Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 20.01.2020 року в розмірі 3 600 грн. 00 коп. Позов обґрунтований тим, що 20 січня 2020 року [PERSON] надав у борг [PERSON] 3 600 000 грн. 00 коп. (Три мільйони шістсот тисяч гривень 00 копійок) строком на 1 (один) календарний рік та терміном повернення не пізніше 20 січня 2021 року. На підтвердження цього та факту передачі коштів, між позивачем та відповідачем, був укладений письмовий Договір позики від 20 січня 2020 року та Відповідачем було написано розписку від 20.01.2020 р. У розписці вказано, що [PERSON] отримала від [PERSON] , грошові кошти в сумі 3 600 000, 00 гривень на підставі вищевказаного договору. Так як сума грошових коштів які підлягали поверненню Позивачу Позичальником була значною, то сторони завчасно передбачили умовами договору місце та час його виконання, зокрема, виконання за договором (повернення позики) повинне було відбуватися у робочий день протягом робочого часу у приміщенні банківської установи за адресою: [ADDRESS] . Однак у строк виконання договору, який зазначений вище, Відповідач, на порушення своїх договірних зобов?язань, позику не повернула. На прохання Позивача про добровільну сплату боргу ніяким чином не відреагувала. Таким чином, Відповідач не виконала взяті на себе зобов?язання, та не повернула обумовлену суму позики до 20.01.2021 року. Отже, Відповідач добровільно не повертає позичені у Позивача грошові кошти, чим порушує права та законом охоронювані інтереси Позивача, у зв`язку із чим Позивач звертається до суду. Ухвалою судді від 15 березня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 11 квітня 2023 року. Ухвалою судді від 11 квітня 2023 року підготовче засідання в справі було закрито та призначено справу до розгляду на 23 травня 2023 року. 10 травня 2023 року до суду надійшла заява від відповідача про визнання позову. 23 травня 2023 року судове засідання було відкладено на 22 червня 2023 року у зв`язку із повторним направленням судових документів відповідачу за місцем її реєстрації. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позов визнає. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого. Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом встановлено, що 20.01.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. Згідно умов Договору Позивач передав Відповідачу у власність грошові кошті в сумі 3 600 000 грн. 00 коп. (Три мільйони шістсот тисяч гривень 00 копійок) строком на 1 (один) календарний рік та терміном повернення не пізніше 20 січня 2021 року. У договорі сторони обумовили місце та час його виконання, зокрема, виконання за договором (повернення позики) повинне було відбуватися у робочий день протягом робочого часу у приміщенні банківської установи за адресою: [ADDRESS] . Вищевикладені обставини підтверджуються також розпискою [PERSON] від 20.01.2020 року про отримання коштів в борг від [PERSON] в сумі 3 600 000 грн. 00 коп. (Три мільйони шістсот тисяч гривень 00 копійок) строком на 1 (один) рік, тобто до 20.01.2021 року. Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права. Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема з договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В силу ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Надаючи оцінку договору позики від 20.01.2020 року на суму 3 600 000 грн. 00 коп. (три мільйони шістсот тисяч гривень 00 копійок), суд зазначає, що його зміст в повному обсязі підтверджує укладення між сторонами договору позики, відповідно до умов якого відповідач отримала від позивача суму 3 600 000 грн. 00 коп. (три мільйони шістсот тисяч гривень 00 копійок) строком на 1 (один) календарний рік та терміном повернення не пізніше 20 січня 2021 року. Наведені обставини не оспорювались відповідачем, про що свідчить заява [PERSON] від 10.05.2023 року про повне визнання позову. Доказів виконання зобов`язання щодо повернення коштів відповідачем, суду не надано. Тому, сума заборгованості з повернення позики в розмірі 3 600 000 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідачки. На підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 13 420,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved