Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

19.05.2023 [PERSON] звернулася до суду із позовом, та 26.05.2023 зі зміненою позовною заявою до [PERSON] , Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якому просив встановити факт постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] на день смерті смерті останньої - [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок, загальною площею 76,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить житловий будинок - літ. "А-1", прибудова - літ. "а", гараж - літ. "Б", літня кухня - літ. "В", сараї - літ. "Г", "Д", вбиральня - літ. "Е", погріб - літ. "Ж", огорожа № 1, ворота № 2, колонка № 3; визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6321786201:01:002:0013, площею 1502 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача та відповідача [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина у виді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд площею 0,1502 га, розташована в [ADDRESS] . На випадок своє смерті [PERSON] заповіту не залишав, а тому спадщину після його смерті прийняла дружина померлого та мати позивача та відповідача [PERSON] , в порядку частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, однак, за життя [PERSON] в установленому законом порядку не встигла оформити свої спадкові права після смерті чоловіка. [INFO] померла [PERSON] , на випадок своє смерті остання заповіту не залишала. [PERSON] фактично проживає з 2009 року в будинку батьків по [ADDRESS] , а відтак вважав себе таким, що прийняв спадщину після смерті матері шляхом проживання разом з останньою на день її смерті. Так, позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу Свідоцтва на спадщину в порядку спадкування за законом та приватним нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] , роз`яснено право на звернення до суду. Враховуючи вищевикладене позивач звернувся до суду. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 29 травня 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 20 червня 2023 року. Належним чином повідомлені учасники в підготовче засідання не прибули. Представник позивача [PERSON] адвокат Сергієнко С.М. до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі з підстав викладених в ньому. Відповідач [PERSON] до канцелярії суду надав заяву відповідно до якої просив проводити розгляд справи за його відсутності , проти задоволення позову не заперечував. Від представника Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Маковецької К.О. до канцелярії суду надійшов лист, відповідно до якого остання просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника Зміївської міської ради за наявними матеріалами в справі. Згідно з частиною 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 3\~статті 211 Цивільного процесуального кодексу України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 2\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Щодо позовних вимог в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, суд зазначає наступне: Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] у віці 73 років копія Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 19.02.2013 Виконавчим комітетом Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 4 (а.с. 10). Згідно з копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 31.08.1974, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 6 (а.с. 11). З інформації наданої головним спеціалістом відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Демченко Г. від 08.05.2023 № 238-Д вбачається, що [PERSON] , [INFO] , станом на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , станом на день смерті останньої за вказаною адресою ніхто, окрім померлої [PERSON] зареєстрований не був (а.с. 15) Разом з тим, з даних Акта обстеження матеріально-побутових умов проживання в домоволодінні розташованому за адресою: [ADDRESS] , складеного 12 квітня 2022 року депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Доброскоком Є.В., в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що в домоволодінні [ADDRESS] з 2009 року без реєстрації місця проживання, постійно мешкає [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~статтею 1218\~Цивільного кодексу\~України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі статтею 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 Цивільного кодексу України\~визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо спадкування, встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час його смерті матиме для позивача юридичне значення, оскільки дозволить підтвердити право [PERSON] на спадкування після померлої [PERSON] , як спадкоємця першої черги. Згідно до ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Судом встановлено та учасниками справи не оспорювалося, що на час відкриття спадщини [INFO] , що залишилася після смерті [PERSON] її син - [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] . Суд зазначає, що позивачем [PERSON] належними та допустимими доказами доведено факт його постійного проживання разом із спадкодавцем матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] за за адресою: [ADDRESS] , на час смерті останньої. Щодо вимог позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] , суд зазначає наступне: Спірним є право на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.11.2000 та земельної ділянки площею 0,1502 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 6321786201:01:002:0013, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового дудинку, господарських будівель і споруд, що належала [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку, серії ХР № 136598. Відповідно до копії Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 13.08.1964 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ", актовий запис № 13 (а.с. 12). Згідно з копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 31.08.1974, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 6 (а.с. 11). [INFO] віці 72 років помер [PERSON] - копія Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 06.04.2012 Виконавчим комітетом Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 7 (а.с. 9). Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею, 76,8 кв.м. що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав померлому в цілому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого 28.11.2000 Виконкомом Тимченківської сільської ради на підставі рішення виконкому Готвальдіської Райради народних депутатів від 16.05.1990 № 177, право власності зареєстровано в Зміївському МДПІ 30.11.2000 за реєстровим № 195 та записано у реєстрову книгу № 2, та земельна ділянка з кадастровим номером 6321786201:01:002:0013, площею 0,1502 га., з цільовим призначенням: "для\~будівництва і\~обслуговування жилого\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд", що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХР № 186598 виданого 15.02.2003 (а.с. 13, 16, 17). З інформації наданої головним спеціалістом відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Демченко Г. від 08.05.2023 № 237-Д, вбачається, що [PERSON] , [INFO] станом на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , станом на день смерті останнього разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с. 14) Як встановлено в ході розгляду справи [PERSON] померла [INFO] (а.с. 10). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~статтею 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до частини 1\~статті 1222 Цивільного кодексу України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У частині 1\~статті 1225 Цивільного кодексу України\~передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно частин 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічну норму містить пункт 3.21 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття1270 ЦК України). Таким чином, обставинами, які підлягають встановленню та доказуванню у даній справі, є встановлення кола спадкоємців та наявність підстав для переходу права власності в порядку спадкування. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України). Статтею 1261 Цивільного кодексу України\~визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З досліджених судом доказів вбачається, що на момент смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із прав спадкоємиці майна на житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею, 76,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки з кадастровим номером 6321786201:01:002:0013, площею 0,1502 га., з цільовим призначенням: "для\~будівництва і\~обслуговування жилого\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд", що\~знаходиться \~за адресою:\~ [ADDRESS] ,після смерті її чоловіка [PERSON] . За інформацією приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л.М. від 16.12.2021 № 651/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] та повідомлено про необхідність надання приватному нотаріусу документу, що підтверджує прийняття спадщини після смерті спадкодавці [PERSON] , а у разі відсутності таких роз`яснено право на звернення до суду (а.с. 18). Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю у позивача можливості надати до нотаріальної контори документи на підтвердження факту прийняття ним спадщини після померлої матері [PERSON] , крім того, за життя [PERSON] не отримала Свідоцтво про право на спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , а відтак позивач не має можливості також і надати нотаріусу правовстановлюючі документи, які підтверджують належність майна спадкодавцю [PERSON] , тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. З огляду на викладене, враховуючи, що судом встановлений факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час смерті останньої [INFO] , враховуючи що відповідач [PERSON] визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до частини 4\~статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 01502 га, з кадастровим номером 6321786201:01:002:0013, що розташована по [ADDRESS] , які належали на праві власності [PERSON] . Оскільки, позивач не вимагав відшкодування судових витрат, понесених ним по сплаті судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Outcome: approved