Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до відповідачів ПАТ «Українська автомобільна корпорація», МТСБ України та [PERSON] посилаючись на те, що 17 вересня 2013 року о 07:00 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки ЗАЗ ВІДА, т.н. [NUMBER] , який належить ПАТ «Українська автомобільна корпорація» рухався з сторони м. Хотин Чернівецької області в сторону м. Чернівці та в с. Припруття Новоселицького району Чернівецької області допустив наїзд на автомобіль позивача марки ВАЗ 2106, д.н.з. [NUMBER] , який стояв на узбіччі дороги. В результаті ДТП автомобілю позивача спричинено механічні пошкодження, вартість яких відповідно до ремонтної калькуляції експерта СК «Гарант Авто» складає 27326,37 грн. Відповідно до заключення товарознавчої експертизи від 05.12.2013 року вартість ремонту автомобіля позивача становить 17500,23 грн. Позивач також вказує, що відповідно до страхового полісу № 5384474 ПАТ «УСК «Гарант Авто» в якості відшкодування шкоди на відновлення автомобіля позивачу було сплачено кошти в розмірі 8054,98 грн. Позивач також вказує, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року було порушено провадження у справі №910/9495/16 про банкрутство ПАТ УСК «Гарант Авто», де позивача було визнано кредитором та визначена сума боргу перед позивачем в розмірі 32158 гривень 40 копійок. Вказує, що за час розгляду Господарським судом м. Києва справи про банкрутство йому було частково сплачено суму боргу в розмірі 12201 грн. На підставі викладеного з врахуванням відшкодованих коштів, позивач вважає, що не виплачена суму коштів становить 19957 гривень, яку останній просить стягнути з Мото-транспортного страхового бюро України. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачі звернулися до суду із письмовими відзивами згідно яких просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі мотивуючи це тим, що позивачем було пропущено строк позовної давності. Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи вважає що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 вересня 2013 року о 07:00 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки ЗАЗ ВІДА т.н. [NUMBER] , на 255 км. автодороги Стрий - Ів.-Франківськ Чернівці - Мамалига в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та дистанції в результаті чого допустив зіткнення з стоячим на узбіччі автомобілем марки ВАЗ 2106 д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу - [PERSON] , що підтверджується постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 11.10.2013 року. Судом також встановлено, що в результаті ДТП автомобілю позивача було спричинено механічні пошкодження, вартість яких відповідно до висновку експерта склала 27326,37 грн. Відповідно до вимог ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ПАТ «Українська автомобільна корпорація», як власника транспортного засобу ЗАЗ ВІДА, відповідно до полісу добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5384474 від 04.09.2013 року була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант Авто», з лімітом відповідальності по матеріальній шкоді в розмірі п`ятдесят тисяч гривень та сто тисяч гривень за шкоду заподіяну життю і здоров`ю з нульовою франшизою. Таким чином, враховуючи що транспортний засіб ЗАЗ ВІДА, яким керував відповідач [PERSON] , відповідно до полісу добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5384474 від 04.09.2013 року був застрахований в ПАТ «УСК «Гарант Авто» та заявлена позивачем сума спричиненої матеріальної шкоди повністю покривається встановленим лімітом страхового відшкодування відповідно до вказаного полісу, а відтак позивач має право на відшкодування спричиненої йому шкоди. Судом також встановлено, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року було порушено провадження у справі №910/9495/16 про банкрутство ПАТ УСК «Гарант Авто», де позивача було визнано кредитором та визначена сума боргу перед позивачем в розмірі 32158 гривень 40 копійок. Також встановлено, що МТСБУ було опубліковано на своєму сайті відомості про початок відшкодування кредиторам заборгованості по страховим відшкодуванням за СК «Гарант авто». Так, згідно ст.1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 8 цього ж Закону, страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Статтею 9\~Закону України\~«Про страхування» передбачено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до пункту 22.1 статті 22\~вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду. Відповідно до ст.\~979\~ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст.20\~Закону України\~«Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» з урахуванням змісту ст.\~979\~ЦК України та ст.\~16\~ЗУ «Про\~страхування» - у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Так ст. 41 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачені регламентні виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ. Так, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема у разі недостатності коштів та майна страховика, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. На підставі викладеного, враховуючи, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.09.2016 року було порушено провадження у справі №910/9495/16 про банкрутство ПАТ УСК «Гарант Авто» та позивача визнано кредитором на суму 32158,40 грн., з урахуванням частково відшкодованих коштів в сумі 12201 грн., позовні вимоги щодо стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України невиплаченої суми коштів в розмірі 19957,00 грн. підлягають до задоволення в повному обсязі. Крім того з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати у виді сплаченої суми судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 6, 22, 610, 611, 979, 1166, 1187, 1194 ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved