Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі ? АТ «Таскомбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за заявою-договором №9951854_RESTRUCT від 28 квітня 2021 року про надання кредиту станом на 11 жовтня 2022 року у сумі 55 301,42 грн, з яких: 38 512,37 грн заборгованість по тілу кредиту, 0,45 грн заборгованість за відсотками, 16 788,60 грн заборгованість по комісії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 квітня 2021 року між АТ «Таскомбанк»та [PERSON] укладено заяву-договір №9951854_RESTRUCT про надання кредиту, відповідно до якого позичальнику надано кредит у сумі 38 594,38 грн строком на 60 місяців (з 28 квітня 2021 року по 28 квітня 2026 рік) з процентною ставкою за користування кредиту 0,001% та комісією за обслуговування кредиту 2,90% на місяць від основної суми кредиту. За твердженням позивача, умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на дату звернення до суду залишається не сплаченою і становить 55 301,42 грн у зв`язку із чим позивач просить задовольнити його вимоги в повному обсязі. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 лютого 2023 року відкрито провадження у справі №536/122/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник АТ «Таскомбанк» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином ? засобами рекомендованого повідомлення поштового зв`язку, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. При цьому, відповідач не повідомив причини неявки, до суду не звертався із заявою про відкладення розгляду справи. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України (далі ? ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом установлено, що 28 квітня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір №9951854_RESTRUCT (далі ? кредитний договір) про надання споживчого кредиту у сумі 38 594,38грн зі строком кредиту на 60 місяців (з 28 квітня 2021 року по 28 квітня 2026 року). За умовами договору проценти за користування кредитом становлять 0,001% та комісія за обслуговування кредиту ? 2,90% на місяць від основної суми кредиту. Підписавши заяву, відповідач підтвердив, що ознайомлений та розуміє суть фінансової послуги споживчого кредиту та на момент укладення заяви-договору попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами та правилами надання споживчого кредиту у тому числі вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що для виконання зобов`язань позичальника банк відкриває рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення будь-якої заборгованості за цим договором в АТ «Таскомбанк». Окрім того, між сторонами підписано додаток №1 до кредитного договору «Детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів» згідно якого комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,90% від суми кредиту та нараховується щомісячно, в перший банківський день розрахункового періоду. Відповідно до графіку платежів остання дата погашення кредиту є 28 квітня 2026 року і загальна сума кредиту становить 38 594,38 грн. Разом з кредитним договором банк надав до суду виписку по особовому рахунку позичальника [PERSON] за період з 28 квітня 2021 року по 11 жовтня 2022 року, розрахунок заборгованості станом на 11 жовтня 2022 року та повідомлення-вимогу №21447/70.2.2 від 02 грудня 2022 року про дострокове повернення кредиту з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Як убачається із наданого банком розрахунку заборгованості, у зв`язку із невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 11 жовтня 2022 року виникла заборгованість у сумі 55 301,42 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 38 512,37 грн (у тому числі прострочена), заборгованості по процентам у сумі 0,45 грн (у тому числі прострочена), заборгованості по комісії у сумі 16 788,60 грн (у тому числі прострочена). Таким чином, АТ «Таскомбанк»\~умови кредитного\~договору щодо\~надання позичальнику\~кредиту в\~обмовленій сумі\~виконав у\~повному обсязі,\~що підтверджується\~випискою по\~рахунку позичальника\~ [PERSON] ,однак відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, здійснював погашення кредиту періодично та не в повному обсязі, що підтверджується зазначеною випискою та розрахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається із матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно із статтею 81 Цивільного кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання ним договірних зобов`язань. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved