.2022 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 07.12.2022 року . 07.12.2022 року справа не розглядалась в зв`язку з перебуванням судді у відпустці. В зв`язку з перерозподілом справи справа призначена до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 25.01.2023 року. 25.01.2023 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 14.03.2023 року в зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, [PERSON] 14.03.2023 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 18.05.2023 року. 18.05.2023 року в судовому засіданні оголошена перерва до 21.06.2023 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. В судовому засіданні 21.06.2023 року оголошена вступна і резолютивна частина рішення. Згідно позовних вимог позивачі просять визнати за ними в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, а саме по частині земельної ділянки за кожною, розташованої на території Ганнівської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області площею 6.7961 га ріллі з кадастровим номером 1221081000:01:016:0164 В обґрунтування позовних вимог посилаються на наступне: [INFO] померла, їх мати, [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] .. На день смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається в тому числі із земельної ділянки (паю) площею 6.7961 га ріллі з кадастровим номером 1221081000:01:016:0164, розташована на території Ганнівської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області. [PERSON] , залишила на їх ім`я заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Ганнівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 04 листопада 1996 року за реєстровим № 21. 28.09.2022 року вони звернулись до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А,, про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене вище майно після померлої [PERSON] , Але приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А.. була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю в них правовстановлюючих документів на майно. Правовстановлюючі документи на майно знаходяться у відповідача у справі [PERSON] , але останній їх їм на руки не віддає, а також не надає нотаріусу, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Представник відповідача Верхньодніпровської міської радим Дніпропетровської області в судове зсідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не має. Відповідач , [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення СМС-повідомлення. Крім того в підготовчому судовому засіданні була присутня дружина [PERSON] , якій роз`яснялось право [PERSON] , надати відзив на позовну заяву чи письмові заперечення. Проте ні відзиву , ні письмових заперечень відповідач, [PERSON] , не надав. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове зсідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла, мати позивачів , [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. На день смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається в тому числі із земельної ділянки (паю) площею 6.7961 га ріллі з кадастровим номером 1221081000:01:016:0164, розташована на території Верхньодніпровської міської ради (раніше Ганнівської сільської ради ) Кам`янського району Дніпропетровської області, що підтверджується витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку. [PERSON] , залишила на ім`я позивачів заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Ганнівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 04 листопада 1996 року за реєстровим № 21, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не виражалось, і все те, що буде належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла позивачкам, що підтверджується копією заповіту. 28.09.2022 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А., про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене вище майно після померлої [PERSON] , Але приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А.. була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю в них правовстановлюючих документів на майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України - До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її. З досліджених в судовому засіданні матеріалів спадкової справи. № 105/2021 року судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за заповітом та своєчасно звернулись до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Крім позивачів із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , звернувся також відповідач [PERSON] . Відповідно до ст. 1233 ЦК України - Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1223 ЦК України - Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Оскільки спадкодавцем [PERSON] , за життя був складений заповіт, яким вона заповіла все своє майно позивачам, відповідно після смерті [PERSON] , виникає спадкування за заповітом. Так як позивачі не відмовились від спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця, заповіт не визнавався недійсним і заповітом охоплюється майно, право власності на яке просять визнати позивачі. [PERSON] , хоч і є сином [PERSON] , але є спадкоємцем за законом і при наявності заповіту та спадкоємців за заповітом у нього право на спадкування не виникає. Судом також встановлено, що за життя у спадкодавця [PERSON] , виникло право власності на земельну ділянку (пай) площею 6.7961 га ріллі з кадастровим номером 1221081000:01:016:0164, що розташована на території Верхньодніпровської міської ради (раніше Ганнівської сільської ради ) Кам`янського району Дніпропетровської області, що підтверджується витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відсутність у спадкоємців правовстановлюючого документу не припиняє їх право на спадкування майна, що за життя належало спадкодавцеві. Оскільки підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як втрата правовстановлюючого документа. Крім того право власності [PERSON] ,. на спадкову земельну ділянку зареєстроване у Державному земельному кадастрі про земельну ділянку. Відповідно до ч. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 - Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А від 28.09.2022 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за вище вказаними підставами. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню Понесені позивачами судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 992.40 грн., суд вважає за можливе покласти на позивачів пропорційно сплачених сум. \~\~\~\~

Outcome: approved