Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 2016 року по 26 квітня 2022 року позивач проживав спільно в не зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . В продовж вище вказаного часу він разом з [PERSON] , неодноразово проживали окремо. [INFO] [PERSON] народила син [PERSON] . Наскільки позивачу відомо, у свідоцтві про народження дитини [PERSON] в графі батько записаний зі слів матері, а саме - [PERSON] . Тобто [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. [PERSON] на початку квітня 2022 року повідомила [PERSON] , що [PERSON] являється його сином. [INFO] [PERSON] померла і вони не встигли привести свідоцтва про народження їхньої спільної дитини у відповідність а саме записати [PERSON] батьком дитини. До їх спільного сина [PERSON] , позивач ставиться як до рідного сина, вони проживають спільно, спілкуються, проводять разом час, позивач купує йому деякі речі, займається його вихованням. [PERSON] та [PERSON] зараз називають один одного як батько та син. У зв`язку зі смертю [PERSON] позивач змушений звертатися до суду з позовом про визнання батьківства. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Нечепуренко Г.І. в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Представника відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. \~ \~ \~ \~Представник зацікавленої особи - Немирівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області центрально-західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, проте надіслав в суд заяву в якій просить задовольнити позов та розглянути справи у його відсутності. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 2016 року по 26 квітня 2022 року позивач проживав спільно в не зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . В продовж вище вказаного часу він разом з [PERSON] , неодноразово проживали окремо. [INFO] [PERSON] народила син [PERSON] . Наскільки позивачу відомо, у свідоцтві про народження дитини [PERSON] в графі батько записаний зі слів матері, а саме - [PERSON] . Тобто [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. [PERSON] на початку квітня 2022 року повідомила [PERSON] , що [PERSON] являється його сином. [INFO] [PERSON] померла і вони не встигли привести свідоцтва про народження їхньої спільної дитини у відповідність а саме записати [PERSON] батьком дитини. До їх спільного сина [PERSON] , позивач ставиться як до рідного сина, вони проживають спільно, спілкуються, проводять разом час, позивач купує йому деякі речі, займається його вихованням. [PERSON] та [PERSON] зараз називають один одного як батько та син. Ухвалою Немирівського районного суду Вінниццької області від 28.11.2022 року у даній справі було призначено судово-генетичну експертизу. 19.12.2022 року на адресу суду надійшов висновок експерта і згідно висновку експерта від 26.04.2023 № СЕ-19/102-23/4539-БД зазначено, що між [PERSON] і [PERSON] є біологічна спорідненість, ймовірність даної події складає - 99.999982%. Згідно з вимогами ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно з вимогами ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС . При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч.1 ст. 61 ЦПК України). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки в ході розгляду справи судом знайшов своє підтвердження факт того, що позивач [PERSON] є біологічним батьком дитини, [PERSON] , а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved