Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив: розірвати шлюб між ним, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 01.03.2014 виконавчим комітетом Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 2. В обґрунтування позову зазначив, що 01.03.2014 вони з відповідачем уклали шлюб. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . З кінця травня 2021 року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З жовтня 2022 року вони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Подальше сумісне життя та примирення між ними вважає неможливим, тому просив суд не надавати строку для примирення. Ухвалою судді від 24.05.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. 13.06.2023 позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. 13.06.2023 відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що ухвалу суду по даній справі вона отримала, відзив подавати не буде. Просила суд розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги визнає повністю та просить їх задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. 01 березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 2. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.03.2014. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 349. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на даний час однією сім`єю не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що позов належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved