Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

Позивачка в особі свого представника - адвоката Телегазія В.І. звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки , яка продовжує навчання у розмірі від всіх видів заробітку (доходу), для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення донькою - [PERSON] , [INFO] , двадцяти трьохрічного віку за умови продовження навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Станом на день звернення до суду з позовом спільна донька - [PERSON] досягла повноліття, проте вона навчається за денною формою навчання у групі Ф31 за спеціальністю «Фінанси та кредит» у Київському фаховому коледжі архітектури, будівництва та управління. Наразі донька проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач в свою чергу офіційно працевлаштований та спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, а тому позивачка звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою судді від 13.03.2023 було відкрито провадження у вказаній справі, з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді від 29.03.2023 здійснено перехід розгляду справи до спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи сповіщена судом належним чином. Представник відповідача в судовому засідання заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на ту обставину, що відповідач є особою з інвалідністю 3 групи та отримує пенсію в розмірі 2 769,05 грн., крім того відповідач працює в транспортній компанії «Трансмарін» в якій заробітна плата без урахування податків складає менше ніж 3 000 грн., інших доходів він не отримує. Після розірвання шлюбу продовжував надавати матеріальну допомогу шляхом перерахування коштів на їх банківські картки, тому посилаючись на відзив на позовну заяву, надані в суді пояснення, та докази просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, мають спільну повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. Згідно довідки виданої директором коледжу та ст. інспектором з кадрів Київського фахового коледжу архітектури, будівництва та управління на ім`я [PERSON] , вбачається, що остання навчається на денному відділенні Київського фахового коледжу архітектури, будівництва та управління на 3 курсі, група Ф31, спеціальності «Фінанси та кредит». Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 18.02.2023, складеним депутатом Великобичківської селищної ради, засвідчений селищним головою, вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] у власному будинку, разом з якою проживають три її доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. За фахом проведення обстеження встановлено, що шлюб між [PERSON] та її чоловіком [PERSON] розірвано. Донька сторін - [PERSON] , [INFO] навчається на третьому курсі денної форми навчання у КФКАБУ по спеціальності «Фінанси і кредит», а молодша донька [PERSON] , [INFO] є ученицею 4 класу Великобичівського ЗЗСО №1 та потребують матеріальної допомоги. Зі слів [PERSON] та проживаючих встановлено, що протягом періоду з дати розірвання шлюбу по день проведення обстеження доньки [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні [PERSON] , а їх батько в участі в утриманні доньок не приймає. Матеріально-побутові умови задовільні. Відповідно до положень ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу. У відповідності до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи заперечення відповідача, а також ту обставину, що відповідач є особою з інвалідністю 3 групи, сплачує аліменти на утримання молодшої доньки сторін у спрві, однак працює, отримує стабільний дохід, а відтак на думку суду має змогу надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці [PERSON] , [INFO] , яка навчається. Суд дійшов висновку про доцільність стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на період навчання в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02.03.2023 року, але не більш ніж до закінчення навчання або досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1073грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial