Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 24.03.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей разом з батьком,\~уточнивши свої\~позовні вимоги\~08.06.2023, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинилися пів року тому. Сторони проживають окремо, за різними адресами, спільного господарства не ведуть у зв`язку з протилежними поглядами на сімейне життя, виникненням неприязності один до одного, втратою почуття любові та поваги. Малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мешкають разом із батьком за адресою: [ADDRESS] . Мати дітей на даний час фактично проживає окремо та має намір найближчим часом виїхати за кордон України з метою працевлаштування. Позивач має постійну роботу із стабільною заробітною платою, слідкує за станом здоров`я дітей, їх розвитком, виховує та піклується про них. Батько дітей має можливість забезпечити їм належні умови проживання, повною мірою займається вихованням дітей. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, згідно заяви представника від 08.06.2023 просить справу розглядати у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в\~судове засідання\~не з`явилася,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~сповіщалася належним\~чином,\~згідно заяви\~від 08.06.2023,\~просить справу\~розглядати у\~її відсутність,\~уточнені позовні\~вимоги визнає\~в повному\~обсязі,\~наслідки визнання\~позову їй\~відомі,\~крім того\~пояснила,\~що у\~зв`язку\~із неможливістю\~знайти роботу\~в Україні\~у цей\~складний час,\~має на\~меті виїхати\~за кордон\~на роботу. Проживання дітей разом з позивачем відповідає їх інтересам, він має можливість забезпечити їм належні умови проживання, займатися вихованням дітей, вони перебувають на його повному утриманні та вихованні. У спілкуванні із дітьми позивач не чинить відповідачці ніяких перешкод, крім того 07.06.2023 укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визнання місця проживання дитини, що посвідчений нотаріально. Фактичні обставини справи, встановлені судом 19.02.2011 між сторонами укладено шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.02.2011 Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.07.2011 Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 18; [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий 05.04.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 395. Згідно довідки Багатянського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 17.03.2023 № 265, [PERSON] , [INFO] , не зареєстрований, але проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з реєстру Саф`янівської територіальної громади № 2023/002309150 від 17.03.2023, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з реєстру Саф`янівської територіальної громади № 2023/002308941 від 17.03.2023, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 269066794 від 04.08.2021, [PERSON] є власником (1/1 частка) житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 04.08.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 1668, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 269067374 від 04.08.2021, [PERSON] є власником (1/1 частка) земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5122080400:02:002:0331, на підставі договору дарування земельної ділянки від 04.08.2021 зареєстрованого в реєстрі за № 1669, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. Згідно характеристики ТОВ «СТІЛТІМ» № 4 від 17.03.2023, [PERSON] , [INFO] , з 10.09.2018 (Наказ № 7-К) по теперішній час працює у ТОВ «Стілтім» на посаді менеджера (управителя) із збуту. Відповідно до довідки ТОВ «СТІЛТІМ» 17.03.2023 № 3, сума доходу [PERSON] за період з 01.03.2022 по 28.02.2023 становить 72\~476,87 грн. 07.06.2023 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, який посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Єфіменко М.Д., зареєстрований в реєстрі за № 1555, згідно з п. 1.3 якого місцем проживання дітей батьки визначили місце проживання батька за адресою: [ADDRESS] . Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, а також його розірвання, що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини. Приймаючи до уваги, що сторони однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Згідно із\~висновком у\~постанові Верховного\~Суду від\~15.01.2020\~№ 200/952/18,\~за загальним\~правилом за\~відсутності спору\~щодо того,\~з ким\~ із\~батьків будуть\~проживати неповнолітні\~діти,\~суд може\~вирішити питання\~про залишення\~проживання дитини\~ матір`ю\~чи батьком\~одночасно з\~вимогою про\~розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про\~визначення місця проживання дитини. Приймаючи до уваги, що відповідачка позов визнала, визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, спір щодо місця проживання дітей між батьками відсутній, позовні вимоги в частині залишення дітей з батьком за адресою його місця проживання підлягає задоволенню.

Outcome: approved