Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

У червні2023 із позовом звернувся [PERSON] який просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 09.06.2021 приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., який зареєстрований в реєстрі за № 126075 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 42826,78 грн. Мотивує заявлені вимоги тим, що нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису, оскільки не перевірено безспірність заявлених вимог, та невідповідність заборгованості умовам договору, позивач не був проінформований про розмір заборгованості та відсотки. Крім того виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Ухвалою суду від 07.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що неявка позивача не перешкоджає розгляду справи, так як у матеріалах справи достатньо доказів для належного розгляду справи по суті. Відповідач ТОВ «ФК Еліт Фінанс» у судове засідання не з`явився суду надав заяву у якій позов визнав та просив розгляд справи здійснити у його відсутність. Відповідач приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. та приватний виконавець у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином про причини неявки суд не повідомили. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. відносно [PERSON] винесено виконавчий напис № 126075 від 09.06.2021 відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК Еліт Фінанс» 42826,78 грн з них: 30818,09 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10758,69 грн - заборгованість відсоткам комісією; 1200 грн заборгованість за штрафними санкціями; 50 грн плата за вчинення виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. 09.02.2022 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі вказаного виконавчого напису. Відповідно до ст.\~18\~Цивільного кодексу\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст.\~39\~Закону України\~«Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Статтею 88\~Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.\~87\~Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У частинах 1, 2 ст.\~215\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст.\~204\~Цивільного кодексу\~України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затверджений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999. Згідно пункту 1 Переліку, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року в справі № 474/106/18 (провадження № 61-13847св19) зазначено, що "відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача". Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд враховуючи вище вказану позицію Верховного суду України вважає, що позивач при зверненні до суду невірно обрав статус відповідача приватного нотаріуса КМНО Остапенка Є.М., адже його слід було залучити у якості третьої особи на стороні відповідача. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити. З урахуванням визнання відповідачем заявленого позову до початку розгляду справи по суті, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви у розмірі 536,80 грн. Решту 50% від суми сплаченого позивачем судового збору у розмірі 536,80 грн. повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved