Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення франшизи, мотивує позовні вимоги тим, що водій [PERSON] 29 жовтня 2022 року о 19.55 год. в с.Криве Озеро керувала автомобілем "ВАЗ 2109990", д.н.з. - [NUMBER] , по вул.Центральна, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення із автомобілем "Hummer", д.н.з. - [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] як водія автомобіля марки "ВАЗ 2109990", д.н.з. - [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ\~"СК\~"Євроінс Україна" відповідно до полісу №115028-2311-210909695, відтак обов`язок щодо відшкодування шкоди, понесеної внаслідок ДТП, у розмірі 5566,85 грн. (сума збитків за вирахуванням франшизи) покладено на страховика. Разом з тим, згідно з вищевказаним полісом обов`язкового страхування, франшиза за договором становить 3200 грн., що підлягає стягненню з відповідача. Крім того, просила стягнути моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилась, за письмовою заявою просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому відповідно до ч.11 ст.128\~ЦПК України з\~опублікуванням оголошення\~про виклик\~відповідач вважається\~повідомленим про\~дату,\~час і\~місце розгляду\~справи. Причини неявки суду не повідомила, відзив не надала, тому суд, у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з положення п.п.9.1, 9.4 ст.9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Положеннями ст.12\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно положень п.36.6 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. З матеріалів справи встановлено, що постановою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2022 року [PERSON] визнано винною у скоєнні правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за фактом того, що водій [PERSON] 29 жовтня 2022 року о 19.55 год. в с.Криве Озеро керувала автомобілем "ВАЗ 2109990", д.н.з. [NUMBER] , по вул.Центральна, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення із автомобілем "Hummer", д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. На момент дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки марки "ВАЗ 2109990", д.н.з. - [NUMBER] , водієм якого була [PERSON] , був застрахований у ПрАТ\~"СК\~"Євроінс Україна" на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник автомобіля марки "Hummer", д.н.з. - [NUMBER] , [PERSON] звернулась до ПрАТ\~"СК\~"Євроінс Україна" із заявою про виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування(а.с.12). Як вбачається з відповіді ПрАТ\~"СК\~"Євроінс Україна" від 03 лютого 2023 року №85564/1, розмір франшизи відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності становить 3200 грн.(а.с.13). За таких обставин, [PERSON] відповідно до положень п.36.6 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", повинна компенсувати суму франшизи у розмірі 3200 грн., оскільки останню визнано винуватою у скоєнні ДТП. Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування суми збитків не покритих страховою - франшизу в розмірі 3200 грн.. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч.1 статті 1167 ЦК України\~\~встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Відповідно положень ч.2 ст.1187\~ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 3 роз`яснень Верховного Суду України, сформульованих у\~постанові пленуму ВСУ №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", - "Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків". Позивач стверджує, що внаслідок ДТП було не лише пошкоджено її транспортний засіб, а й спричинено моральну шкоду, яка виявилася у порушенні її звичайного ритму життя, унеможливлення протягом тривалого часу користуванням автомобілем за його цільовим призначенням. Більше того, [PERSON] в добровільному порядку відмовляється відшкодовувати завдані нею збитки та моральну шкоду. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення моральної шкоди, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1000 гривень. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Згідно з положень ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч.4 ст.137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Із наведеного вище слідує, що сторона, яка заявляє вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язана надати відповідні докази, які у причинно-наслідковому зв`язку підтверджують затрачений час на правову допомогу, надану в справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та фактичну передачу виконаних адвокатом робіт, які, зокрема, можуть міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Так, із матеріалів справи вбачається, що позивач заявив про стягнення з відповідача 1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, при обґрунтуванні яких посилається на договір про надання професійної правничої допомоги, акт виконаних робіт. Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку відсутність підстав для задоволення вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, з тих підстав, що до матеріалів позовної заяви не долучено позивачем та/або його представником підтвердження понесення судових витрат, а саме квитанцію, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, який підтверджував факт понесення [PERSON] витрат на правову допомогу у сумі 1000 грн.. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.. На підставі ст.ст.3, 9, 12, 36\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" та

Outcome: partial