Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

12 жовтня 2022 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Поліс»\~в особі свого представника - адвоката Тута І.В.\~з позовною заявою до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя особа -\~Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Машкова Світлана Леонідівна, про визнання прав іпотекодержателя та визнання майна предметом іпотеки,\~в якій просив суду: \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~- визнати за ТОВ «Поліс» (код в ЄДРПОУ 38994463) права іпотекодержателя за іпотечним договором № 15.62-00/08-ДІ01 від 27.06.2008 року стосовно нерухомого майна, а саме: групи нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-:-16 у нежитловій будівлі літ. «С-2», загальною площею 741,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2539859063120, власником та іпотекодавцем якого є [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), яке належить йому на підставі: рішення суду, постанова, серія та номер: 639/5409/18, виданий 13.05.2021, видавник: Харківський апеляційний суд; рішення суду, серія та номер: 639/5409/18, виданий 16.01.2020, видавник: Жовтневий районний суд м. Харків; - визнати за ТОВ «Фінансова компанія Поліс» (код в ЄДРПОУ 38994463) права іпотекодержателя за іпотечним договором № 15.62-00/08-ДІ01 від 27.06.2008 року стосовно нерухомого майна, а саме: групи нежитлових приміщень 2-го поверху № 1-:-39 у нежитловій будівлі літ. «С-2», загальною площею 734,8 кв.м., адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2539885163120, власником та іпотекодавцем якого є [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), яке належить йому на підставі: рішення суду, постанова, серія та номер: 639/5409/18, виданий 13.05.2021, видавник: Харківський апеляційний суд; рішення суду, серія та номер: 639/5409/18, виданий 16.01.2020, видавник: Жовтневий районний суд м. Харків; - визначити порядок виконання судового рішення шляхом звернення до будь-якого державного реєстратора з метою внесення відомостей до Державного реєстру речових прав \~на нерухоме майно про ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» як іпотекодержателя нерухомого майна, а саме: групи нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-:-16 у нежитловій будівлі літ. «С-2», загальною площею 741,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2539859063120; групи нежитлових приміщень 2-го поверху № 1-:-39 у нежитловій будівлі літ. «С-2», загальною площею 734,8 кв.м., адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2539885163120. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на наступне. 18.11.2015 року позивач придбав у ПАТ «ВТБ Банк» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором, що був укладений 27.06.2008 року між [PERSON] як позичальником та ВАТ «ВТБ Банк» (в подальшому ПАТ «ВТБ БАНК») як кредитором. 12.05.2016 року позивач придбав у ПАТ «ВТБ Банк» права вимоги до [PERSON] за іпотечним договором, що був укладений 27.06.2008 року між [PERSON] як іпотекодавцем та ВАТ «ВТБ Банк» (в подальшому ПАТ «ВТБ БАНК») як іпотекодержателем. Предметом іпотеки виступала нежитлова будівля літ. «С-2» заг.пл. 1476,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . На момент набуття позивачем права вимоги зазначене іпотечне майно вже було реалізовано на відкритих торгах у формі аукціону у межах процедури банкрутства Повного товариства «Євтушенко і Ко», записи про іпотеку в Держаному реєстрі речових прав припинені. Переможцем торгів та новим власником будівлі став гр. [PERSON] , в подальшому право власності на будівлю перейшло до ТОВ «Кепітал-Естейт». 25.05.2015 року Вищим господарським судом України було скасовано постанову господарського суду Харківської області про визнання Повного товариства «Євтушенко і Ко» банкрутом та ухвалу про скасування обтяжень, провадження у справі про банкрутство припинене. 13.05.2021 року Харківським апеляційним судом було винесено постанову, якою вищезгадані відкриті торги було визнано недійсними. 16.12.2021 року відбувся поділ будівлі, внаслідок чого з`явилися група приміщень 1-го та 2-го поверхів в літ. «С-2» по [ADDRESS] , право на які було зареєстровано за ТОВ «Кепітал Естейт». 31.01.2022 року право власності на це нерухоме майно було зареєстроване за відповідачем [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.01.2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 13.05.2021 року по справі № 639/5409/18. Визнання недійсними торгів, на яких було реалізовано предмет іпотеки, свідчить про фактичне відновлення договору іпотеки, проте у зв`язку з відсутністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку, позивач позбавлений можливості застосувати позасудовий спосіб звернення стягнення. Строк позовної давності, на думку позивача, не пропущений, оскільки з 13.05.2021 року право іпотеки відновило свою дію і з цього часу права позивача як іпотекодержателя були порушені. