Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , третя особа виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 31 грудня 2004 року по 03 серпня 2015 року. В шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітніх доньок, не спілкується з дітьми, не слідкує за їхнім станом здоров`я, не приділяє уваги формуванню їх особистості, не піклується про них, матеріально не утримує. Зазначені обставини свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та інтересів дітей, просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жителя м. Новолукомль, Вітебської області, Республіка Білорусь відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 08.02.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 23.05.2023 р. закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали, просять його задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, приини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, відзив на позов не подав. В судове засіданні представник органу опіки та піклування не з`явилась, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи причини неявки не повідомила, позов підтримує, вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме інтересам малолітніх дітей. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням на ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи в повному обсязі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03 серпня 2015 року. В шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 22.08.2013 р., та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 24.01.2006 року. [PERSON] разом з малолітніми дітьми зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою № 2192/04-09, виданою відділом реєстрації місця проживання Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради. Відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , республіка Білорусь. Ухвалою Вітебського обласного суду від 27 жовтня 2015 року дозволено примусове виконання на території Республіки Білорусь рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області України від 03 серпня 2015 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. З 2015 року відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться їх життям, здоров`ям, навчанням, не спілкується з ними, матеріально не утримує. За інформацією дошкільного навчального закладу № 16 управління освіти та науки Кам`янець-Подільської міської ради № 1 від 21.02.2019 р. [PERSON] , [INFO] відвідувала ДНЗ № 16 «Айболить». Батько [PERSON] за час перебування Влади в садочку не цікавився успіхами доньки, не відвідував батьківські збори, не спілкувався з вихователями, не приводив в не забирав дитину з навчального закладу, не відвідував ранки та не цікавився розвитком і станом здоров`я дитини. Будь-яку матеріальну допомогу дошкільному навчальному закладу для покращення забезпечення та розвитку своєї дитини не надавав. Мати дитини своєчасно приводить та забирає дитину з дошкільного закладу, активно долучається до суспільного життя закладу та бере участь в освітньо-виховному процесі, взаємодіє з дошкільним навчальним закладом за всіма напрямами виховання і навчання дитини. Згідно довідки Кам`янець-Подільської НВК № 3 від 15.09.2022 р. батько учениці 11-Б класу НВК № 3 [PERSON] , з 2019 року і по теперішній час батьківські збори не відвідував і не брав участі в суспільних заходах, які проводились за участю дітей та батьків. Згідно довідки Кам`янець-Подільської НВК № 3 від 16.09.2022 р. батько учениці 4-Б класу НВК № 3 [PERSON] , з 2019 року і по теперішній час батьківські збори не відвідував і не брав участі в суспільних заходах, які проводились за участю дітей та батьків. Згідно акту перевірки паспортного режиму від 30.01.2023 р., складеного комісією КП «УК «Південь» за останнім місцем проживання за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2015 року. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 14/29 від 31.05.2023 р орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , який злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, не спілкується, не цікавиться їхнім життям, здоров`ям, аліменти не сплачує. [PERSON] висловила негативне ставлення до батька через його відсутність у її житті та житті сестри. [PERSON] зазначила, що батька не знає. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Проте, головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином зібраними у справі доказами підтверджується, що відповідач не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток своїх дітей, їх навчання, не створює умови для розвитку природних здібностей, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу кожної дитини; не готує до самостійного життя та праці. Відповідач самоусунувся від зустрічей з дітьми, не приїздить, не спілкується в телефонному режимі. З урахуванням наведеного суд знаходить позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] обґрунтованими. На підставі ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved