Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У серпні 2022 року представник [PERSON] [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.03.2022 р. в м. Одесі по вул. Артилерійській відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Land Rover Range Rover Evoque, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортним засобом Volvo 380, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Власником ТЗ Land Rover Range Rover Evoque є мати [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження. 01.06.2022 р. Малиновським районним судом м. Одеси прийнято постанову по справі № 521/6309/22, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова набрала законної сили 14.06.2022 р. Таким чином, вина [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої нанесені пошкоджень транспортний засіб Land Rover Range Rover Evoque, є встановленою у судовому порядку та не підлягає доведенню. Висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи встановлено, що повна вартість відновлювального ремонту автомобіля Land Rover Range Rover Evoque, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 30.03.2022 р., визначається рівною 298\~115 (двісті дев`яносто вісім тисяч сто п`ятнадцять) гривень 04 копійки.Окрім матеріальної шкоди, діями [PERSON] також завдано [PERSON] моральної шкоди розмір якої визначено в сумі 15\~000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.09.2022 р. виправлено описку в ухвалі від 29.08.2022 р. вказавши за текстом ухвали правильно «третя особа яка не заявляє самостійних вимог приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Брокбізнес». Представником відповідача адвокатом Берестовим Є.В. подано відзив на позовну заяву в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що висновок експертного товарно-транспортного дослідження від 14.04.2022 р. № 25-22В не може бути визнаний належним та допустимим доказом, з підстав того, що в ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Вказано, що відповідач не був повідомлений про дату та місце огляду експертом пошкодженого автомобіля позивача, внаслідок чого він був позбавлений можливості бути присутнім під час вказаного огляду та висловити свої заперечення експерту. Також, у відзиві зазначено про необґрунтованість доводів про навмисне допущення відповідачем зіткнення з автомобілем позивача, вказано, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок зміни водієм автомобіля позивача траєкторії свого руху. Представником позивача адвокатом Дмітрієвим Р.Б. надано відповідь на відзив в якому він зазначив, що 31.10.2022 р. судовим експертом Вєлковим В.М., у відповідності до вимог ст. 106 ЦПК України, складено висновок експерта № 105-22В судової транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу Land Rover Range Rover Evoque, реєстраційний номер [NUMBER] , яким підтверджено вартість збитку, визначеного експертом у висновку від 14.04.2022 р. № 25-22В. Зазначено, що відповідач був присутній при огляді пошкодженого автомобіля про що зазначено у висновку від 14.04.2022 р. № 25-22В та підтверджено фототаблицею до висновку. Також, зазначено, що факт навмисного допущення відповідачем зіткнення з автомобілем позивача підтверджується його особистими поясненнями наданими після дорожньо-транспортної пригоди та встановлено постановами Малиновського районного суду м. Одеси від 01.06.2022 р. у справі № 521/6309/22 та від 20.05.2022 р. у справі № 521/6311/22. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.03.2022 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляді по суті на 24.05.2023 р. Представником відповідача адвокатом Берестовим Є.В. подано заяву про призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи, в обґрунтування якої зазначено, що зміст товарно-транспортного дослідження від 14.04.2022 р. № 25-22В є ідентичним змісту висновку експерта від 31.10.2022 р. № 105-22В, що викликає сумніви в його правильності. У судове засідання призначене на 24.05.2023 р. о 11 год. 30 хв. відповідач та його представник, третя особа не з`явились. Судове засідання відкладено на 13.06.2023 р. на 14 год. 30 хв. Представник позивача - адвокат Дмітрієв Р.Б. надав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти відкладення судового засідання призначеного на 24.05.2023 р. о 11 год. 30 хв. Заперечив проти задоволення заявленої заяви про призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи. Зазначивши, що представником відповідача не наведено жодних мотивів щодо того в чому саме, на його думку, полягає неправильність висновку судової експертизи від 31.10.2022 р. № 105-22В, недостовірність даних зазначених у висновку в частині дійсного обсягу, характеру і вартості ремонтно-відновлювальних робіт, що свідчить про необґрунтованість поданої ним заяви та її задоволення призведе лише до невиправданого затягування судового розгляду. У судове засідання призначене на 13.06.2023 р. о 14 год. 30 хв. сторони та інші учасники справи не з`явились, про дату та час повідомлялися належним чином. Адвокат Дмітрієв Р.