Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

25.04.2023 року позивач звернулась до Софіївського районного суду Дніпропетровської області із вищезазначеним цивільним позовом до відповідача [PERSON] , за яким просила стягнути аліменти на свою користь з відповідача у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходів), щомісяця, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] двадцяти трьох років, за умови його навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує, що між нею та відповідачем 23 серпня 1997 року був укладений шлюб, однак 12.01.2021 року шлюб був розірваний. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом із позивачем. Відповідач був зобов`язаний сплачувати і сплачував вчасно аліменти в розмірі частки заробітної плати на її користь на утримання дитини до її повноліття. [INFO] їх спільному сину виповнилось 18 років. Зазначає, що з 01.09.2020 він зарахований на перший курс «Автотранспортного фахового коледжу Криворізького національного університету», денної форми здобуття освіти, за кошти фізичної особи. Термін навчання з 01.09.2020 до 30.06.2024. Позивач потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням повнолітньої дитини. Відповідач позивачу добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча працевлаштований та отримує заробітну плату і може надавати допомогу сину. Ухвалою суду від 26.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, натомість надала заяву до суду про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує, згодний сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що 23.08.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївської райдержадміністрації Дніпропетровської області між сторонами було укладено шлюб (а.с. 6). 12.01.2021 року рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області був розірваний шлюб (а.с.10). У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.03.2005 (а.с. 7). Згідно довідки про реєстрацію від 01.07.2020 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Як вбачається з довідки, виданої «Автотранспортним фаховим коледжем Криворізького національного університету» від 14.04.2023 №140, [PERSON] є здобувачем вищої освіти ІІІ курсу Відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж Криворізького національного університету», денної форми навчання.. Термін навчання з 01.09.2020 до 30.06.2024 (а.с. 13). Згідно довідки № 35 від 14.04.2023 року студент [PERSON] стипеднію не отримує (а.с.12). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності дост.\~199\~Сімейного кодексу\~України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 СК України. Зі змісту ч. 1ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання в коледжі, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Сукупність досліджених доказів вказує на те, що повнолітній [PERSON] , який продовжує навчання, у зв`язку з необхідністю оплати харчування, придбання одягу, учбового приладдя, плати за проїзд до місця розташування навчального закладу, потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров`я, працездатний, визнав позов повністю, вказав у своїй заяві про спроможність сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у запропонованому позивачем розмірі - 1/4 частини його доходів. Згідно положень ч. 4ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд дійшов переконання, що присудження до стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] у вищезазначеному розмірі у достатній мірі забезпечить рівність сторін батьків цієї дитини, при несенні обов`язку її утримувати у зв`язку з продовженням навчання, а тому позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, тому за правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved