Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

В вересні 2019р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів. В обґрунтування позову посилається , що є власником 1/2 частини будинку літ. «О» , 17/100 частин житлового будинку літ. «А» , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частини розташованої під Будинками літ. «О» та «А» земельної ділянки площею 0,0905 га. Другим співвласником (власником 1/2 частини) усіх трьох вказаних об`єктів нерухомості був Відповідач [PERSON] , який без згоди Позивача протягом тривалого часу використовував спільне майно шляхом його передачі в найм третім особам та одноособово отримував від цього дохід (орендну плату). Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2012 року у справі № 2- 5051/11, яке набрало сили 15.01.2013 року після його апеляційного оскарження, було стягнуто з Відповідача на користь Позивача 1/2 частину доходу, отриманого від використання спільного майна в розмірі 590 480,00 грн. за період з лютого 2010 року по травень 2012 року. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 березня 2014 року у справі № 757/27943/13-ц з урахуванням змін, внесених рішенням Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2014 року з Відповідача було стягнуто на користь Позивача 1/2 частину доходу, отриманого від використання спільного майна за період з червня 2012 року по січень 2013 року включно, без урахування інфляційних втрат та з врахуванням 3% річних за період по 30 жовтня 2013 року, всього в розмірі 193 577,27 грн., з яких: 175 802,00 грн. Уг частину доходу, отриманого від використання спільного майна за період з червня 2012 року по січень 2013 року включно; 5 925,09 грн. 3% річних за користування чужими грошима протягом червня 2012 року - ЗО жовтня 2013 року. Вказаним рішенням також стягнуто з Відповідача інфляційні втрати та 3% річних у зв`язку з несплатою боргу в розмірі 590 480,00 грн., що виник згідно рішення Печерського районного суду міста Києва від 21.06.2012 року, за період з червня 2012 року по жовтень 2013 року в розмірі 30061,93 грн., з яких 4 723,84 грн. інфляційних втрат; 25 338,09 грн. - 3% річних за користування чужими грошима та 2353,27 грн. судового збору. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року, у справі № 757/11382/15-ц з Відповідача було стягнуто на користь Позивача інфляційні витрати в розмірі 502 297,85грн., 3% річних в розмірі 36 582,31грн., судові витрати в розмірі 3 654,00 грн., На виконання вказаних рішень Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві були відкриті наступні виконавчі провадження на загальну суму боргу 1 362 288, 63 грн., 11 лютого 2020 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сніжанським Тарасом Євгеновичем були винесені постанови про закриття вищевказаних виконавчих проваджень [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] у зв`язку з повним фактичним виконанням згаданих рішень судів. [PERSON] , що помер [INFO] .Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Надією Романівною була відкрита спадкова справа № 21/2021. 12.08.2021 Позивачем була подана заява від 18.06.2021 про прийняття спадщини . У жовтні 2021 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що спадкоємцем Відповідача є його дружина [PERSON] . Тому просить стягнути з правонаступника інфляційні втрати та 3% річних у зв`язку з несплатою боргу в розмірі 1 362 288,63 грн., що виник згідно рішення Печерського районного суду від 21 червня 2012 року по цивільній справі № 2-5051/11, Рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 березня 2014 року з урахуванням змін, внесених рішенням Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2014 року, по цивільній справі № 757/27943/1 Зц, та рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року, по цивільній справі № 757/11382/15ц, з 01 червня 2015 року по 09 лютого 2020 року в розмірі 852 129,82 грн., з яких: інфляційні втрати - 673 515,49 грн. та 3% річних - 178 614,33 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. 12.06.2023р. просив розглянути справу в відсутність. Представник відповідача [PERSON] був поданий відзив на позов. Представник позивача подав відповідь на відзив. Представник відповідача [PERSON] (правонаступника) подав відзив на позов. Представник позивача подав відповідь на відзив. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час розгляу справи повідомлена належним чином, судом визнано можливим розгляд в її відсутність. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 23.10.2018р. відкрито провадження по справі в порядку загального. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 17.07.2019р. призначено судове засідання. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 10.06.2020р. обєднано зі справою №757/8763/20-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 20.04.2021р. зупинено провадження. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 12.10.2022р. залучено правонаступника. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 12.10.2022р. відновлено провадження по справі. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 22.03.2023р. витребувано спадкову справу. Суд , заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Судом встановлено. Позивач, є власником 1/2 частини будинку літ. «О» , 17/100 частин житлового будинку літ. «А» , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та Vi частини розташованої під Будинками літ. «О» та «А» земельної ділянки площею 0,0905 га. . Другим співвласником усіх трьох вказаних об`єктів нерухомості був Відповідач [PERSON] , який помер [INFO] . Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2012 року у справі № 2- 5051/11, яке набрало сили 15.01.2013 року після його апеляційного оскарження, було стягнуто з Відповідача на користь Позивача 1/2 частину доходу, отриманого від використання спільного майна в розмірі 590 480,00 грн. за період з лютого 2010 року по травень 2012 року. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 березня 2014 року у справі № 757/27943/13-ц з урахуванням змін, внесених рішенням Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2014 року з Відповідача було стягнуто на користь Позивача частину доходу, отриманого від використання спільного майна за період з червня 2012 року по січень 2013 року включно, без урахування інфляційних втрат та з врахуванням 3% річних за період по 30 жовтня 2013 року, всього в розмірі 193 577,27 грн., з яких: 175 802,00 грн. Уг частину доходу, отриманого від використання спільного майна за період з червня 2012 року по січень 2013 року включно; 5 925,09 грн. 3% річних за користування чужими грошима протягом червня 2012 року - 30 жовтня 2013 року. Вказаним рішенням також стягнуто з Відповідача інфляційні втрати та 3% річних у зв`язку з несплатою боргу в розмірі 590 480,00 грн., що виник згідно рішення Печерського районного суду міста Києва від 21.06.2012 року, за період з червня 2012 року по жовтень 2013 року в розмірі 30061,93 грн., з яких 4 723,84 грн. інфляційних втрат; 25 338,09 грн. - 3% річних за користування чужими грошима та 2353,27 грн. судового збору. