Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 18 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 561. Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що з 11 червня 2016 року сторони не проживають разом та припинили сімейні відносини, не ведуть спільне господарство, сторони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. У позовній заяві також вказано, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. За таких обставин позивач вважає, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 18 липня 2008 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 561; судові витрати залишити за позивачем. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 лютого 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.13). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.24). Окрім того, через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Полупанової О.О., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1112356 від 14.02.2023 року (а.с.21-23), також надійшла заява про розгляд справі за відсутності позивача та представника позивача, позов підтримують у повному обсязі та просять задовольнити позов з підстав, викладених у ньому, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.19-20). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими конвертами, що повернулися на адресу суду з відмітками поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» і «за закінченням терміну зберігання» та які направлялися за останнім відомим офіційним місцем реєстрації відповідача (а.с.26, 31). Належне повідомлення відповідача також підтверджується довідкою про доставку електронного листа, а саме ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки на електронну пошту відповідача: [INFO] (а.с.14, 16, 27). Крім того, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач [PERSON] викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.28, 34). Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідач суду не надав, відзиву на позов, а також заперечень проти заявлених [PERSON] позовних вимог суду також не представлено. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до п. 2) ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи. Відповідно до п. 4) ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За змістом частини 11 статті 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Частиною 2 статті 247 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Відповідно до положень статті 281 ЦПК України, та враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 3 статті 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 18 липня 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 18 липня 2008 року, актовий запис № 561 (а.с.6). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27 січня 2009 року, відповідний актовий запис № 92 (а.с.7). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27 листопада 2014 року, відповідний актовий запис № 1157 (а.с.8). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, які викладені у позовній заяві, свідчать про те, що спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюб між сторонами фактично розпався, тривалий час сторони проживають окремо, шлюбні стосунки вони не підтримують, при цьому, формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved