Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі - АТ «Райффайзен Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.05.2016 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0261/82/0305547, за умовами якого позивач зобов`язався надати [PERSON] кредитні кошти на умовах кредитного договору в межах поточного ліміту на дату початку кредитування та максимального ліміту 200 000,00 грн. строком до 26.05.2020 (48 міс.) під 45,00% річних. Так, за умовами договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 74 403,00 грн. шляхом зарахування на його картковий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Таким чином, позивач свої зобов`язання згідно вищевказаного договору виконав, однак, [PERSON] у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого станом 18.10.2022 року утворилась заборгованість за договором кредиту у сумі: 81919,25 грн., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом - 74 403,00 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом; простроченої заборгованості з обов`язкового щомісячного внеску - 14 865,68 грн. З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0261/82/0305547 від 26.05.2016 року, яка утворилася станом на 18.10.2022 у сумі 81919,25 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн. Ухвалою суду від 10.03.2023 по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах позову міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, а також зазначено, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 26.05.2016 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0261/82/0305547. На підставі укладеного договору № 010/0261/82/0305547 відповідач отримав кредит в розмірі 74 403,00 грн. строком на 48 місяці до 26.05.2020 року під - 45,00 % річних. Відповідно до п. 1.1 договору клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Пунктом 1.10 Договору передбачено, що поточний ліміт встановлюється банком щомісячно та діє в межах календарного місяця, в якому він встановлений. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. У частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Відповідно до розрахунку, доданого до матеріалів справи вбачається, що станом на 18.10.2022 року заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0261/82/0305547 від 26.05.2016 року становить 81919,25 грн. та складається з наступного: заборгованості за дозволеним овердрафтом - 74 403,00 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом; простроченої заборгованості з обов`язкового щомісячного внеску - 14 865,68 грн. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування позовних вимог. З огляду на зазначене вище, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] підлягає задоволенню та з останнього на користь АТ «Райффайзен Банк» підлягає стягненню заборгованість у сумі 81 919,25 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved