Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

[PERSON] \~ (надалі \~ «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] \~\~\~ (надалі \~ «Відповідач») про стягнення боргу\~ в сумі 17 700\~ грн.. Представником позивача\~\~ подано заяву\~\~ про розгляд справи у їх відсутності, просив позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.\~ 16.01.2023 року [PERSON] \~ позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі\~\~ 17 700 грн. Після отримання коштів [PERSON] \~\~ написав\~\~ власноручно розписку про отримання в борг грошових коштів в розмірі\~\~\~\~ 17 700,00\~\~ грн. та зобов`язався повернути їх до 01 березня 2023 року. В розписці зазначено, що Відповідач написав її добровільно, а кошти він отримав до написання розписки. Після\~ 10.03.2023 року грошові\~ кошти так і не повернув, на неодноразові телефонні дзвінки не відповідає, що вказує на відсутність\~ бажання\~ повернути грошові кошти. Позивач\~ просить\~\~\~ стягнути з\~ [PERSON] (ІПН\~ [NUMBER] , зареєстровнаого за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( ІПН\~ [NUMBER] , зареєстрований\~ за\~ адресою:\~ [ADDRESS] )\~\~\~ 17 700,00 боргу за договором позики. Згідно пункту першого частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.Договірпозики є укладеним з моменту передання грошей абоінших речей, визначенихродовимиознаками. На підтвердженняукладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України). У постанові ВеликоїПалати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїмиправовимиознакамидоговірпозики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючидоговір, лише одна сторона позичальникзобов`язується до здійсненнядії (до поверненняпозики), а інша сторона позикодавецьстає кредитором, набуваючитільки право вимоги), оплатнимабобезоплатнимправочином, на підтвердженняякогоможе бути наданарозпискапозичальника, яка є доказом не лишеукладення договору, але й посвідчує факт переданнягрошовоїсумипозичальнику. За своєюсуттюрозписка про отримання у борг грошовихкоштів є документом, якийвидаєтьсяборжником кредитору за договором позики, підтверджуючи як йогоукладення, так і умови договору, а такожзасвідчуючиотриманняборжникомвід кредитора певноїгрошовоїсумиабо речей. Згідно частини 1 статі 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 525 Цивільного кодексу, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння змінайого умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України 18.09.2013 року у справі № 6-з цс-13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідний правовий висновок викладений також у постановах Верховного Суду від\~\~ 10.12.2018 року у справі № 319/1669/16, від 08.07.2019p року у справі №524/4946/16, від 12.09.2019\~ року у справі № 604/1038/16 та від 23.04.2020 року у справі № 501/1773/16-ц. Таким чином, підписанням Договору позики, Відповідач підтвердив, як факт укладення договору та зміст його умов, так і факт отримання від Позивача грошової суми, зазначеної у заяві\~ та договорі. В той же час, з моменту укладення Договору позики, у Відповідача виник обов`язок щодо повернення Позивачу суми позики. Доказів, які б спростовували вищевказані обставини, щодо невиконання\~\~\~ [PERSON] .\~ Відповідачем суду надано не було, а Судом таких доказів не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судові витрати слід розподілити відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч.1, 612, 625, 1046, 1049 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 13, 81, 82, 280\~\~ ЦПК України,-

Outcome: approved