Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири. Позивач зазначила, вона є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03 березня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Броварською міською державною нотаріальною конторою Тереховою Н.C. та зареєстрованого в реєстрі за №2-1432. Вказувала на те, що її квартира знаходиться на другому поверсі багатоповерхового будинку. У цьому ж будинку поверхом вище над її квартирою розташована квартира [ADDRESS] , в якій проживає відповідач [PERSON] разом із своєю сім`єю, що належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно із розпорядженням від 18 грудня 1998 року №2454. 11 жовтня 2021 року відповідач залила її квартиру водою, про що майстром технічної дільниці №3 Григоренко А.С. , слюсаром-сантехніком Товстенко М.В. , начальником РВБС Семененко О.В. складено акт, затверджений начальником КП «Броваритепловодоенергія» Семененко О.В. Внаслідок залиття відповідачем квартири [ADDRESS] у квартирі позивача було пошкоджено косметичний ремонт, зокрема, пошкоджено 12,64 кв.м. стелі у кімнаті; стінні шпалери - наявні видимі плями площею 35,0 кв.м. Звертала увагу на те, що з метою визначення вартості відновлюваного ремонту вона звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стальний Град», яке на професійній основі займається виконанням ремонтно-відновлювальних робіт щодо об`єктів житлової нерухомості. Так, на відновлення належного стану її квартири згідно із комерційним кошторисом їй необхідно витрати 30 169 гривень 34 копійки. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути із відповідача на її користь майнову шкоду, завдану залиттям квартири [ADDRESS] , у розмірі 30 169 гривень 34 копійки; судові витрати (судовий збір, витрати на правничу допомогу). В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Загоруйко С.Ю. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За приписами частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03 березня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Броварською міською державною нотаріальною конторою Тереховою Н.C. та зареєстрованого в реєстрі за №2-1432 (а.с. 5-6). У свою чергу, згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 18 грудня 1998 року квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7). 02 листопада 2021 року комісією представників КП «Броваритепловодоенергія» проведено перевірку фактів щодо залиття квартири [ADDRESS] , яке сталось 11 жовтня 2021 року, про що складено акт про залиття/аварію, що трапилася на системі централізованого опалення, гарячого/холодного водопостачання (а.с. 8). Згідно з висновками у акті, причиною залиття квартири [ADDRESS] є розрив фітінгу, що з`єднує трубу і батарею. Положеннями статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Положеннями статті 1166 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану матеріальну шкоду. Згідно з частинами першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Унаслідок залиття квартири позивачу завдано шкоди, розмір якої згідно із висновками комерційного кошторису складає 30 169 гривень 34 копійки (вартість відновлювального ремонту) (а.с. 9). У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач жодними належними та допустимими доказами доводи позивача не спростувала. З підстав вищевказаного, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог в повному обсязі. Разом з цим, згідно із вимогами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням наведеного, суд вважає за потрібне стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 992 гривні 40 копійок.

Outcome: approved