Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Відповідачі позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав відповідну заяву. Представник позивача [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі та участі позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін; копія договору дарування від 05.09.2021р.; копія акту прийому - передання за договором дарування від 05.09.2021р.; копії витягів з ДЗК про земельні ділянки від 26.08.2021р.; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 25.11.2008р.; копія технічної документації ДП «Одеський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» щодо виділення земельної частки (паю) в натурі гр. [PERSON] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернулась до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що відповідач, на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 25.11.2008р., в порядку спадкування, набув право власності на право на земельну частку (пай) в розмірів 3,61 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії ОД 0107364 від 16.12.1996р.Згідно розпорядження Ренійської районної державної адміністрації № 172/А-2009 від 22.04.2009р. відповідачем почато виготовлення технічної документації із землеустрою щодо виділення земельної частки в натурі та складання державного акту. Так, на підставі розпорядження Ренійської райдержадміністрації № 258/А-2012 від 20.07.2012р. відповідач набув права власності на земельні ділянки площею 0,5183 га. та 1,8954 га, що також підтверджується витягами з ДЗК про земельні ділянки від 26.08.2021р. 05.09.2021 року відповідач передав позивачу у дар вищезазначені земельні ділянки шляхом фактичного передання нерухомого майна та правовстановлюючих документів на це майно. В той же день сторони уклали письмовий договір дарування та домовились, що після підписання договору посвідчать укладений договір дарування в нотаріальному порядку. Відповідач передав позивачу у власність обумовлене ним нерухоме майно, а позивач прийняла його в дар, тобто, позивач фактично вступила у володіння та користування цим майном. Через деякий час позивач звернулась до відповідача із вимогою про посвідчення договору у нотаріальному порядку, але відповідач відмовився від зустрічі, мотивуючи тим, що не має можливості та часу. Позивач, вважає, що він ухиляється від нотаріального посвідчення договору та звернулась до суду із відповідним позовом для захисту своїх прав. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню Згідно ч. 4 ст. 722 ЦК України, прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка. Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору дарування була досягнута угода по всіх істотних умовах, крім того відбулось повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачу нерухоме майно та документи, а позивач прийняла майно, фактично вступила у володіння цим майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо нерухомого майна та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір дарування нерухомого майна дійсним та визнати право власності на нерухоме майно за позивачем.

Outcome: approved