Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала справа № 758/1614/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17.03.2020 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. Відповідач до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву, у якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Рішенням суду від 05 серпня 2020 року позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2020 року і до досягнення [PERSON] повноліття. В той же час, судом під час ухвалення було рішення не було вирішено питання про судові витрати, а саме про стягнення судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Частиною статті п`ятої Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 50% судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, що становить 420,40 гривень

Outcome: approved