Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

07.02.2023 представник позивачки звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягувати із [PERSON] у користь [PERSON] , аліменти на час навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання у Червоноградському гірничо-економічному фаховому коледжі, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років та просив стягнути із [PERSON] у користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 01.02.2023 позивач досягнула повноліття. Остання навчається у Червоноградському гірничо-економічному фаховому коледжі па третьому курсі денного відділення за спеціальністю «ФБС» з 01.09.2020 року по 30.06.2023 року, що підтверджується відповідною довідкою від 20.01.2023 №801. Оскільки позивачка досягнула повноліття, але продовжує навчання, вона потребує матеріальної допомоги, на даний час перебуває па повному матеріальному утриманні матері. Відповідач у добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги, хоча й має таку можливість. Тому просить позов задовольнити та стягувати з батька вищевказані аліменти. Ухвалою від 23.02.2023 у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 24.03.2023. Ухвалою від 28.04.2023 судом було витребувано у Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області відомості про доходи відповідача [PERSON] 30.05.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив частково задовольнити позов, та стягувати аліменти на навчання доньки у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.04.2023 і до закінчення навчання 30.06.2023, але не більше як до досягнення донькою 23 років; просив у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу відмовити у повному обсязі. В обґрунтування відзиву послався на те, що доводи позивачки на те, що відповідач не допомагає їй фінансово не відповідають дійсності, оскільки зазначає, що до 30.03.2023 офіційно сплачував аліменти на її утримання на виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області у розмірі частки заробітку (доходу). Окрім того, відповідач зазначає, що на його утриманні перебувають батько, який є інвалідом першої групи, престаріла мати та брат, який є інвалідом ІІІ групи з дитинства. Окрім цього, у відповідача є дружина, яка тимчасово не працює. Просив суд врахувати, що обов`язок утримувати дитину є у двох з батьків, а також те, що відповідач перебуває на обліку у Червоноградському міському центрі зайнятості. Відтак, просив позов задовольнити частково. 08.06.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якому представник позивача підтримав вимоги, викладені у позові та зазначив, що дочка потребує матеріальної підтримки батька на витрати, пов`язані з харчуванням, придбанням одягу та взуття, витратами на навчання. Оскільки позивачка навчається на денній формі навчання, вона позбавлена можливості працювати, а іншого самостійного доходу немає. Разом з тим, представник позивачки звернув увагу суду на те, що всупереч доводам відповідача, останній не має обов`язку утримувати вітчима та брата вітчима, а тим більше, останній не надав доказів, що останні перебувають на його утриманні, як і не надав доказів, що на його утриманні перебуває його дружина. Разом з тим, представник позивача вважає, що стверджуючи про те, що відповідач не працює, він суперечить сам собі, оскільки зазначив, що утримує вітчима, матір, брата та дружину. Відтак, просив позов задовольнити. У судовому засіданні, яке відбулося 19.06.2023 відповідач та його представник позов визнали частково та підтримали доводи, викладені у відзиві. Просили суд врахувати, що відповідач має на утриманні непрацездатних осіб, за якими здійснює догляд, а також те, що він на даний час не працює. Відповідач зазначив, що з донькою не спілкується, з ким вона проживає на даний момент йому не відомо. Вважає, що суму, яку просить стягувати позивачка є надто великою. Просив зменшити розмір аліментів з на 1/8. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, від останніх надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що повнолітня позивачка [PERSON] , [INFO] , є донькою відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області 15.02.2005 (а. с. 4). Позивачка [PERSON] навчається в Червоноградському гарничо-економічному фаховому коледжі на третьому курсі денного відділення за спеціальністю «ФБС» з 01.09.2020 по 30.06.2023 (наказ про зарахування № 19К від 29.07.2020, наказ про перевід студентів №22К від 30.06.2022) про що у матеріалах справи наявна довідка, видана Червоноградськи гірничо - екномічним фаховим коледжем (а. с. 7). 08.05.2023 на виконання ухвали суду від 28.04.2023 Головним управлінням ДПС у Львівській області було надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків громадянину [PERSON] , з якого встановлено, що станом на 04.05.2023 наявні відомості про доходи відповідача за 3-4 квартал 2022 року про отримання доходу у виді виплати військовослужбовцям у сумах: за липень 2022 року 20607,13 грн, серпень 20\~615, 91 грн, вересень 15\~777, 34 грн, жовтень -20\~654, 76 грн., листопад 23\~078, 79 грн., грудень 20\~640, 34 грн. (а. с. 30-31) Судом встановлено, що відповідач проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] Міністерства оборони України, починаючи з 27.02.2022, що встановлено судом з копії військового квитка відповідача серії [NUMBER] (а. с. 91), копії витягу із наказу командира військової частини від 27.02.2022 №6 (а. с. 92). З копії довідки №186 від 10.05.2023, виданої Червоноградською філією Державного центру зайнятості суд встановив, що відповідач перебуває на обліку як безробітний в Червоноградській філії ЛОЦЗ з 09.05.2023 (а. с. 58). Також відповідач долучив до матеріалів справи копії наступних документів: копію пенсійного посвідчення матері [PERSON] № [NUMBER] (а.с.50), копію свідоцтва про шлюб його матері [PERSON] з вітчимом [PERSON] серії [NUMBER] від 17.04.1991 (а.с.93); копію пенсійного посвідчення [PERSON] № [NUMBER] серії [NUMBER] , про те, що останній є інвалідом І групи підгрупи Б загального захворювання (а.с.47), копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №623417, з якого вбачається, що останній потребує сторонньої допомоги (а.с.51), копію витягу з акту огляду у МСЕК серії ЛВА №188263 про встановлення [PERSON] (брату вітчима)третьої групи інвалідності з дитинства безтерміново (а.с.55), акт обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 10.05.2023, з якого вбачається, що [PERSON] [INFO] є інвалідом І групи (…) єдиною особою, яка може здійснювати догляд за вітчимом є [PERSON] , оскільки у [PERSON] власних дітей немає (а. с. 57). За рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.03.2009 з відповідача на користь позивачки стягувалися аліменти на утримання позивачки [PERSON] у розмірі частини заробітку/доходу щомісячно до досягнення останньою повноліття (а. с. 59). З копії постанови про закінчення виконавчого провадження №ВП№21302934 від 30.03.2023 судом встановлено, що у відповідача відсутній борг зі сплати аліментів за вищезазначеним рішенням суду, аліменти сплачені у повному обсязі до повноліття дитини (а. с. 61-62). При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до ч. 3 ст. 199 право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів як: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За приписами ст. 200, 201 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, позивачці 01.02.2023 виповнилося 18 років. Позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на час навчання у розмірі його доходів. Фактичні обставини справи у світлі викладених норм права свідчать, що у зв`язку з навчанням повнолітньої доньки відповідач має обов`язок її утримання до досягнення нею 23 років або закінчення навчання. Разом з цим, суд враховує те, що відповідач на даний час безробітний, що підтверджується довідкою Червоноградської філії Державного центру зайнятості, яка міститься в матеріалах справи та отримує допомогу по безробіттю. Відповідач просив також врахувати, що він здійснює догляд за непрацездатними членами сім`ї. У зв`язку із цим відповідач позов визнав частково та вказав, що готовий сплачувати аліменти в розмірі 1/8 його доходів. Отже, при визначенні розміру аліментів, суд враховує зазначені вище обставини, часткове визнання позову відповідачем, а також можливість відповідача надавати утримання повнолітній дочці. Виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, і з урахуванням інтересів доньки - студентки, а також, беручи до уваги вимоги ст. ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України і доводи сторін, суд вважає за необхідне визначити аліменти на повнолітню доньку у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача. Відтак, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на час навчання його доньки у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Такий розмір буде відповідати обставинам справи та реальній можливості відповідача надавати таке утримання. Окрім цього, представник позивачки при поданні позову просив відшкодувати йому витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 гривень. Останній подав до суду акт №325 про прийняття-передачу наданих послуг, з якого вбачається, що сума гонорару адвоката, що підлягає оплаті становить 1000 грн, які просив стягнути з відповідача. Відповідач у відзиві заперечував щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Судом встановлено, що 06.02.2023 між позивачкою та адвокатом Пилипівим В. І. було укладено договір про надання правової допомоги №325 (а. с. 8-9). Окрім цього, представник позивачки до матеріалів справи долучив акт №325 про прийняття-передачу наданих послуг (а. с.10) та квитанцію №9295-8477-9004-6754, з якої вбачається проведена «оплата згідно договору про надання правничої допомоги №325 від 06.02.2023» у сумі 1000 (а. с. 9). Таким чином, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу у сумі 1000,00 грн. є співмірними до складності даної справи та підлягають стягненню з відповідача. Відтак, суд дійшов висновку, що судові витрати в сумі 1000 гривень підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивачка звернулася до суду з позовом 07.02.2023, відтак аліменти підлягають до стягнення з 07.02.2023. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивачка при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., оскільки звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 1073, 60 грн.

Outcome: approved