Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 29.09.2022 року ппозивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначила, що 02 вересня 2005 року між нею та [PERSON] , був укладений шлюб в Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, а/з № 669. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживання разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з початку грудня 2007 року вони проживають окремо та за рішенням суду шлюб було розірвано. З причин невиконання відповідачем батьківських прав відносно сина, позивач вимушена була звернутися досуду з заявою про стягнення з відповідача аліментів. Судовим наказом Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.08.2022 р. по справі №209/1573/22ц вирішено стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, до повноліття сина, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2022. Рішення суду (судовий наказ) про стягнення аліментів відповідач у добровільному порядку не виконує, дитину не утримує і не виховує. Незважаючи на намагання позивача вплинути на відповідача з метою початку ним виконання батьківських обов`язків з питань не тільки утримання, але і виховання дитини, спілкування з сином, всі намагання залишилися без позитивного результату. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських прав та обов`язків. Відповідач взагалі не приймає участі в утриманні свого сина, не піклується про його фізичний стан та стан здоров`я, не спілкується з дитиною, та не цікавиться розвитком на успіхами в навчанні сина. Всі комунальні платежі за утримання квартири, витрати на навчання, розвиток дитини відбувалися виключно за рахунок позивача. Позивач максимально намагається забезпечувати всі потреби сина, займається його вихованням, проявляє турботу про його фізичний розвиток, купує одяг, взуття та інші речі, докладає всіх зусиль, щоб син отримував відповідне для його віку та потреб харчування та розвиток. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тому позивач просить позбавити його батьківських прав та стягнути з відповідача судові витрати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.12.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.05.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 25.01.2023 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 23.05.2023 року надіслав на адресу суду письмові пояснення, згідно яких проси справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обязі та просив їх задовільнити (а.с. 57). Представник третьої особи Служби у справах дітей Кам`янської міської ради - Галина Пелипас в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи від неї міститься клопотання про розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей Кам`янської міської ради, а також висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав (а.с.52-53). Представник третьої особи Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 02.09.2005 року [PERSON] , яка мала дошлюбне прізвище « [PERSON] », перебувала у шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, та в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 669, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданим 01.11.2005 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 774 (а.с. 11) Шлюб між сторонами був розірваний на підставі рішення суду, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 24 червня 2011 року (а.с. 12). Зі змісту позову вбачається, що з грудня 2007 року по теперішній час позивач та відповідач проживають окремо, не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, таким чином фактично сім`я вже тривалий час припинила своє існування. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що син буде проживати з позивачем. На підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 серпня 2022 року у справі № 209/1573/22 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, до повноліття сина, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2022 року (а.с.13). Зі змісту позову вбачається, що рішення суду (судовий наказ) про стягнення аліментів відповідач [PERSON] у добровільному порядку не виконує, дитину не утримує, що не заперечувалось відповідачем в суді, внаслідок цього, позивач вимушена була звернутися до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків - стягнення аліментів у примусовому порядку. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] ,зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 001192076 про склад сім`ї ТОВ "Абонент ХХІ" від 04.08.2022 року (а.с. 14). Згідно довідки наданої адміністрацією КЗ «Ліцей № 44» КМР, вбачається, що під час навчання [PERSON] в школі його вихованням займається виключно мати [PERSON] . Рідний батько не бере участі у вихованні сина, не відвідує батьківські збори, не цікавиться його навчанням та поведінкою (а.с. 16). Згідно характеристики неповнолітнього [PERSON] виданою КЗ «Ліцей № 44» КМР, учень зарекомендував себе з доброї сторона, але дитина виховується у неповній сім`ї, мати [PERSON] приділяє належну увагу вихонання сина, цікавиться його навчанням, систематично відвідує школу (а.с. 15). Згідно Висновку виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 06.04.2023 року № 8 вих.-20/198 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] ", орган опіки та піклування Кам`янської міської ради вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 52оберт -53). Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України, так батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток тощо. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини, перелік підстав для позбавлення батьківських прав є вичерпним. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд погоджується з висновком виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 06.04.2023 року № 8 вих.-20/198 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ", згідно якого виконавчий комітет Кам`янської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки він є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини. Враховуючи те, що відповідач самоусунувся від виховання неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкуються з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріально її не утримує, та беручи до уваги висновок виконавчого комітету Кам`янської міської ради, суд дійшов висновку, що позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим та має бути задоволена. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надану правову допомогу в розмірі 6000 гривень 00 копійок та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 992 гривень 40 копійок, суд виходить з наступного. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що у позовній заяві позивачем було зазначено суму судових витрат, які вона понесла у зв`язку із розглядом справи, позивач [PERSON] дійсно понесла судові витрати на сплату правничої допомогив розмірі 6000 гривень 00 копійок, що підтверджується копією договора № 09/08-0122 про надання правничої (правової) допомоги від 09.08.2022 року (а.с. 19-20), додаткової угоди № 1 до договору від 09.08.2022 року (а.с. 21), акта приймання-передачі наданих послуг від 23.09.2022 (а.с. 22), ордера на надання правничої (правової) допомоги від 09.08.2022 року (а.с. 23) та свідоцтва про право на заняття адкокатською діяльністю Черненко Т.Б. (а.с. 24). Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовільнити позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача судових витрат за надану правову допомогу в розмірі 6000 гривень 00 копійок, оскільки позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню, а судові витрати обґрунтовані та підтверджуються належними та допустимими доказами. Відповідно до положеньст. 141 ЦПК України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 992 грн. 40 копійок

Outcome: approved