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2022 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя особа -\~Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Машкова Світлана Леонідівна, про визнання прав іпотекодержателя та визнання майна предметом іпотеки залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2022 року задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про забезпечення позову. Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно проводити реєстраційні дії щодо нерухомого майна: 1) група нежитлових приміщень 1-го поверху № 1 -:- 39 у нежитловій будівлі літ. "С - 2", загальною площею 741.7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2539859063120, 2) група нежитлових приміщень 2-го поверху № 1 -:- 39 у нежитловій будівлі літ. "С - 2", загальною площею 734.8 кв.м., адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2539885163120. 28 жовтня 2022 року представником позивача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 листопада 2022 року виправлено описку в резолютивній\~частині ухвали\~Жовтневого районного\~суду м.\~Харкова від\~18\~жовтня 2022\~року за заявою про забезпечення позову у цивільній справі № 639/3019/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Машкова Світлана Леонідівна про визнання прав іпотекодержателя та визнання майна предметом іпотеки, виклавши абзац другий резолютивної частини ухвали суду, як: Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно проводити реєстраційні дії щодо нерухомого майна: 1) група нежитлових приміщень 1-го поверху № 1 -:- 16 у нежитловій будівлі літ. "С - 2", загальною площею 741.7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2539859063120, \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~2) група нежитлових приміщень 2-го поверху № 1 -:- 39 у нежитловій будівлі літ. "С - 2", загальною площею 734.8 кв.м., адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2539885163120. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В іншій частині ухвалу суду залишити без змін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.\~Харкова від\~15\~листопада 2022\~року позовну\~заяву Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Поліс»\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя\~особа -\~Приватний\~нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Машкова Світлана Леонідівна, про визнання прав іпотекодержателя та визнання майна предметом іпотеки прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання представник відповідача [PERSON] адвокат Олійник О.М. надала відзив, в якому проти позову заперечує. Звертає увагу суду на те, що прилюдні торги відбулися до відчуження прав іпотекодержателя на користь позивача. Кредитор та іпотекодержатель ПАТ «ВТБ Банк» був обізнаний про реалізацію предмета іпотеки на торгах, про скасування Вищим господарським судом України постанови про банкрутство, але ніяких дій, направлених на повернення іпотечного майна не вчинив. Ця обставина, на думку, представника відповідача, свідчить про те, що ПАТ «ВТБ Банк» отримав задоволення від продажу іпотечного майна. Крім того, у відзиві представник відповідача просить суд застосувати строки позовної давності. 23 січня 2023 року представник позивача надала суду відповідь на відзив [PERSON] , в якому зазначила, що ПАТ «ВТБ Банк» не міг отримати задоволення від реалізації іпотечного майна, оскільки не являвся кредитором ПП «Євтушенко і Ко», не заявляв кредиторських вимог в межах справи про банкрутство. У той же час реалізовані від продажу кошти направляються на задоволення вимог кредиторів боржника. Разом із відповіддю на відзив представник позивача надала суду клопотання про поновлення строку позовної давності. У клопотанні містяться доводи з приводу того, що строк позовної давності слід обчислювати з 13.05.2021 року, тобто з моменту ухвалення Харківським апеляційним судом постанови у справі № 639/5409/18 та, водночас, клопотання містить прохання до суду поновити строк позовної давності, у зв`язку із тим, що позивачем здійснювалися спроби застосувати досудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, що на думку представника позивача, є поважною причиною пропуску такого строку. 02 лютого 2023 року від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» надійшло клопотання про поновлення строку позовної давності. 