Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

15 березня 2023 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , по відношенню до її неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] та стягнення із [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ( одна четверта ) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що він з відповідачем, [PERSON] , мають дочку, [PERSON] . В зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебували. Вже п`ять років з відповідачем спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Він проживає із донькою - [PERSON] . Відповідач не цікавиться дитиною, не виявляє щодо неї батьківського піклування, не цікавиться життям дитини. Фактично в житті дитини є лише тато, оскільки мама самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач не надає грошових коштів на жодні потреби дитини та не виявляє батьківського піклування, не турбується та не цікавиться донькою. Будь-яких перешкод для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків він не чинить. Він пропонував відповідачці спілкуватися з дитиною, виховувати її. Однак, відповідачка робити цього не бажає, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Вона не цікавиться розвитком та станом здоров`я доньки, не дбає про її інтереси. Відповідачка є працездатною, має задовільний стан здоров`я, стягнень по виконавчим документам з відповідачки не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина - не має. Проте, відповідач ухиляється від покладеного на неї обов`язку утримувати дитину. Вважав, доцільним стягувати з доходів відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться навчанням, підготовкою до самостійного життя: не забезпечує необхідного харчування; не спілкується з ним; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, свідомо нехтуючи своїми обов`язками, тому позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини відповідає інтересам неповнолітньої дитини. Ухвалою судді від 23 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Залучено до участі у справі Виконавчий комітет Миргородської міської ради, як орган опіки та піклування. Підготовче засідання відкладалося неодноразово у зв`язку з неможливістю надання висновку органом опіки та піклуванні при відсутності даних про місцезнаходження матері. Ухвалою суду від 31 травня 2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Позивач пояснив, що мати дитини не піклується про дитину, не підтримує відносини з 2017 року, не телефонує їй, матеріально не допомагає, переїхала в м. Кременчук, тому в інтересах дитини вважав за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. З дитиною він проживає в будинку своєї матері в с. Довгалівка, Миргородського району. Адвокат, Бондаренко О.В. вважала, що позов підлягає задоволенню, що відповідає інтересам дитини, яка у конфіденційній бесіді їй повідомила, що не бажає спілкуватися з матір`ю, яка нею не цікавиться 5 років. Вихованням дитини займається лише батько. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 57,59,67,77). Представник третьої особи Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області, як органу опіки та піклування та Відділу "Служба у справах дітей" Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, в ході підготовчого засідання надав висновок про неможливість надання висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відсутність необхідної інформації про матір дитини. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з 2017 року дитина Дана проживає разом з батьком [PERSON] в с. Довгалівка Миргородського району. Вона майже кожного дня зустрічає [PERSON] з дочкою. Дана про матір не згадує. Дитина проживає разом з татом та бабусею. Свідок [PERSON] повідомила, що вона постійно спілкується з позивачем [PERSON] та з його дочкою, дитину виховує батько. Матір вона бачила один раз. Дитина проживає з батьком та бабусею, в неї є окрема кімната, комп`ютер та інші необхідні речі для навчання та розвитку. Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача та його представника, свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.2 ст.150 СК України батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей, а за ухилення від виконання своїх обов`язків, відповідно до ст.164 СК України можуть бути позбавлені батьківських прав. Верховний Суд України в ч. 2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до вимог ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько( -ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] видане повторно 17.05.2017 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та повним Витягом з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 7,13). Відповідно до характеристики [PERSON] , 2013 року народження, [PERSON] навчається в опорному закладі освіти «Хомутецька гімназія». Батько контролює навчання доньки та відповідально ставиться до її виховання в родині. Регулярно відвідує батьківські збори. За час навчання дитини в початковій школі мати дівчинки жодного разу не виходила на зв`язок з класним керівником та іншими вчителями, навчанням дитини не цікавилася (а.с. 78). Місце реєстрації [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] згідно Витягів з реєстру територіальної громади від 08.03.2023 (а.с.10). Згідно Акту №31/03-18 від 06.03.2023 обстеження матеріально - побутових умов сім`ї [PERSON] , 1985 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , 2013 року народження. Умови проживання сім`ї задовільні, будинок газифікований, цегляний, є водопостачання та каналізація (а.с. 9). Відповідно до довідки Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 06.06.2023 [PERSON] Миргородським РВП ГУНПА в Полтавській області до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с.79). Згідно довідки сімейного лікаря АЗПСМ с. Хомутець з 13.06.2018 року [PERSON] опікувався батько [PERSON] та бабуся [PERSON] . Мати за медичною допомогою з дитиною не зверталася (а.с.80). Відповідно до інформації наданої Автозаводською районною адміністрацією Кременчуцького району Полтавської області від 23.03.2023 [PERSON] знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Виконавчим комітетом Миргородської міської ради надано висновок про неможливість надання висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відсутність необхідної інформації про матір дитини (а.с. 68). Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не забезпечує належних умов проживання, навчання, відпочинку, виховання, розвитку дитини, не забезпечує її необхідним повноцінним харчування, одягом відповідно до її вікових особливостей, що негативно впливає на її фізичний розвиток; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, свідомо нехтуючи своїми обов`язками, будь - яких відносини з дитиною не підтримує, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в інтересах малолітньої дитини. Доказів щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини, доказів стану здоров`я відповідача по справі [PERSON] , як платника аліментів, та доказів стану здоров`я та матеріального становища позивача по справі [PERSON] , як стягувача, а також доказів перебування на утриманні у відповідача непрацездатних осіб та інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів - сторони суду не надали та не повідомили. Разом з тим, відповідачка, як матір дитини, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, дитина проживає разом з батьком, позивачем по справі, тому підлягають стягненню із [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ( одна четверта ) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог - що зумовлює стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави 1073 гривні 60 копійок судового збору пропорційно до задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України підлягає стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] 1073 гривні 60 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1). Відповідно до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved