Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

І. Зміст позовних вимог У квітні 2023 року представник ПрАТ СП «Партнер» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору № 1041 від 18.02.2014р. у розмірі 27 170,00 грн. - загальна сума боргу; 27 170,00 грн. пеня; 3 948,55 грн. - сума інфляційних втрат; 1 143,32 грн. - 3% річних. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням КМР № 125/1335 від 18.03.2004р. земельна ділянка була відведена позивачу для експлуатації та обслуговуання напівпідземних гаражів на 58 автомобілів. Власником транспортних засобів, які приймали участь у фінансуванні будівництва були надані документи для оформлення права власності на передане в користування гаражне приміщення напівпідземних гаражних приміщень позивача та укладений з ним договорів експлутацію та обслуговування,в тому числі з [PERSON] договір № 1041 від 18.02.2014р. на експлуатацію, обслуговування та зберігання. Відповідно до п.1.1 укладеного між сторонами договору № 1041 від 18.02.2014р. на експлуатацію та обслуговування позивач бере на себе обов`язки по зберіганню і охороні транспортних засобів власника в гаражі № [NUMBER] та обслуговування гаражу встановленого на земельній ділянці, відведеній позивачу по [ADDRESS] , а відповідач бере на себе зобов`язання вчасно вносити щомісячні внески за охорону та експлуатаційні витрати відповідно до умов п.2.3 договору № 1041 від 18.02.2014р. За період 10.05.2021р. по 10.03.2023р. відповідач не сплатив жодного обов`язкового щомісячного платежу за послуги автостоянки, зухвало ігнорує пропозиції позивача щодо погашення заборгованості. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.04.2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що СП «Партнер» у відповідності до розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва № 1041 від 29.07.1996 року «Про будівництво напівпідземних гаражів - автостоянок на 35,36,37 ділянках в 13-му мікрорайоні житлового масиву «Біличі» згідно інвестиційного підрядного договору № 4 від 20.05.1997 року укладеного між Головним управлінням капітального будівництва КМДА та СП «Партнер» виконані роботи з будівництва напівпідземних гаражів по [ADDRESS] /а.с.13-15/. 31.08.1999 року замовник відповідно до умов інвестиційного підрядного - договору № 4 від 20.05.1997 р. передав на баланс інвестору - підрядчику позивачу напівпідземні гаражі. Рішенням Київської міської ради № 125/1335 від 18.03.2004 року земельна ділянка відведена Позивачу для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража за адресою [ADDRESS] Розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації від 22.06.1999 року №846 «Про прийняття в експлуатацію об`єктів комунального призначення у Ленінградському районі м. Києва», затверджений акт державної приймальної комісії від 29.05.1999 року про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 58 машиномісць на дільниці № 35 ж/ [ADDRESS] та її експлуатацію покладено на позивача. З прийняттям рішення Київської міської ради від 18.03.2004 року №125/1335 про відведення Позивачу земельної ділянки для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на 58 автомобілів на дільниці № 35 ж/ [ADDRESS] та розпорядження Ленінградської районної держадміністрації від 22.06.1999р. № 846 про затвердження Акта державної комісії від 29.05.99р. про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 58 машиномісць з покладенням їх експлуатації на позивача, а також присвоєння почтової адреси напівпідземним гаражам позивача, власникам транспортних засобів, які приймали участь в фінансуванні будівництва були надані документи для оформлення права власності на передане в користування гаражне приміщення у напівпідземних гаражах позивача та укладений з ними договір на експлуатацію та обслуговування, в тому числі з [PERSON] , договір № 1041 від 18.02.2014 р. на експлуатацію та обслуговування. Відповідно до п.1.1 укладеного між ПрАТ «СП «Партнер» та [PERSON] договору № 1041 від 18.02.2014 р. на експлуатацію та обслуговування позивач взяв на себе обов`язки по зберіганню і охороні транспортних засобів власника в гаражі № 47 встановленого на земельній ділянці, відведеній позивачу на праві довгострокової оренди по [ADDRESS] , а власник бере на себе зобов`язання вчасно вносить щомісячні внески за охорону майна у напівпідземному гаражу та на експлуатаційні витрати на умовах цього договору. Відповідно до п.3.1, 3.2 договору власник вносить грошові внески за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати не пізніше 10 числа кожного місяця, на основі розрахунку, що додається до договору. Розмір внесків за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати може змінюватися на умовах п. 2.3 договору. Наказом № 130 від 30.12.2020 року ПрАТ СП «Партнер» з 01.01.2021 року встановлено розмір щомісячних внесків на відшкодування витрат у розмірі 970,00 грн. за один гаражний бокс/а.с.25/. Наказом № 134 від 30.12.2021 року у зв`язку із збільшенням мінімальної заробітної плати з 01.01.2022р. до 6 500 грн. на місяць, встановлено щомісячні внески на відшкодування витрат у розмірі 1 100, 00 грн. за один гаражний бокс/а.с.27/. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір зберігання транспортного засобу поширюється також на відносини між гаражно-будівельним чи гаражним кооперативом та їх членами, якщо інше не встановлено законом або статутом кооперативу. За змістом ч. 1 ст. 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 977 ЦК України якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. Договір зберігання транспортних засобів вважається укладеним з моменту передання майна на зберігання, що свідчить про його реальний характер. Між тим, загальні положення про зберігання передбачають обов`язок професійного зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому (ч.2 ст. 936 ЦК). Тобто, зазначена норма передбачає можливість укладення договору зберігання за конструкцією консенсуального і цілком поширюється на спеціальні види зберігання, а отже - і на договір зберігання транспортних засобів. У відповідності із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. До витрат, які здійснює ПрАТ СП "Партнер" відносяться витрати на електроенергію, вивіз сміття, електрообладнання, ремонтно-будівельні роботи, обов`язкові платежі та податки, охорона. Судом встановлено, що відповідач не сплачує обов`язкові щомісячні внески за отримані послуги, у зв`язку з чим, заборгованість за період з 10.05.2021р. по 10.03.2023р. становить 27 170,00грн., що підтверджується взаєморозрахунками /а.с.7/. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи зазначене та наявність суми боргу в розмірі 27 170,00грн грн, а тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Також, відповідно до п. 4.2 договору у випадку затримки оплати зі сторони власника (п.3.1) власник оплачує ПрАТ СП «Партнер» пеню у 0.5 % від суми затриманого платежу за кожний день прострочення. При несвоєчасній оплаті витрат власником, більше як за 6 місяців без поважної причини, даний договір може бути розірваний. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 27 170,00 грн. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до квитанції про сплату юридичних послуг за договором про надання правової допомоги №01/03-23р. від 01.03.2023 р, позивачем сплачено 4500,00 грн. витрат на правову допомогу, а тому вказані витрати підлягають стягненню на користь позивача. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved