Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

20 червня 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач з врахуванням заяви після усунення недоліків (без дати) просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 30 069,80 грн. та судовий збір. Вимоги обґрунтовані тим, що 02.06.2016 року між сторонами укладено договір позики №43843 в електронній формі за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 700,00 грн. строком на 16 днів зі сплатою процентів. Кошти були перераховані на картковий рахунок відповідача. Як зазначає позивач, він належним чином виконав власні зобов`язання та перерахував відповідачу кошти в сумі 700,00 грн., в той же час відповідач власні зобов`язання належним чином не виконав внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 18.06.2019 року становить: 700,00 грн. - основний борг, 14 806,30 грн. - заборгованість по відсоткам, 14 563,50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, а всього заборгованість становить 30 069,80 грн. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики було задоволено. Однак, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.10.2020 року заочне рішення від 17.03.2020 року було скасовано, а справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність, зазначає, що підтримує заявлені вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив до суду не направив. А тому, враховуючи положення статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.06.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір позики №43843, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 700,00 грн., строком на 16 днів на споживчі цілі (п.п.1.1, 1.3, 1.7 Договору). Повідомленням ТОВ ФК «Вей Фор Пей» підтверджується, що 02.06.2016 року [PERSON] було перераховано кошти в сумі 700,00 грн. на його картковий рахунок. Відповідач не спростував зазначені обставини. Згідно з пунктом 1.5 Договору, нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: -1.9% від суми позики, але не менше ніж 30,00 грн. за перший день користування позикою, -1,9% від суми позики щоденно, починаючи з другого дня в межах строку, зазначеного в п.1.2 цього Договору; -3,8% від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.2 цього Договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, а тому утворилась заборгованість за договором позики, яка станом на 18.06.2019 року становить: 700,00 грн. - основний борг, 14 806,30 грн. - заборгованість по відсоткам, 14 563,50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, а всього заборгованість становить 30 069,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач в судове засідання не з`явився, не надав доказів що заборгованість є меншою чи відсутня. Таким чином, встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання по зазначеному Договору належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості по кредиту в загальній сумі 30 069,80 грн., що є доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved