Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.04.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Буринського районного управління юстиції в Сумській області, від якого мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що подружнє життя у них не склалося через непорозуміння з різних питань, в тому числі і на побутовому ґрунті. Після початку повномаштабної війни дружина виїхала за кордон, а через деякий час повідомила, що не бажає продовжувати шлюбні відносини. Посилаючись, що збереження сім`ї суперечить їхнім інтересам, просив шлюб між ними розірвати. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 16.05.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Позивачем разом з позовною заявою подано до суду заяву [PERSON] , в якій вона позов визнала та не заперечує щодо розлучення, просила розглянути справу в її відсутність, прізвище після розлучення залишити шлюбне - « [PERSON] ». З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що з\~29.04.2003\~року сторони \~перебувають у\~ шлюбі,\~який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Буринського районного управління юстиції в Сумській області, актовий запис №19. Під час\~державної реєстрації\~шлюбу відповідачка\~змінила прізвище\~із « [PERSON] »\~на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.8). Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, надати строк для примирення не просять. З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. З врахуванням позиції відповідачки, викладеної у заяві, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона обрала після реєстрації шлюбу з позивачем. Оскільки, при подачі позову позивачем не було сплачено судовий збір, покликаючись на звільнення від його сплати відповідно ст.5 Закону України «Про судовий збір», то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved