Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~вказаним позовом,\~в обґрунтування вимог за яким вказує, що йому на праві власності належить 1/2 частини квартири [ADDRESS] , інша частина належить колишній дружині [PERSON] . Як зазначає позивач, після розірвання шлюбу стосунки між сторонами погіршились та на даний момент відповідачка змінила вхідні замки, внаслідок чого він не може користуватися своїм житлом, іншого помешкання в нього не має. За словами [PERSON] , згоди та домовленостей про порядок користування квартирою між ним та відповідачем укладено не було, доступу до спірної квартири він не має. Разом з відповідачем проживає спільна неповнолітня донька сторін, а тому з урахуванням інтересів дитини, [PERSON] просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] , вселити позивача в указану квартиру та встановити порядок користування спільною квартирою наступним чином: позивачу виділити для користування та проживання кімнату 8,8 кв.м.; відповідачу виділити кімнату 15,9 кв.м., кухню, санвузол, коридор залишити в загальному користуванні. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 04.08.2022 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що позовна заява подана до суду без належної оплати [PERSON] заявлених позовних вимог, а тому підлягала залишенню без руху для усунення недоліків у вигляді сплати судового збору. Окремо відповідач звертала увагу, що позивач, сформулювавши в прохальній частині позовної заяви вимогу про виділення йому в користування приміщення кімнати площею 8,8 кв.м, при цьому не зазначив про те, що двокімнатною квартирою має право користуватися донька сторін [PERSON] , яка зареєстрована та проживає в цьому приміщенні. Безпосередньо донька і використовує кімнату площею 8,8 кв.м, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 13.09.2022, натомість позивачу приміщення кімнати не було необхідним протягом 2016-2022 років, так як він має інше житло, у якому і проживає останні півтора року. 23.09.2022\~року на\~адресу суду\~від відповідача\~ [PERSON] ,\~яка діє\~в інтересах\~малолітньої [PERSON] ,\~надійшов зустрічний\~позов до\~ [PERSON] ,\~третя особа\~ Служба\~в справах\~дітей Житомирської\~міської ради,\~про припинення\~права на\~частку у\~спільному майні,\~в якому\~позивач за\~зустрічним позовом\~просила суд\~припинити право\~власності [PERSON] \~на 1/2\~частину квартири\~ [ADDRESS] з\~присудженням відповідачу\~за зустрічним\~позовом грошової\~компенсації вартості\~цієї частки\~шляхом виплати\~із депозитного\~рахунку суду\~911\~850\~грн.,\~визнати за\~ [PERSON] право\~власності на\~1/2\~частину квартири\~ [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог [PERSON] послалася на те, що спільне володіння та користування спірною квартирою із відповідачем є неможливим, проте останній відмовляється продати їй належну йому частку у нерухомому майні. На переконання позивача за зустрічним позовом, припинення права власності [PERSON] на 1/2 частину квартири не завдасть шкоди його інтересам, оскільки він не мав інтересу проживання у цій квартирі, не бажав нею користуватись, натомість має інше житло. В підготовчому\~судовому засіданні\~13.10.2022\~року протокольною\~ухвалою зустрічну\~позовну заяву\~ [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , до [PERSON] ,\~третя особа\~ Служба\~в справах\~дітей Житомирської\~міської ради про усунення\~перешкод в\~користуванні квартирою,\~вселення в\~квартиру,\~встановлення порядку\~користування жилим\~приміщенням прийнято до спільного розгляду з первісною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Житомирської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою, вселенні в квартиру та встановлення порядку користування жилим приміщенням на підставі ч. 2 ст. 193 ЦПК України, вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом. В судове засідання 13.06.2023 року позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник не з`явилися, подали до суду заяву про відмову від первісного позову та визнання зустрічної позовної заяви, питання розподілу витрат просили вирішити відповідно до ст. 142 ЦПК України. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, адвокатом Левчук Т.В. подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просила зустрічний позов задовольнити у зв`язку з тим, що відповідач сплатила [PERSON] грошову компенсацію. Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 13.06.2023 року справу судом прийнято відмову [PERSON] від первісного позову та закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою, вселення в квартиру та встановлення порядку користування жилим приміщенням. Суд, заслухавши вступне слово сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] із 11.12.2012 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23.09.2020 року (а.с. 11-13). [INFO] народилася [PERSON] батьками якої є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 40). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.07.2021 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності по 1/2 частині двокімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 14-15). Згідно з висновком експерта №01-09-2022 від 14.09.2022 року, складеного за результатами проведення оціночно-будівельного дослідження, ринкова вартість квартири [ADDRESS] станом на день проведення дослідження становить 1\~823\~700, 00 (один мільйон вісімсот двадцять три тисячі сімсот) грн. (а.с. 41-52). Таким чином, ринкова вартість 1/2 частини зазначеної квартири становить 911\~850 грн. З наявної в матеріалах справи копії розписки слідує, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошову компенсацію за 1/2 частини квартири [ADDRESS] в розмірі 911\~850 грн. (а.с. 116). Статтею 41\~Конституції України ста статтею 21 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Частиною першою статті 317\~ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (частини перша, друга статті 319 ЦК України). У частині першій статті 356\~ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою третьою статті 358\~ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтею 365\~ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365\~ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності». У постанові Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 372/931/19 (провадження № 61-10572св22) зазначено, що умови, за наявності яких суд може припинити право співвласника на частку у спільній власності у порядку, визначеному статтею 365 ЦК України, повинні досліджуватися судом з урахуванням положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та усталеної прецедентної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), згідно з якими втручання у право власності може бути виправданим, якщо воно здійснене: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у\~разі визнання\~відповідачем позову\~суд за\~наявності для\~того законних\~підстав ухвалює\~рішення про\~задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи із встановлених у справі обставин, із урахуванням при вирішенні спору інтересів усіх співвласників, а також враховуючи, що відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] та його представником подано заяву про визнання зустрічного позову, яке, на переконання суду, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог за зустрічною позовною заявою. За змістом ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вирішуючи питання розподілу судового збору між сторонами суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України та повернення позивачу за зустрічним позовом [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні зустрічного позову, оскільки ухвалою від 07.12.2022 року судом постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Таким чином, визнання зустрічного позову [PERSON] фактично відбулось вже на стадії судового розгляду справи по суті, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин норми ч. 1 ст. 142 ЦПК України. У матеріалах справи також відсутні документи, які б підтверджували підстави звільнення [PERSON] від сплати судового збору відповідно до закону саме як відповідача за зустрічним позовом. Відтак,

Outcome: approved