Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

07 березня 2018 року ПАТ КБ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16 червня 2017 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2203552211201, відповідно до якого банк надав кредит у розмірі 177000 грн. строком до 15 червня 2020 року, у свою чергу позичальник взяв на себе зобов`язання своєчасно погашати заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом та повернути його у повному розмірі у встановлений строк. З метою забезпечення виконання кредитним зобов`язань між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки, за яким остання взяла на себе солідарну відповідальність перед банком за невиконання позичальником кредитних зобов`язань. Оскільки відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, тому станом на 02 січня 2018 року утворилась заборгованість по сплаті основної суми кредиту у розмірі 194147,35 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 10259,46 грн., а також за порушення строків погашення заборгованості за кредитом була нарахована комісія у розмірі 38863,90 грн. 16 липня 2018 року після усунення недоліків позовної заяви провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. 19 грудня 2018 року представник відповідачки [PERSON] - адвокат Деменчук Д. А. надав суду відзив на позов, в якому позовні вимоги вони не визнавали та просили відмовити у їх задоволенні з огляду на таке. Відповідачка [PERSON] ніколи не підписувала договір поруки та не виступала поручителем за кредитними зобов`язаннями [PERSON] , якого взагалі не знає, тому вони вважають, що договір поруки є підробленим. А також вказували, що у разі надання позивачем оригіналів кредитного договору та договору поруки з`явиться підстава для подачі клопотання про призначення судово-технічної експертизи документа. У своїх додаткових поясненнях представник позивача вказувала на те, що надати суду оригінали кредитних документів на даний час неможливо, оскільки ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/21622/17 від 20 листопада 2017 року матеріали кредитної справи за кредитним договором № 2203552211201 були вилучені, тому просила надати час для представлення їх суду. 18 березня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явилися, були повідомлені про розгляд справи належним чином, в матеріалах справи є клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , а також її представник - адвокат Деменчук Д.О., не з`явилися, із клопотаннями не зверталися, причини неявки не повідомляли. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволеннюз огляду на таке. З матеріалів справи встановлено, що 16 червня 2017 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро», який у подальшому змінив своє найменування на АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №2203552211201, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 177000 грн. строком до 15 червня 2020 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9 % річних за час фактичного користування грошовими коштами. Відповідно до умов Договору кредиту відповідач зобов`язаний був своєчасно погашати кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та у строки, визначені графіком щомісячних платежів з кінцевим погашенням кредиту 15 червня 2020 року. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань з повернення грошових коштів для погашення заборгованості за кредитними договором, відповідно до розрахунку станом на 02 січня 2018 року загальна заборгованість за кредитним договором склала 243270,71 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом - 194147,35 грн, заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом - 10259,46 грн., заборгованість за комісією за порушення термінів погашення заборгованості - 38863,90 грн. З метою забезпечення кредитних зобов`язань між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки № 2203552211201-П від 16 червня 2017 року, за умовами якого остання зобов`язалась нести солідарну відповідальність перед банком за невиконання позичальником кредитних зобов`язань. У ході розгляду справи було встановлено, що слідчим відділом Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснювалося досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 12017161500005676 від 13 вересня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України. У ході досудового слідства встановлено, що 16 червня 2017 року на підставі заяви [PERSON] про надання строкового кредиту на споживчі цілі між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 2203552211201, а також на вимогу банку і договір поруки № 2203552211201-П з [PERSON] . Через відсутність першого обов`язкового платежу співробітниками банку було встановлено телефонний зв`язок з [PERSON] , яка повідомила, що [PERSON] вона не знає і підписала договір поруки на прохання спільних знайомих за майбутню винагороду. В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/21622/17 від 20 листопада 2017 року матеріали кредитної справи за кредитним договором № 2203552211201 були вилучені. На виконання ухвали суду від 09 березня 2023 року ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області з матеріалів кримінального провадження № 12017160500005676 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, були надані оригінали кредитного договору № 2203552211201 від 16 червня 2017 року та іпотечного договору № 2203552211201-П від 16 червня 2017 року, які знаходяться у матеріалах справи. ОНДЕКЦ було повідомлено, що матеріали вказаного кримінального провадження для проведення судових експертиз не надходили та експертизи по ньому не проводилися. Ні відповідачка, ні її представник клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі не заявляли. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів також підлягають стягненню в рівних частках на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 3649,06 грн.

Outcome: approved