Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Позивач 24.05.2023 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 06 серпня 2011 року між нею та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 49. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що через несумісність характерів, поглядів на життя у них постійно виникали сварки та скандали, які призвели до того, що вони практично стали чужими людьми. Єдине, що їх пов`язує дитина та спільне проживання в квартирі. Спору щодо спільно придбаного майна не має.За наведених обставин просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, за змістом якої просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, примирення вважає не можливим. Судові витрати\~ просила залишити за собою. Відповідач в судове засідання не з`явився подав до суду заяву, за змістом якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 11 травня 2023 року (а.с.3) сторони зареєстрували шлюб 06 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 49. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 жовтня 2013 року (а.с.2). За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Сторони підтвердили поданими заявами, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, сторони миритись не бажають, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved