Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

В жовтні 2021 року адвокат Конюшко Д.Б. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача пеню у розмірі 13 269,82 грн., 3% річних у розмірі 8 892,82 грн., втрати від інфляції у розмірі 22 100,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.01.2018 у м. Київ по вул. Вербицького, 24, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Opel», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 02.04.2018 по справі № 753/3101/18, вказана ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «Nissan», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] .. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Opel», д.н.з. [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу Nissan», д.н.з. [NUMBER] була забезпечена за Полісом ОСЦПВВНТЗ №АК/2726715, виданого ПрАТ «УПСК», позивач звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, листом від 21.03.2018 року ПрАТ «УПСК» було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування посилаючись на те, що водій [PERSON] на час настання ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , у зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована згідна Полісу ОСЦПВВНТЗ №АК/2726715. Вказує, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08.06.2021 року позов [PERSON] до ПрАТ «УПСК» про стягнення страхового відшкодування задоволено та стягнено з ПрАТ «УПСК» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 100 000,00 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослдження у розмірі 2 500,00 грн. та судовий збір; з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 25 492,93 грн. та судовий збір. Відповідно до виписки про рух коштів по картці за період з 27.09.2021 року по 27.09.2021 року ПрАТ «УПСК» здійснило виплату невиплаченої частини страхового відшкодування, витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та витрат зі сплати судового збору у розмірі 4525,00 грн., за період з 30.09.2021 року по 30.09.2021 року ПрАТ «УПСК» здійснило виплату у розмірі 99 000,00 грн.. У зв`язку з тим, що виплата страхового відшкодування шкоди у розмірі 100 000,00 грн. була здійснена з простроченням, позивач вимушений звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.10.2021 дану цивільну справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а також подав заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Судом установлено, що 17.01.2018 у м. Київ по вул. Вербицького, 24, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Opel», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02.04.2018 по справі № 753/3101/18, вказана ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «Nissan», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] .. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Opel», д.н.з. [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу Nissan», д.н.з. [NUMBER] була забезпечена за Полісом ОСЦПВВНТЗ №АК/2726715, виданого ПрАТ «УПСК». 20.03.2018 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 21.03.2018 року ПрАТ «УПСК» відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування посилаючись на те, що водій [PERSON] на час настання ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , у зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована згідно Полісу ОСЦПВВНТЗ №АК/2726715. Так, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08.06.2021 року позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «УПСК» про стягнення страхового відшкодування задоволено. Стгнуто з ПрАТ «УПСК» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 100 000,00 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослдження у розмірі 2 500,00 грн. та судовий збір; з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 25 492,93 грн. та судовий збір. Відповідно до виписки про рух коштів по картці за період з 27.09.2021 року по 27.09.2021 року ПрАТ «УПСК» здійснило виплату невиплаченої частини страхового відшкодування, витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та витрат зі сплати судового збору у розмірі 4525,00 грн., за період з 30.09.2021 року по 30.09.2021 року ПрАТ «УПСК» здійснило виплату у розмірі 99 000,00 грн.. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У поданій позовній заяві позивач просить стягнути із ПрАТ «УПСК» пеню у розмірі 131,31 грн. за період часу з 14.10.2020 - 26.09.2021, пеню у розмірі 13 138,51 грн. за період часу з 14.10.2020 - 29.09.2021, 3% річних у розмірі 8892,82 грн. та втрати від інфляції у розмірі 22 100,00 грн. за період часу з жовтня 2018 року по вересень 2021 року. Представником відповідача подано заяву до суду про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Згідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України: позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. 21.03.2018 ПрАТ «УПСК» відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, а тому право звернення до суду у позивача виникло з моменту відмови у виплаті страхового відшкодування, а саме з 21.03.2018 року, а тому перебіг позовної давності слід відраховувати з наступного дня після відмови у виплаті частини страхового відшкодування. Таким чином щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення пені у розмірі 131,31 грн. за період часу з 14.10.2020 - 26.09.2021, пені у розмірі 13 138,51 грн. за період часу з 14.10.2020 - 29.09.2021, 3% річних у розмірі 8892,82 грн. та втрат від інфляції у розмірі 22 100,00 грн. за період часу з жовтня 2018 року по вересень 2021 року, суд погоджується з твердженням представника відповідача, що строк позовної давності сплив. Вказане зокрема підтверджується судовою практикою в аналогічних справах, а саме постановою Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17; постановою Верховного Суду від 26.04.2017 по справі № 918/329/16; постановою Верховного Суду від 21.11.2018 по справі № 643/493/17-ц. Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17. Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що за наведених обставин, позовні вимоги заявлені позивачем є необґрунтованими, безпідставними, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed