Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 06 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено\~договір позики\~№ 8412317\~шляхом обміну\~електронними повідомленнями\~та приймання\~(акцепту)\~умов,\~підписаний в\~порядку,\~визначеному ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію».\~Відповідно до\~п.\~2\~договору кредитодавець\~надає позичальнику\~кредит в\~сумі 6000,00\~грн.,\~позичальник зобов`язується\~повернути кридитодавцю\~таку ж\~суму грошових\~коштів у\~день закінчення\~строку позики,\~або достроково,\~та сплатити\~кредитодавцю плату\~(проценти)\~від суми\~позики.\~Строк позики\~складає 28\~днів із\~відповідною базовою\~процентною ставкою\~1,6%\~в день\~та акційною\~ставкою в\~день -\~0,8%.\~Кредитодавець на\~виконання умов\~договору кредиту\~надав позичальнику\~грошові кошти\~в розмірі\~6000,00\~грн.\~строком до\~03\~січня 2020\~року.\~Стверджує,\~що в\~порушення умов\~договору відповідач\~зобов`язання за\~вказаним договором\~належним чином\~не виконав.\~У звязку\~з неповерненням\~заборгованості за\~договором позики\~№ 8412317\~від 06\~грудня 2019\~року станом\~на 15\~травня 2020\~року (дата\~відступлення прав\~вимоги)\~заборгованість становить\~11688,00\~грн.,\~яка складається\~з:\~заборгованості \~за основним\~боргом \~6000,00\~грн.,\~заборгованості за\~нарахованими та\~несплаченими базовими\~процентами \~2688,00\~грн.,\~заборгованості за\~нарахованими та\~несплаченими процентами\~ за\~прострочену позику\~ 3000,00\~грн.\~Зазначає,\~що 03\~квітня 2017\~року між\~ТОВ «ФК\~«1\~Безпечне агенство\~ необхідних\~кредитів» та\~ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал»,\~було укладено\~договір факторингу\~№ 03042017,\~у відповідності\~до якого\~первісний кредитор\~відступив позивачу\~право вимоги\~до відповідача\~коштів,\~право на\~одержання яких\~належить первісному\~кредитору.\~Відповідно до\~реєстру прав\~вимоги №\~99\~від 15\~равня 2020\~року до\~договору факторингу\~№ 03042017\~від 03\~квітня 2017\~року право\~вимоги за\~договором позики\~№ 8412317\~від 06\~грудня 2019\~року перейшло\~до ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал».\~Позичальником на\~користь нового\~кредитора було\~сплачено:\~14\~червня 2021\~року \~85,99\~грн.,\~19\~липня 2021\~року 745,67\~грн.\~Після здійсення\~оплати заборгованість\~за тілом\~кредиту \~та несплаченими\~відсотками складає\~10856,34\~грн.\~Крім того,\~за весь\~час прострочення\~нараховано 3%\~річних \~445,03\~грн,\~інфляційнф втати\~ 1806,57\~грн.\~Отже,\~загальна сума\~заборгованості \~станом на\~23\~лютого 2022\~року складає\~13107,94\~грн.\~Просить стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованість\~за кредитним\~договором в\~розмірі 13\~107,94\~грн.,\~суму сплаченого\~судового збору\~в розмірі\~2684\~грн.,\~та судові\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу в\~розмірі 5\~000,00\~грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та представник відповідача адвокат Тарковська Т.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» на номери телефону відповідача та представника відповідача. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 06 грудня 2019 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» було укладено договір позики № 8412317, який був підписаний електронним підписом позичальника та в якому позичальником зазначено карту [NUMBER] для перахуання коштів. Згідно умов договору позики № 8412317 ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» надав [PERSON] кредит у розмірі 6000,00 грн., з базовою процентною ставкою в розмірі 1,60% в день, строком на 28 днів. Дата повернення кредиту 03 січня 2020 року. Розмір процентів за прострочення позики складають 2,70 % у день. Відповідно до довідки про ідентифікацію, надану ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», [PERSON] , з яким укладено договір № 8412317 від 06 грудня 2019 року ідентифікований ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», акцепт договору підписаний позичальником аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора. Відповідно до довідки ТОВ «ФК Фінекспрес» від 22 листопада 2022 року, 06 грудня 2019 року відбувся успішний переказ 6000,00 грн. на карту [NUMBER] , номер платежу 6371123903866325932299177. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 8412317\~від 06\~грудня 2019\~року [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка за період з 06 грудня 2019 року по 23 лютого 2022 року становить 13107,94 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 5168,34 грн., заборгованості за відсотками 5688,00 грн. (з 06.12.2019 року по 29.01.2020 року), 3% річних 445,03 грн., інфляційні втрати 1806,57 грн.(з 15.05.2020 року по 23.02.2022 року). Крім того, з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 8412317\~від 06\~грудня 2019\~року вбачається, що [PERSON] сплачено 14 червня 2021 року 85,99 грн., 19 липня 2021 року 745,67 грн. 03 квітня 2017 року між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» було укладено договір факторингу № 03042017, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги за кредитними договорами. Відповідно до\~реєстру прав\~вимоги №\~99\~від 15\~травня 2020\~року до\~договору факторингу\~№ 03042017\~від 03\~квітня 2017\~року право\~вимоги за\~договором позики\~№ 8412317\~від 06\~грудня 2019\~року перейшло\~до ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал»,\~боржник [PERSON] . Сума заборгованості 11688,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 6000,00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 2688,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом 3000,00 грн. 28 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та АО «Правовий діалог» укладено договір № 28092021-1 про надання правової допомоги. Відповідно до акту №16 прийому-передачі реєстрів боржників за договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28 вересня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та АО «Правовий діалог» 01 грудня 2022 року, під п/н 1 зазначено кредитний договір № 8412317 від 06 грудня 2019 року, боржник [PERSON] , заборгованість 11688,00 грн. Відповідно до акту №1 прийому-передачі наданої правової допомоги, укладеного між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та АО «Правовий діалог» 20 лютого 2023 року, розмір винагороди за надання правової допомоги по кредитному договору № 8412317 від 06 грудня 2019 року, боржник [PERSON] , складає 5000,00 грн. Вид наданої правової допомоги: здійснення консультації, вивчення документів, підготовлення позовної заяви. Всього в переліку акту №1 прийому-передачі наданої правової допомоги, укладеного між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та АО «Правовий діалог» 20 лютого 2023 року, зазначено шість кредитних договорв на загальну суму винагороди 30000,00 грн. Згідно платіжного доручення № 245 від 09 березня 2023 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» порахувала АО «Правовий діалог» 30000,00 грн. як оплату послуг згідно акту №1 від 20 лютого 2023 року до договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28 вересня 2021 року. Відповідно до наказу (розпорядження) № ПД000000002 від 13 серпня 2021 року АО «Правовий\~діалог» прийняло\~на роботу\~з 16\~серпня 2021\~року адвоката Мартиненко В.В. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно п. 1 ч. 1ст. 512\~ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями\~526,\~527 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 1048\~ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1ст. 1054\~ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Водночас,ст. 625 ЦК України\~врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання\~ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень\~статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постанові від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість не припинилось та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Отже, кредитор має право на отримання сум, передбачених у\~статті 625 ЦК України, за увесь час прострочення. При цьому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625 ЦК України\~виникає в кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення й обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином враховуючи, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за укладеним кредитним договором на час звернення з позовною заявою, відповідно зобов`язання відповідача сплатити борг не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання, тому кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625\~цього Кодексу. Із прийняттям\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» №\~675-VIII\~від 03\~вересня 2015\~року,\~який набрав\~чинності 30\~вересня 2015\~року,\~на законодавчому\~рівні встановлено\~порядок укладення\~договорів в\~мережі,\~спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом\~статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~ якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі №524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 тощо. У договорі\~позики №\~8412317\~від 06\~грудня 2019\~року зазначено,\~що підписаням цього\~договору позичальник підтверджує\~що,\~ознайомився на\~сайті з\~повною інформацією\~щодо позикодавця\~та його\~послуги,\~вивчив договір\~та правила\~надання грошей\~в кредит.\~Договір укладено\~дистанційно в\~електронній формі\~з використанням\~інформаційно-телекомунікаційних\~систем,\~шляхом надсилання\~електронного повідомлення\~про прийняття\~пропозиції,\~а також\~підписано накладенням\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Після підписання договору позики № 8412317 від 06 грудня 2019 року у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит. На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 6000,00 грн. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за договором позики, не довів відсутність заборгованості. Крім того, судом враховується, що після зміни кредитора за кредитним договором № 8412317\~від 06\~грудня 2019\~року [PERSON] сплачено 14 червня 2021 року 85,99 грн., 19 липня 2021 року 745,67 грн., що говорить про його обізнаність про зміну кредитора. Що стосується вимог позивача про стягнення понесених витрат на професійно правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин третьої, четвертої\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячиз конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне дорученняз відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20). В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 у справі №922/1964/21 викладена правова позиція, в якій зазначено, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Представником позивача надано суду: договір № 28092021-1 від 28 вересня 2021 року про надання правової допомоги; акт №16 прийому-передачі реєстрів боржників за договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28 вересня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та АО «Правовий діалог» 01 грудня 2022 року, де під п/н 1 зазначено кредитний договір № 8412317 від 06 грудня 2019 року, боржник [PERSON] , заборгованість 11688,00 грн.; акт №1 прийому-передачі наданої правової допомоги, укладеного між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та АО «Правовий діалог» 20 лютого 2023 року, де зазначено розмір винагороди за надання правової допомоги по кредитному договору № 8412317 від 06 грудня 2019 року, боржник [PERSON] , складає 5000,00 грн. Вид наданої правової допомоги: здійснення консультації, вивчення документів, підготовлення позовної заяви. Всього в переліку акту №1 прийому-передачі наданої правової допомоги, укладеного між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та АО «Правовий діалог» 20 лютого 2023 року, зазначено шість кредитних договорв на загальну суму винагороди 30000,00 грн.; платіжне доручення № 245 від 09 березня 2023 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про порахування АО «Правовий діалог» 30000,00 грн. як оплату послуг згідно акту №1 від 20 лютого 2023 року до договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28 вересня 2021 року; наказ (розпорядження) № ПД000000002 від 13 серпня 2021 року АО «Правовий\~діалог» про\~прийняття на\~роботу з\~16\~серпня 2021\~року адвоката Мартиненко В.В. Відповідачем клопотань щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлено, доказів неспівмірності витрат не надано. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 8412317 від 06 грудня 2019 року, у розмірі 13107,94 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 5168,34 грн., заборгованості за процентами 2688,00 грн., заборгованості за процентами на ппрострочену позику 3000,00 грн., заборгованості з 3% річних 445,03 грн., заборгованості за інфляційними витратами 1806,57 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Outcome: approved