23 березня 2023 року від відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення по суті позовних вимог, в яких зазначила про те, що ознайомилася у господарському суді із матеріалами справи про банкрутство ПП «Євтушенко і Ко». Ці матеріали свідчать про те, що ПАТ «ВТБ Банк» був активним учасником процедури банкрутства. У справі наявна заява представника банку з проханням видати справу для ознайомлення та відмітка про те, що з матеріалами він ознайомився у повному обсязі, датована 15.08.2015 року. Це, на думку відповідача, свідчить про те, що Банку було відомо про рішення Вищого господарського Суду України від 25.02.2015 року з 2015 року, однак жодних дій, направлених на повернення іпотечного майна Банк не вчинив. Ніяких клопотань з цього приводу господарському суду (наприклад про поворот виконання рішення) заявлено не було. Відповідно ніяких судових рішень господарський суд з цього приводу не виносив. Відповідач просить суд застосувати строк позовної давності, оскільки жодної поважної причини пропуску цього строку позивач не зазначив та відмовити у задоволені позову. Справу розглянути у її відсутність. У судовому засіданні представник позивача адвокат Тута І.В., яка діє на підставі довіреності від 02.01.2023 та Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльностю, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, посилаючись на вищевикладені обставини. Представник відповідача [PERSON] адвокат Олійник О.М., яка діє на підставі ордеру, проти задоволення позову заперечувала, мотивуючи свою позицію вищевикладеними обставинами. Відповідач [PERSON] та третя особа Приватний нотаріус ХМНО Машкова С.Л. в судове засідання не з`явилися,\~про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Відповідно до вимог\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності відповідача [PERSON] та третьої особи, враховуючи викладену у відзиві позицію відповідача та на підставі наданих сторонами доказів. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно\~ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені у\~ст. 16 ЦК України. Згідно ч. 1\~ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В судовому засіданні було встановлено, що 27 червня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БТБ Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 15.62-00/08КІ, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 2\~424\~000,00 грн. під 23% річних зі строком користування до 26 червня 2015 року. 18.11.2015 на підставі договору про відступлення права вимоги за фінансовими кредитами № 21 МБ позивач придбав права вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором. ( т.1 а.с. 19-27) В забезпечення виконання зобов`язань за кредитом відповідач [PERSON] передала ВАТ «ВТБ Банк» в іпотеку нерухоме майно нежитлову будівлю літ. «С-2» загальною площею 1\~476,5 кв.м., розташовану по [ADDRESS] , що підтверджується наявним у справі іпотечним договором № 15.62-00/08-ДІ01 від 27.06.2008 року. 12.05.2016 року на підставі договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.Ю. за реєстровим № 861, позивач придбав права іпотекодержателя за вказаним договором іпотеки. (т.1 а.с. 32- 43) Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2009 року по справі № 2-3187/09/11 (№ в ЄДРСР 6453182) з [PERSON] , [PERSON] (поручителя), [PERSON] (поручителя) на користь банку було стягнено заборгованість за кредитним договором № 15.62-00/08КІ від 27.06.2008 року у розмірі 2\~694\~575 грн. 15 коп. 02.04.2010 року було відкрито виконавче провадження № 18401552 з виконання зазначеного судового рішення. Станом на момент розгляду справи виконавче провадження не закінчено. Дані факти були визнані сторонами в судовому засіданні. Наявні у справі судові рішення господарських судів по справі № 922/2459/14 свідчать про те, що у 2014 році розпочалася процедура банкрутства Повного товариства «Євтушенко і Ко». До складу ліквідаційної маси боржника було включено майно засновників товариства, які відповідали за зобов`язаннями боржника, в тому числі до ліквідаційної маси було включено нежитлову будівлю «С-2» загальною площею 1\~476,5 кв.м., розташовану по [ADDRESS] . ( т.1 а.с. 45-68) В подальшому будівлю було реалізовано на відкритих торгах у формі аукціону, переможцем торгів став [PERSON] , який передав це майно у статутний фонд ТОВ «Кепітал-Естейт». ( т.1 а.с. 77-78) Постановою Вищого господарського суду України від 25 лютого 2015 року у вищезгаданій справі скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 29.09.2014 року про включення до ліквідаційної маси боржника майнових активів засновників Повного товариства «Євтушенко і Ко», провадження у справі про банкрутство припинено. У мотивованій частині постанови зазначено: «…у зв`язку із припиненням провадження у справі про банкрутство втрачають силу всі без винятку процесуальні документи, прийняті у даній справі». ( т.1 а.с. 79-82) 13 травня 2021 року Харківським апеляційним судом було ухвалено постанову у справі № 639/5409/18, якою задоволено позов [PERSON] : визнано недійсними відкриті торги у формі аукціону від 24 вересня 2014 року з продажу на товарній біржі «Ресурс-інформ» нежитлової будівлі літ. «С-2» за адресою: [ADDRESS] , визнано недійним свідоцтво про право власності на будівлю, видане 01.10.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В. на ім`я [PERSON] , витребувало будівлю з незаконного володіння ТОВ «Кепітал-Естейт». (т.1 а.