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року, у справі № 757/11382/15-ц з Відповідача було стягнуто на користь Позивача інфляційні витрати в розмірі 502 297,85грн., 3% річних в розмірі 36 582,31грн., судові витрати в розмірі 3 654,00 грн., На виконання вказаних рішень Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві були відкриті наступні виконавчі провадження на загальну суму боргу 1 362 288, 63 грн., зокрема: - [NUMBER]: виконавчий лист №757/27943/13-ц від 14.07.2014 p., виданий Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу в сумі 32415,20 грн. - [NUMBER]: виконавчий лист №757/27943/13-ц від 14.07.2014 p., виданий Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу в сумі 193577,27 грн. - [NUMBER]: виконавчий лист №2-5051/11 від 11.02.2013 p., виданий Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу в сумі 593762,0 грн. - [NUMBER]: виконавчий лист №757/11382/15-ц від 10.08.2016 p., виданий Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу в сумі 542534,16 грн. 11 лютого 2020 року старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сніжанським Тарасом Євгеновичем були винесені постанови про закриття вищевказаних виконавчих проваджень [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] у зв`язку з повним фактичним виконанням згаданих рішень судів. Разом з тим, вказані постанови одночасно підтверджують ту обставину, що станом на 09 лютого 2020 року перелічені судові рішення ще не були виконані, тобто, заборгованість не була погашена. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі N 758/1303/15-ц. Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 536, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Віповідно до ст. 11 ЦК України, зобов`язання можуть виникати в тому числі з рішення суду. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 30 березня 2016 року (справа № 5-86кз 16). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі N 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі N 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Таким чином, відповідно до положень ст.ст. 536 та 625 ЦК України у зв`язку з несплатою боргу в розмірі 1 362 288,63 грн.: рішення Печерського районного суду міста Києва від 21.06.2012 року в розмірі 590480,00 грн; рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 березня 2014 року з урахуванням змін, внесених рішенням Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2014 року, в розмірі175802,0 грн.; рішення Печерського районного суду від 21 червня 2012 року в розмірі 538880,16 грн. станом на 09 лютого 2020 року включно [PERSON] повинен був компенсувати Позивачу інфляційні втрати та 3% за період з 21 вересня 2015 року по 09 лютого 2020 року 852 129,82 грн., з яких: інфляційні втрати - 673 515,49 грн. та 3% річних -178 614,33 грн. Відповідач [PERSON] , помер [INFO] . Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Надією Романівною була відкрита спадкова справа № 21/2021. 12.08.2021 Позивачем була подана заява від 18.06.2021 про прийняття спадщини . У жовтні 2021 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що спадкоємцем [PERSON] є його дружина [PERSON] згідно заповіту від 26.12.2019р. [PERSON] звернулась з заявою до приватного нотаріуса про прийняття спадщини 22.04.2021р. Згідно ст.1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України,до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відтак, до спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, але і його обов`язки. Винятком з цього правила є лише зобов`язання боржника, які припиняються зі смертю фізичної особи. Відповідно до частини першої ст. 608 ЦК зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим, не може бути виконане іншою особою. В усіх інших випадках до спадкоємців переходять відповідні боргові зобов`язання спадкодавця. Так, у спадщину переходять: обов`язки, що випливають з цивільно-правових договорів (крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця); обов`язки з відшкодування матеріальної шкоди (збитків); обов`язки по відшкодуванню моральної шкоди (присудженої судом за життя спадкодавця); обов`язки по виплаті неустойки у вигляді штрафу або пені (присудженої судом за життя спадкодавця); витрати на утримання, догляд, лікування, поховання спадкодавця (але не більш, ніж за 3 роки); обов`язки за договором оренди житла з викупом. Згідно зі статтями 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до положень статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредитор спадкодавця має право звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в шестимісячний строк з дня, як йому стало відомо або могло стати відомим про відкриття спадщини з вимогами до спадкоємців, що прийняли спадщину, повернути йому борг, що був за спадкодавцем. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами-кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. Відповідач [PERSON] успадкувала належне майно [PERSON] . За чинним законодавством спадкоємці, які прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання спадкодавця в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитори спадкодавця можуть пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку. Відповідно до ст.1281 ЦК спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. У частині другій ст.1281 ЦК прописано, що кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Позивач [PERSON] пред`явив [PERSON] 28.04.2021р. вимогу в порядку ст..1281 ЦК України. Отже, для позивача немає значення, хто буде спадкоємцем, законодавець у зазначеній статті зазначає спадкоємців померлого, тобто тих, хто має право на прийняття спадщини та в кінцевому результаті, хто прийняв спадщину, повинні задовольнити вимоги кредитора в межах вартості спадкового майна (ч.1 ст. 1282 ЦК). Однак, положення ст. 1282 ЦК передбачають, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Оскільки [PERSON] повинен був компенсувати Позивачу інфляційні втрати та 3% річних у зв`язку з несплатою боргу в розмірі 1 362 288,63 грн., за період з 21 вересня 2015 року по 09 лютого 2020 року 852 129,82 грн., з яких: інфляційні втрати - 673 515,49 грн. та 3% річних -178 614,33 грн. ця сума підлягає стягненню з спадкоємця [PERSON] . Аналізуючи зібрані докази суд, приходить до висновку , що позовні вимоги знайшли підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Відповідно до ст..141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 8 521,30 грн.

Outcome: approved