Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач - Департамент соціальної політики Черкаської міської ради - звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідачки на рахунок позивача надмірно виплачені кошти по державній соціальній допомозі одинокій матері в розмірі 10979,04 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачці надавалась державна соціальна допомога на дитину одинокій матері, передбачена п. 5 ч. 1 ст. 3 та ст.1 8-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». У зв`язку з перевіркою достовірності наданої відповідачкою інформації було встановлено, що відповідачкою було надано позивачу недостовірну інформацію про її доходи, що вплинуло на визначення розміру державної соціальної допомоги та обумовило виплату відповідачці коштів в сумі 9200,04 грн. за період з 01.11.2019р. по 30.04.2020р. та в сумі 1779 грн. за липень 2020 року. Оскільки відповідачка ігнорує вимоги позивача про повернення суми переплати, то позивач змушений звертатись до суду з вимогами про їх стягнення. 20.04.2023р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Від представника позивача - Старчевод С.А., який діє на підставі довіреності №3754/28-1/0110 від 08.05.2023р., - на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без участі представника Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради. Також представник позивача в цій заяві зазначив, що позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання та шляхом розміщення повідомлення про виклик до суду через веб-портал суду, про причини неявки не повідомила. На підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 07.11.2019р. відповідачка звернулась до управління соціальної допомоги та компенсаційних виплат Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в якій просила призначити їй державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям (далі - соціальна допомога). В заяві відповідачем зазначено, що вона ознайомлена з тим, що вона зобов`язана повідомити позивача про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги. /а.с. 4-6/. До заяви від 07.11.2019р. відповідачкою додана Декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, за період з 01.05.2019р. до 01.11.2019р., в якій відповідачка зазначила, що її сім`я складається з неї та її сина, а також те, що окрім соціальної допомоги не мала інших доходів. /а.с. 7-10/. Рішенням позивача від 12.11.2019р. відповідачці було призначено соціальну допомогу (з урахуванням доходів) на період з 01.11.2019р. по 30.04.2020р. в розмірі 1699 грн. на місяць. /а.с. 11-12/ Натомість у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму в період з 01.12.2019р. до 30.04.2020р., а також у липні 2020 року відповідачці виплачувалась соціальна допомога в розмірі 1779 грн. на місяць, а відтак за період з 01.11.2019р. по 30.04.2020р. та за липень 2020 року відповідачка загалом отримала соціальної допомоги на суму 12373 грн., що підтверджується протоколом від 02.09.2020р. /а.с. 21/. Згідно довідки ТОВ «ВІОТЕХСОМ» від 22.07.2020р. в період часу протягом травень-серпень 2019 року відповідачка отримала від ТОВ «ВІОТЕХСОМ» фінансову допомогу на загальну суму 18 400 грн., яка є об`єктом оподаткування, як додаткове благо /а.с. 13, 15-16/. Згідно рішення управління соціальної допомоги та компенсаційних виплат Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 07.07.2020р. відповідачці припинено виплату соціальної допомоги з 01.07.2020р. /а.с. 14/. Рішенням позивача від 12.08.2020р. здійснено перерахунок розміру соціальної допомоги, що призначена відповідачці, з урахуванням розміру її доходів, внаслідок чого визначено, що розмір такої допомоги мав складати з 01.11.2019р. по 30.11.2019р. - 165,66 грн. на місяць, а з 01.12.2019р. по 30.04.2020р. - 245,66 грн. на місяць /а.с. 17-18/. Згідно протоколу індивідуального перерахунку від 02.09.2020р. розмір надмірно виплаченої відповідачці соціальної допомоги за період з 01.11.2019р. по 31.07.2020р. складає 10979,04 грн. /а.с. 21/. Позивач надсилав відповідачці листи від 17.08.2020р., від 09.09.2020р., від 18.03.2021р. та від 19.01.2023р. з повідомленням про необхідність повернення надмірно отриманих нею сум соціальної допомоги в розмірі 10979,04 грн. /а.с. 22, 24, 25/. Оскільки до теперішнього часу відповідачка в добровільному порядку не повернула надмірно використані кошти соціальної допомоги, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, між сторонами існує спір щодо механізму використання коштів державного бюджету, призначених для виплати державної соціальної допомоги одиноким матерям, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК), Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992р. №2811-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2811), Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. №1751 (далі - Порядок № 1751) тощо. Надаючи оцінку наданим суду доказам та обставинам спірних правовідносин суд виходить з наступного. Статтею 1 Конституції України передбачено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. У статтях 46 та 48 Конституції України розкриваються деякі елементи соціальної політики держави, якими передбачається, що громадяни мають право на соціальний захист та право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Одним із важливих видів соціальної допомоги, спрямованої на здійснення соціального захисту громадян, які цього потребують, є запровадження державою інституту надання державної соціальної допомоги. Відповідно до ст. 18-1 Закону № 2811 право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно ст. 18-3 Закону №2811 допомога на дітей одиноким матерям надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Згідно ч. 1, 3 ст. 18-4 Закону №2811 виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі:позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Припинення виплати допомоги здійснюється на підставі відомостей про обставини, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, з місяця, що настає за місяцем, в якому було виявлено зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. Аналогічні приписи містить і пункти 33, 36 Порядку № 1751. Згідно п. 34 Порядку № 1751 середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Відповідно до п. 5.20 Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерством економіки з питань європейської інтеграції України, Міністерством фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001р. № 486/202/524/455/3370 (діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять, зокрема, доходи, які підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства. Відповідно до п. 49 Порядку № 1751 особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється: якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020р. № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин): строк виплати певних видів державної соціальної допомоги, зокрема і допомоги на дітей одиноким матерям продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення). Орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів. Якщо за результатами проведеного перерахунку не підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020р. № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» з 01 липня 2020 року призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги; державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та допомога на дітей одиноким матерям особам, які звернулися за її призначенням у липні - серпні 2020 року, призначається і виплачується починаючи з липня 2020 року. По обставинах спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачка не повідомила Департамент соціальної політики Черкаської міської ради про наявність в неї доходів, отриманих від працедавця в період ІІ-ІІІ кварталу 2019 року як додаткове благо, що підлягають оподаткуванню, внаслідок чого їй було нараховано соціальну допомогу в більшому розмірі, ніж передбачено законодавством. Крім того, судом не встановлено, що відповідачка зверталась до позивача із заявою про призначення соціальної допомоги після 01.07.2020р. та подавала відповідні документи. За таких обставин отримання та використання відповідачкою соціальної допомоги у період з 01.11.2019р. по 30.04.2020р. в розмірі, що обчислений з урахуванням відсутності у неї доходів, а також у липні 2020 року є неправомірним. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Таким чином, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Отже, враховуючи, що відповідачка отримала суми соціальної допомоги без достатньої правової підстави, оскільки її розмір був обчислений на підставі невірних даних, що було наслідком недобросовісної поведінки відповідачки (повідомлення завідомо неправдивих даних про розмір доходів), внаслідок чого завдано шкоди державному бюджету на суму коштів в розмірі 10979,04 грн., то вимоги позивача є цілком правомірними та обґрунтованими. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачкою не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2684 грн. /а.с. 1/, які відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved