Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позовом посилаючись на ті обставини, що з відповідачем [PERSON] мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Позивач вказує, що вона у зв`язку із складним матеріальним становищем потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. У зв`язку з чим позивач змушена пред`явити відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання аліменти в розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років. 08.02.2023 року ухвалою суду (а.с.11) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі, розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. 05.04.2023 року ухвалою суду (а.с.20) було продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. 26.04.2023 року ухвалою суду (а.с.29-30) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.1, 13 ст.\~128 ЦПК України\~та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, про що свідчить довідка про доставку їй 24.05.2023 року судової повістки про виклик у вигляді SMS-повідомлення, згідно відповідної заявки поданої нею до суду 30.01.2023 року (а.с.7). При цьому, 22.06.2023 року позивач подала до суду заяву від 22.06.2023 року про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.4 ст. 128 ЦПК України, що підтверджує рекомендоване поштове відправлення № 6600001339469 із судовою повісткою про виклик, яке було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, згідно відповідної довідки Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 06.02.2023 року № 03-17/390 (а.с.10), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України та яке повернуте поштою на адресу суду неврученим із відміткою у довідці Ф.20 про відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до положень ч.1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. Позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , повторно виданим 19.05.2022 року Кодимським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.5). Сторони мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданим 05.11.2021 року Кодимським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.6). У змісті своєї позовної заяви позивач [PERSON] зазначила, що малолітня [PERSON] , проживає разом з нею. Нормативно-правове обґрунтування: Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч.2 і 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1-2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Висновки суду - щодо обґрунтованості пред`явлення позовних вимог: Відповідно до ст. 12 і 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України). Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положенням ч.2-3 ст. 83 ЦПК України встановлено процесуальний обов`язок позивача подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідача разом з поданням відзиву. Ураховуючи, що відповідач не надав відзив на позовну заяву та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд вважає, що пред`явлений позивачем позов є обґрунтованим, у зв`язку з чим його необхідно задовольнити. Приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову не сплачувала судовий збір на підставі п.3 ч.2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, то на виконання вимог ст. 133, 141 ЦПК України та ст. 4 і 6 зазначеного Закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн за позовною вимогою майнового характеру про стягнення аліментів.

Outcome: approved