Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадщину за законом Позивач просить визнати за нею право власності на спадщину, а саме на: квартиру [ADDRESS] ; домоволодіння [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0, 2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5624284601:01:001:0050; земельну ділянку, площею 0, 2780 га, призначену для особистого селянського господарства, кадастровий номер 5624284601:01:001:0051. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що що вона є спадкоємцем цього майна згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, у зв`язку з відсутністю згоди між спадкоємцями та відповідно оформлення спадкових прав не може відбутися. Ухвалою суду від 08.05.2023 прийнято до розгляду та відкрити загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 06.06.2023. 26.05.2023 від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі. Крім того, представником [PERSON] 30.05.2023 подано заяву відповідача про визнання позову. [PERSON] у заяві також просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Суд дослідивши матеріали справи та врахувавши обставини у справі, встановив таке. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало померлій на праві власності, а саме: - квартиру [ADDRESS] ; - домоволодіння [ADDRESS] ; - земельну ділянка, площею 0, 2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5624284601:01:001:0050; - земельну ділянка, площею 0, 2780 га, призначену для особистого селянського господарства, кадастровий номер 5624284601:01:001:0051. Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] ,\~є її донька - [PERSON] , чоловік - [PERSON] та син - [PERSON] . Згідно постанови\~приватного нотаріуса\~Рівненського міського\~нотаріального округу\~Демчук І.\~В.\~від 04.05.2023\~№39/02-31,\~позивачці буловідмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю згоди між спадкоємцями та відповідно оформлення спадкових прав не може відбутися. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України (ст.1223 ЦК України). Згідно із ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом враховується, що позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлої [PERSON] , а тому має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана. Інші спадкоємці, відповідачі у справі на спадщину не претендують, про що надали до суду відповідні заяви. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину в порядку ч.1ст.1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст.1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадщину за законом.

Outcome: approved