с. 112-126) Вирішуючи цей спір, суд виходить з того, що станом на момент звернення позивача до суду заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором не погашено. Суд відхиляє доводи представника відповідача [PERSON] з приводу того, що ПАТ «ВТБ Банк» отримав задоволення своїх вимог за рахунок продажу іпотечного майна на відкритих торгах і саме цим пояснюється його подальша бездіяльність стосовно цього майна. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що за наслідками продажу банк отримав (або не отримав) повне або часткове задоволення вимог. Взагалі, у матеріалах справи відсутня інформація щодо того, яким чином були розподілені кошти після продажу предмету іпотеки на відкритих торгах між іпотекодержателем та кредиторами боржника. Отже, зобов`язання відповідача [PERSON] за кредитним договором № 15.62-00/08КІ від 27.06.2008 року станом на момент розгляду справи не виконані. Як було встановлено судом, на підставі договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від18 листопада 2015 року до ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» від ПАТ «ВТБ Банк» перейшло право вимоги за кредитним та іпотечним договорами, які укладені між банком та [PERSON] ( т.1 а.с. 86-111) Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором встановлено у п.п. 1, 4 іпотечного договору № 15.62-00/08-ДІ01 від 27.06.2008 року. У той же час у ст. 593 ЦК України та ст. 17 Закону України про «Про іпотеку» встановлені підстави припинення іпотеки. Однією з таких підстав є реалізація предмета іпотеки (п. 3 ч. 1 ст. 593 ЦК України, та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»). 15 червня 2021 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 922/2416/17, в якій, зокрема, досліджувалося питання реалізації предмета іпотеки у межах процедури банкрутства. У п. 6.14 постанови зазначено, що у випадку продажу предметів застави (іпотеки) відповідно до законодавства про банкрутство застосовуються загальні наслідки припинення застави (іпотеки) згідно з п. 3 ч. 1 ст. 593 ЦК України. Отже, судом встановлено, що іпотека нежитлової будівлі літ. «С-2» за адресою: [ADDRESS] припинилася в 2014 році, у зв`язку з реалізацією на відкритих торгах предмету іпотеки на підставі п. 3 ч. 1 ст. 593 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Зазначений факт сторонами, в тому числі позивачем, не оспорюється, представник позивача посилається на нього у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Разом із цим, погоджуючись із фактом припинення іпотеки внаслідок реалізації майна на відкритих торгах, представник позивача наголошує на її поновленні з 13.05.2021 року, тобто з часу визнання Харківським апеляційним судом цих торгів недійсними і з цього моменту, як зазначено у позові та клопотанні про поновлення строку позовної давності, розпочався відлік строку позовної давності за заявленими позивачем вимогами. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] просять суд застосувати строк позовної давності, вважають його пропущеним, наголошують на відсутності підстав для його поновлення. Норми цивільного законодавства (ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України) зобов`язують суд встановити, чи дотримано особою, яка звернулася за захистом свого цивільного права або інтересу строк звернення до суду, за умови, що про це заявляє інша сторона процесу. Отже, одним із ключових питань, на яке має дати відповідь суд у даній справі це питання дотримання позивачем строку позовної давності, а у випадку недотримання чи наявні підставі для поновлення такого строку. Вирішуючи на це питання, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Позовна давність, відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України, обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Статтею 262 ЦК України встановлено, що заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Позивачем заявлені вимоги про визнання прав іпотекодержателя за іпотечним договором № 15.62-00/08-ДІ01 від 27.06.2008 року. Пункт 5 іпотечного договору № 15.62-00/08-ДІ01 від 27.06.2008 року передбачає право іпотекодержателя застосувати такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (за рішенням суду) та позасудовий (на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя). Щодо права звернення іпотекодержателя до суду із вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. У постанові Верховного Суду від 18 серпня 2021 року в справі № 201/15310/16 (провадження № 61-547св21) зазначено: «слід розмежовувати вимогу про стягнення боргу за основним зобов`язанням (actio in personam) та вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки (actio in rem). Вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки «піддається» впливу позовної давності. На неї поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки. На вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки поширюються всі правила щодо позовної давності (початок перебігу, зупинення, переривання, наслідки спливу тощо)». Згідно дослідженого судом кредитного договору № 15.62-00/08КІ від 27 червня 2008 року, укладеного між ВАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] , сторони погодили строк виконання зобов`язань відповідача до 26 червня 2015 року. У той же час, звернувшись у 2009 році до Київського районного суду м. Харкова із позовом про дострокове стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, кредитор на той час ВАТ «ВТБ Банк» - змінив вищезазначений строк виконання зобов`язання. Змінивши цей строк, кредитор та іпотекодержатель набув право пред`явити позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки протягом трьох років, починаючи від дати невиконання забезпеченого іпотекою зобов`язання, проте з цим позовом звернувся 12 жовтня 2022 року, тобто більш ніж через 13 років. Отже, звернення відбулось поза межами трирічного строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачами. Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року (справа № 6-1674цс17), Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року (справа № 390/669/17). Щодо права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудового порядку. Як вже зазначалося, іпотека була припинена у 2014 році, у зв`язку з реалізацією предмета іпотеки на відкритих торгах. Право власності за переможцем торгів [PERSON] було зареєстроване 01.10.2014. (т.1 а.с. 77) До цього часу іпотекодержатель мав можливість отримати задоволення своїх вимог, застосувавши позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, але цим правом не скористався. Після реалізації майна на торгах почав відлік трирічний строк, протягом якого ПАТ «ВТБ Банк», а в подальшому і позивач, до якого перейшло право вимоги, мали можливість оспорити припинення іпотеки або заявити інші вимоги, які б дозволили реалізувати позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Станом на момент придбання позивачем права вимоги за іпотечним договором 12.05.2016 - функціонув Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі -ДРРП), а також Єдиний державний реєстр судових рішень, отже усю інформацію про те, що відбувалося із предметом іпотеки з 2014 року позивач мав можливість отримати до або під час укладення договорів про відступлення права вимоги. Суд відхиляє доводи представника позивача про те, що про порушення свої прав позивач дізнався після ухвалення Харківським апеляційним судом постанови у справі 639/5409/18, тобто з 13.05.2021. Наведені доводи спростовуюся самим представником позивача, яка у позовній заяві зазначила про те, що записи про іпотеку та заборону були припинені в ДРРП на підставі ухвали господарського суду від 29.09.2014, постановленої у межах справи про банкрутство Повного товариства «Євтушенко і Ко». Реалізувати позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки за відсутності в ДРРП інформації про іпотеку неможливо, тому про порушення свого права на позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки безпосередньо позивач мав об`єктивну можливість дізнатися у 2015-2016 році, коли укладав угоди про придбання прав вимоги. До того ж, в матеріалах справи наявна копія заяви представника ПАТ «ВТБ Банк» про ознайомлення з матеріалами справи про банкрутство від 25.02.2015, що підтверджує обізнаність кредитора та іпотекодержателя зі правовим становищем нерухомого майна предмету іпотеки. Суд також відхиляє доводи представника позивача щодо «автоматичного» поновлення дії договору іпотеки після визнання Харківським апеляційним судом торгів, на яких реалізовано предмет іпотеки недійсним. По-перше, аналіз постанови ХАС та постанови Верховного Суду по цій справі свідчать про те, що підставою для визнання торгів недійсними стало порушення прав співвласника іпотечного майна. Факту порушення внаслідок проведення торгів прав іпотекодержателя цими рішеннями не встановлено. У випадку, якщо іпотекодержатель вважав свої права порушеними, він повинен був у межах строку позовної давності звернутися до суду з відповідними вимогами, проте цим своїм правом не скористався. Отже, позивачем пропущений строк позовної давності за вимогами про визнання прав іпотекодержателя на позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Щодо доводів клопотання про поновлення строку позовної давності, то суд зауважує, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку. Представником позивача не зазначено будь-яких об`єктивних, непереборних обставин, які заважали звернутися за захистом своїх прав у межах трирічного строку, а посилання представника позивача у судовому засіданні на зміну керівництва та команди позивача такими обставинами не являються, тому у задоволенні клопотання про поновлення строку позовної давності слід відмовити. Суд констатує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. З огляду на вищевикладене, суд відмовляє ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» у задоволенні позовних вимог. У відповідності до вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed