Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2023 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за розпискою від 22.03.2013 року в сумі 123 000 доларів США 00 центів, проценти за користування коштами в сумі 207 024 долари США 16 центів та 12 405,00 грн. судового збору. Разом з тим, 24.04.2023 року представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000,00 грн. Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, при цьому від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали вищезазначеної справи суддя вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, виходячи з наступного. Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2023 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за розпискою від 22.03.2013 року в сумі 123 000 доларів США 00 центів, проценти за користування коштами в сумі 207 024 долари США 16 центів та 12 405,00 грн. судового збору. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених [PERSON] у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію договору від 22.08.2022 року про надання правової допомоги; копію акту надання послуг від 19.04.2023 року; копію додаткової угоди №1 до договору від 22.08.2022 року про надання правової допомоги. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Надаючи оцінку наведеному в акті надання послуг від 19.04.2023 року, де викладено об`єм виконаних адвокатом робіт та витрачений ним на це час, варто зазначити, що витрачання на опрацювання наданих клієнтом документів у справі та опрацювання нормативно-правових актів, судової практики 4 год., є надмірним для фахівця в галузі права, а розумний і реальний час, який був би витрачений на опрацювання наданих клієнтом документів у справі та опрацювання нормативно-правових актів, судової практики з врахуванням складності справи, не повинен перевищувати загалом 1 год., що складає 1 500,00 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу за підготовку адвокатського запиту до нотаріуса з метою отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, варто зазначити, що вказане не є предметом доказування у даній справі та не бралось судом до уваги під час розгляду даної справи, заява про забезпечення позову судом відхилена, тому суд не вбачає підстав для стягнення витрат в цій частині, а саме в сумі 1 000,00 грн. Також, представником позивача в акті надання послуг від 19.04.2023 року було зазначено, що остання витратила 5 год. на: підготовку позовної заяви (3 год., 6 000,00 грн.); підготовку заяви про забезпечення позову (1 год., 2 000,00 грн.); подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову (1 год., 2 000,00 грн.). Однак, дослідивши вказані документи, суд вважає, що подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову є такими, що входять до підготовки позовної заяви та заяви про забезпечення позову, а виокремлення їх як самостійного виду адвокатських послуг є необґрунтованим, тому підготовка та подання позовної заяви, заяви про забезпечення позову загалом не повинно перевищувати 3 год., що становить 6 000,00 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява представника позивача підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 21 500,00 грн.

Outcome: partial