Б., який представляє інтереси [PERSON] , до засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначив, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.06.2022 р. відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Берестова Є.В. про призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підставі. 30.03.2022 р. в м. Одесі по вул. Артилерійській відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Land Rover Range Rover Evoque, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортним засобом Volvo 380, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження. 20.05.2022 р. Малиновським районним судом м. Одеси прийнято постанову по справі № 521/6311/22, якою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. В даній постанові, яка набрала законної сили 30.05.2022 р., суд встановив, що у наданих після дорожньо-транспортної пригоди поясненнях водій [PERSON] зазначає, що ним була затримана водійка білого позашляховика та в результаті чого був пошкоджений його транспортний засіб. Тобто, [PERSON] визнає, що він умисно допустив зіткнення з транспортним засобом «Range Rover Evoque», з метою його затримання. Судом звернута увага [PERSON] , що саме дії водія [PERSON] знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. 01.06.2022 р. Малиновським районним судом м. Одеси прийнято постанову по справі № 521/6309/22, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В даній\~постанові,\~яка набрала\~законної сили\~14.06.2022\~р.,\~суд встановив,\~що автомобіль Volvo S80, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , заїхав у двір з вул. Артилерійської та умисно допустив зіткнення з автомобілем Land Rover, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В письмових поясненнях [PERSON] визнав, що він умисно допустив зіткнення з транспортним засобом Land Rover, з метою його затримання. Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 р. у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, вина [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої нанесені пошкодження транспортному засобу Land Rover Range Rover Evoque, реєстраційний номер [NUMBER] є встановленою у судовому порядку. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу «Land Rover Range Rover Evogue» реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . З наданого позивачем висновку експерта від 14.04.2022 р. № 25-22В експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Land Rover Range Rover Evoque, реєстраційний номер [NUMBER] , вбачається, що повна вартість відновлювального ремонту автомобіля Land Rover Range Rover Evogue, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 30.03.2022 року, визначається рівною 298\~115 (двісті дев`яносто вісім тисяч сто п`ятнадцять) гривень 04 копійки; Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного КТЗ (його складових), автомобіля Land Rover Range Rover Evogue, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 30.03.2022 року, визначається рівною 161 347 (сто шістдесят одна тисяча триста сорок сім) гривень 75 копійки. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Land Rover Range Rover Evogue, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 30.03.2022 року, визначається рівною 161 347 (сто шістдесят одна тисяча триста сорок сім) гривень 75 копійки. Судом встановлено, що 27.10.2022 р. представник [PERSON] адвокат Осипов Б.В. звернувся до судового експерта Вєлкова В.М. з заявою про проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, за матеріалами попереднього висновку експерта від 14.04.2022 р. № 25-22В, з проханням у відповідності до ст. 106 ЦПК України у висновку експерта зазначити, що його підготовлено для подання до суду по цивільній справі № 521/12189/22 та про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. 31.10.2022 р. судовим експертом Вєлковим В.М., у відповідності до вимог ст. 106 ЦПК України, складено висновок експерта № 105-22В судової транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу Land Rover Range Rover Evogue, реєстраційний номер [NUMBER] , яким підтверджено вартість матеріального збитку визначеного експертом у висновку від 14.04.2022 р. № 25-22В, а саме: повна вартість відновлювального ремонту автомобіля Land Rover Range Rover Evogue, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 30.03.2022 року, визначається рівною 298\~115 (двісті дев`яносто вісім тисяч сто п`ятнадцять) гривень 04 копійки; Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного КТЗ (його складових), автомобіля Land Rover Range Rover Evogue, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 30.03.2022 року, визначається рівною 161 347 (сто шістдесят одна тисяча триста сорок сім) гривень 75 копійки. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Land Rover Range Rover Evogue, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 30.03.2022 року, визначається рівною 161 347 (сто шістдесят одна тисяча триста сорок сім) гривень 75 копійки. Судом встановлено, що цивільна-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес». Згідно полісу № 207429026 страхова сума за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого складає 130\~000 гривень. 04.07.2022 р. представником [PERSON] на адресу ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» було направлено заяву про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. За результатами розгляду даної заяви, ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» прийнято рішення від 26.07.2022 р. вих.№ 639-11 про відмову у виплаті страхового відшкодування по договору № ЕР-207429026, на підставі п. 37.1.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Рішення про відмову мотивовано тим, що [PERSON] умисно допустив зіткнення з транспортним засобом Land Rover Range Rover Evogue, реєстраційний номер [NUMBER] , що встановлено судовими рішеннями, тобто, його дії були спрямовані на настання страхового випадку. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положення ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини.Такий правовий висновок викладено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.10.2020 р. у справі №755/7666/19. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з п. 9 постанови Пленума Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до п. 37.1.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач умисно допустив зіткнення з транспортним засобом Land Rover Range Rover Evogue, реєстраційний номер [NUMBER] , та його дії були спрямовані на настання страхового випадку, у зв`язку з чим, рішення ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» про відмову у виплаті страхового відшкодування по договору № ЕР-207429026 є підставним, у зв`язку з чим, матеріальна шкода повинна бути відшкодована відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно висновку № 105-22В від 31.10.2022 року судової транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу Land Rover Range Rover Evogue, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбувалась 30.03.2022 року визначена рівною 161347,75 гривень, вартість\~проведення експертного дослідження\~складає\~2500,00 гривень. \~ \~ \~ \~Суд критично ставиться до визначеного позивачем розміру матеріальної шкоди в сумі 298115,04 гривень, що дорівнює повної вартості відновлювального ремонту, оскільки ця сума є складовою визначення розміру матеріальної шкоди за висновком експерта № 105-22В від 31.10.2022 року та не включає інші складові, такі як коефіцієнт фізичного зносу, коефіцієнт втрати товарної вартості, тощо. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає можливим\~стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 161347,75 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2500,00 гривень в рахунок відшкодування вартості експертного дослідження, а всього 163847,75 гривень Позивач зазначає, що діями відповідача їй завдано моральних страждань, які спричинили зміни у її житті: насторога, тривога, зміни усталеного способу та ритму життя, неможливість використання належного їй транспортного засобу. Позивач була змушена займатися оцінкою матеріальних збитків, організацією ремонту автомобіля, витрачати власні кошти та ресурси, що безперечно призвело до додаткових хвилювань. При цьому, з боку відповідача продемонстроване повне ігнорування свого обов`язку по відшкодуванню заподіяної ним шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2\~ст.\~23\~ЦК України\~встановлено,\~що моральна\~шкода полягає: \~1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; 2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї\~чи близьких\~родичів; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода\~відшкодовується грішми,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику по справах про відшкодування моральної шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3\~ст.\~133\~ЦПК України\~перебачено,\~що до\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на\~професійну правничу\~допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 3\~627,35 (три тисячі шістсот двадцять сім) гривень 35 копійок, який складається з судового збору за подачу позову 3131,15 грн. та судового збору за забезпечення позову 496,2 грн. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено частково, то сума судового збору підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволених вимог. Також, судом встановлено, що позивачем понесено витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, що підтверджується рахунком-фактурою № 32 від 25.10.2022 р. та квитанцією від 27.10.2022 р. № 0.0.2722438115.1. У зв`язку з тим, що оплата проведення судової експертизи пов`язана з розглядом справи, то вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу та зазначає попередній розрахунок вартості таких витрат з посиланням на те, що акти приймання-передачі наданих послуг буде надано до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи зазначене, питання щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд у вказаного рішенні не вирішує. У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Outcome: partial