Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

ТОВ «Вендор-Фінанс» у травні 2021 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Вендор-Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № КР30-00024 від 15.02.2019 року на суму 5000,00 грн. Згідно з договором позичальник зобов`язався: повернути наданий кредит у розмірі 5 000 грн., здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 1,8% від суми наданого кредиту за кожен день такого користування, що в цілому складає 1890 грн за погоджений 21-денний термін користування кредитом. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 05.09.2019 року. Одержання коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером від 15.08.2019. Позичальник не виконала умови договору, вчасно не сплачувала проценти та не погашала кредит, у зв`язку з цим утворилась заборгованість, яка складає 8340 грн, з яких: 5000 грн сума виданого кредиту; 1890 грн розмір процентів за 21 день користування кредитними коштами; 100 грн штраф; 1350 грн розмір процентів за 15 днів користування сумою несплачених кредитних коштів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином у відповідності до п. 8 ч. 3\~ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов не подала. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Між сторонами існують правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст.\~526,\~530,\~536,\~553-554,\~610-611,\~625,\~629,\~1048,\~1049,\~1050,1054,\~1055 ЦК України. Судом встановлено, що 15.08.2019 року міжпозивачем та\~ [PERSON] \~було укладено кредитний договір про надання фінансового кредиту № КР30-00024 від 15.02.2019 року, за яким остання отримала кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до умов договору кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредитодавцю грошові кошти в порядку та на умовах, визначених договором. Кредитні кошти надаються в сумі 5 000 грн. на поточні потреби (п.1.3-1.4, 3.1.1 договору). Кредитні кошти надаються строком на 21 днів, а саме з 15 серпня 2019 р. по 05 вересня 2019 р. Днем кінцевого повернення кредиту є 05 вересня 2019 р. (п.1.5 договору). За користування кредитними коштами, позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 1,8% від суми наданого кредиту за кожні 21 днів користування. Процентна ставка є фіксованою та не змінюється протягом усього строку користування кредитом (п.1.6 договору). Кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними повертаються позичальником у касу або на рахунок кредитора відповідно до «Графіку внесків за договором», що є додатком № 1 до цього договору (п.1.7 договору). Відповідно п.3.2.4 кредитного договору кредитор має право вимагати своєчасного та повного здійснення необхідних платежів за цим договором,а також документи, що підтверджують здійснення таких платежів і повернення кредиту. Відповідно п.2.7 договору у разі неповернення кредиту (повністю або частково) після закінчення строку користування кредитом, кредитор має право продовжити нарахування процентів за користування коштами у розмірі, встановленому п.1.6 договору аж до моменту повного фактичного погашення кредиту. У разі, якщо прострочення кінцевого строку повернення кредиту триває більше 21 календарних днів, кредитор залишає за собою право у будь-який час, без необхідності додаткового повідомлення позичальника, припинити нарахування процентів за простроченим кредитом. В разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного платежу» більше ніж 6 днів від дати визначеної у графіку внесків за договором позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 100 грн. за кожен факт порушення (п. 5.2 договору). Стягнення штрафних санкцій є правом кредитора. Позичальник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов`язання за цим договором і не пізніше строку, вказаного в п.1.5 договору повернути отримані кредитні кошти разом із нарахованими процентами, а також сплачувати штрафні санкції, якщо такі будуть мати місце( п.4.2.1 договору). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті526та частина 1 статті530 ЦК України). Згідно з частиною 1статті 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин 1, 2статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Факт отримання позичальником кредитних коштів у розмірі 5 000,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 15 серпня 2019 року. Відповідач неналежно виконувала умови кредитного договору та порушила умови договору щодо своєчасності погашення кредиту та процентів відповідно до графіку платежів. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем позивачу повністю чи частково позики у строк, встановлений кредитним договором\~№ КР30-00024 від 15.02.2019 року,\~суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення 5 000 грн. заборгованості за кредитом. Відповідно до частини 1статті 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Упостанові\~Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абзац 2 частини 1\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позикиу разі відсутності іншої домовленості сторінможе бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2\~статті 1050 ЦК України, так якв охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. УпостановіВеликої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 по справі №910/1238/17 висловлена\~правова позиція, що відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України\~кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2\~статті 1050 ЦК України. Із змісту позовних вимог вбачається, що позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення відсотків за правомірне користування кредитом в межах строку дії договору так і після визначеного кредитним договором строку кредитування. При вирішення питання про стягнення процентів суд бере до уваги правову позицію, висловлену у\~постановіВеликої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17. Правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України\~кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2\~статті 1050 ЦК України. Позичальник не виконала умови договору, вчасно не сплачувала проценти та не погашала кредит, у зв`язку з цим утворилась заборгованість, яка складає 8340 грн, з яких: 5000 грн сума виданого кредиту; 1890 грн розмір процентів за 21 день користування кредитними коштами; 100 грн штраф; 1350 грн розмір процентів за 15 днів користування сумою несплачених кредитних коштів. Розмір заборгованості відповідачем не оспорюється. Розрахунок заборгованості проведений з урахуванням погоджених сторонами умов договору. З оглядуна викладену\~правову позицію, висловлену у\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 позивач не позбавляється права на отримання належних йому процентів закористування кредитом після спливу строку дії кредитного договору, нарахованих відповідно п.2.7 кредитного договору, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2\~статті 625 ЦК України. Відповідно до частини другої\~статті 625 Цивільного кодексу України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги, що втрати, пов`язані з інфляційними процесами є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів внаслідок неповернення тіла кредиту, суд вважає, що зазначені позовні вимоги є обгрунтованими. Розрахунок сум: 5 000,00 (сума кредитного боргу) /100*1,8% (незміна процентна ставка за договором) *15 (кількість днів користування непогашеними кредитними коштами) = 8340 грн (сума заборгованості, яка підлягає стягненню з позичальником). Таким чиномненалежне виконанняпозичальником своїхзобов`язаньза договоромпривело допорушення правкредитора -позивача,а томупорушене правопідлягає поновленню,а звідповідача накористь позивачапідлягає стягненнюзаборгованість задоговором пронадання фінансовогокредиту № КР30-00024 від 15.02.2019 року\~в сумі\~8340\~грн. Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір»\~суд стягує судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved