Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 23.09.2022 року в інтересах позивача [PERSON] до суду звернулась адвокат Ілянда О.І. з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 184320,22 грн. відшкодування вартості будівельних матеріалів та робіт за ремонт належної відповідачу квартири. - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50000,00 грн. моральної шкоди. Ухвалою суду від. 28.09.2022 року позовну заяву залишено без руху. 18.10.2022 року від представника позивача до суду надійшла заява, якою усунуті недоліки, що були підставою для залишення позову без руху. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2022 року провадження по справі відкрито. 11.11.2022 року представником відповідача [PERSON] до суду поданий відзив на позов. 18.01.2023 року представником позивача [PERSON] до суду подано відповідь на відзив. В ході розгляду справи судом також розглянуті клопотання сторін щодо допиту свідків та витребування доказів. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить в задоволенні позову відмовити. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач [PERSON] посилається на те, що він є сватом [PERSON] , який є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] . Син позивача та дочка відповідача є чоловіком та жінкою. За усною домовленістю з відповідачем позивач робив капітальний ремонт у належній відповідачу квартирі за свій рахунок в подальшому з відчуженням на його користь 1/2 частини зазначеної квартири. Також сторони домовились про перереєстрацію квартири на онука. Капітальний ремонт квартири позивач робив з грудня 2019 року по червень 2022 року. З моменту воєнного стану в Україні позивач зареєструвався в квартирі як ВПО. Відповідач ніколи не втручався у даний ремонт, будівельні матеріали не купував, будівельників не маймав, грошові кошти на придбання матеріалів та оплату робіт не надавав. Увесь тягар по ремонту квартири поніс позивач. В червні 2022 року відповідач [PERSON] повідомив позивача про те, що він повинен залишити квартиру без будь-яких пояснень та без виконання попередніх домовленостей. Відповідач зазначив, що квартира належить йому, він відмовляється від відчуження 1/2 зазначеної квартири позивачу та подальшого оформлення квартири на онука. Від будь-яких перемовин [PERSON] відмовився, не пояснюючи причин. За таких обставин позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати, які [PERSON] поніс в зв`язку з ремонтом його майна. Позивач оцінює свою роботу по ремонту зазначеної квартири у сумі, яка дорівнює вартості матеріалів, а саме 92160,11 грн., та вважає, що розмір моральних страждань, які він поніс в зв`язку з відмовою [PERSON] виконувати домовленості, становить 50000 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] посилається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Син позивача [PERSON] та донька відповідача [PERSON] перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.01.2022 року, що набрало законної сили 10.03.2022 ароку. За усною згодою відповідача позивач проживав у квартирі з червня 2019 року по квітень 2020 року. З квітня 2022 року по 15.06.2022 року відповідач проживав разом зі своєю дружиною та сином [PERSON] . Позивач з власної ініціативи без погодження з відповідачем подав відомості про фактичне проживання у квартирі, про що зазначено у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, без реєстрації місця проживання у цій квартирі. Відповідач здійснював ремонт у квартирі. Адвокат Судаков В.В. зазначає, що відповідач не обіцяв позивачу провести відчуження на його користь 1/2 квартири. Відповідач не домовлявся з позивачем про перереєстрацію квартири від їх імені на їх онука. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Садовою Т.В. 28.09.2017 року, спадкоємцем майна [PERSON] , 1936 року народження, який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: квартири під [ADDRESS] , яка в цілому складається з двох кімнат, загальною площею 47,7 кв.м., у тому числі житловою -32,2 кв.м. /а.с.50/. Згідно з довідкою від 16.04.2022 року №5105-5001533950 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] /а.с.9/. На підтвердження доводів щодо проведення капітального ремонту стороною позивача суду надані копії товарних накладних, квитанцій та чеків щодо придбання різних видів товарів для ремонту /а.с.13-29/. В судовому засіданні 11.05.2023 року допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає обидві сторони, з усіма добрі стосунки. Щодо ремонту свідок так розуміє, що збивались стіни, стеля, був мотлох, бачила плитку, ламінат, шафи, меблі. Ремонт робив позивач, його друзі, син заходив. До ремонту свідок [PERSON] бачила квартиру у жажливому стані. Свідок вказала, що квартира відповідача знаходиться вище її квартири. Після ремонту відвідувала квартиру або двічі, або тричі, а до ремонту - 1 раз років десять тому. На яких умовах робився ремонт, свідок не знає. Це був капітальний ремонт. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знає позивача, який є його сусідом, [PERSON] не знає. Свідок [PERSON] вказав, що не знає власника квартири. Був в квартирі до ремонту, під час та після. Ремонт був добрий. Після ремонту в квартирі мешкав син позивача з дружиною. Свідок бачив позивача, коли [PERSON] робив ремонт, допомагав викидати сміття, якого було багато. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] була залишена квартира у спадок. Квартира була у занедбаному стані, ремонт розпочали після смерті минулого господаря. Було винесено багато сміття, підлогу було збито, вікна замінили, вирівняли стелю та стіни, встановили радіатори. Після ремонту зникла сирість, перестали заливати нижні поверхи. Після ремонту стали жити чоловік з дружиною та дитиною. Там вже були меблі, встановлено ламінат. [PERSON] казав, що робить ремонт для дітей та онуків. Позивач постійно завозив матеріали та вивозив сміття. Ремонт робився на умовах, що там буде проживати син позивача та дочка відповідача. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] . В зазначеній квартирі, що вбачається з пояснень допитаних в судовому засіданні свідків, позивач [PERSON] робив ремонт, після чого за вказаною адресою проживало подружжя [PERSON] , а саме син позивача та донька відповідача. Надані позивачем копії чеків, квитанцій та товарних накладних з приводу придбання матеріалів для ремонту не підтверджують факт, що вказані товари були придбані за рахунок позивача та для ремонту в зазначеній квартирі, а також не вказують на наявність будь-яких взаємних зобов`язань та домовленостей між сторонами на тих умовах, які зазначені позивачем в позові та підтримані в ході судового розгляду справи. Пояснення сторін щодо того факту, що для проживання дітей сторін, які раніше винаймали житло, надається житло - квартира відповідача, а приведення її до стану проживання в ній молодого подружжя є допомогою позивача, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи по суті та не оспорювались сторонами. Дійсно, квартира оформлена на відповідача, яку він надав для проживання сім`ї дочки після проведеного ремонту сім`єю зятя - позивачем по справі, батьком чоловіка доньки. Після ремонту діти поселилися в квартиру та проживали разом до розлучення, ці факти сторонами не оспорювалися, тобто ці домовленості були виконані. Інші доводи сторони позивача щодо того, що між сторонами існувала домовленість про перереєстрацію 1/2 частини квартири на позивача та в подальшому на спільного онука, про відшкодування відповідачем витрат на будівельні матеріали та будівельні роботи, в ході судового розгляду справи належними та допустимими доказами в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України не підтверджені. Позовні вимоги відносно моральної шкоди заявлені позивачем на підставі того, що відповідач відмовився від виконання домовленостей. Інших підстав не заявлено та не мотивовано. Враховуючи, що дана частина вимог є похідною від вимог про відшкодування вартості будівельних матеріалів та будівельних робіт, а також в зв`язку з недоведеністю, що відповідач здійснював будь-які дії, які нанесли таку шкоду, в задоволенні зазначених вимог також слідує відмовити. Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Outcome: dismissed