Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 19 травня 2023 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє представник адвокат Євтушенко А.С., звернулись до суду із зазначеним позовом до АТ «УкрСиббанк», який мотивований тим, що 15 листопада 2006 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11077702000, за умовами якого банк надав кредит у розмірі 29700 доларів США на строк до 15 листопада 2017 року під 11,3% річних. У забезпечення виконання [PERSON] зобовязань із повернення кредиту та сплати процентів, [PERSON] [PERSON] та [PERSON] за договором іпотеки від 10 листопада 2006 року передали банку в заставу житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами і присадибну ділянку, що знаходяться по [ADDRESS] . Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 січня 2017 року у справі №688/1382/15-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року та постановою КСЦ ВС від 17 січня 2019 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 9943,39 доларів США та 7711,34 грн, що виникла станом на 26 березня 2015 року. На виконання рішення суду, 28 березня 2017 року судом видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №6128636. Постановою державного виконавця Шепетівського відділу ДВС від 18 листопада 2021 року вказане виконавче провадження закінчено на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. Відповідач 21 вересня 2022 року звернувся до суду з позовом про стягнення 3% річних за кредитним договором, передбачених ст. 625 ЦК України, в сумі 611,77 доларів США, який рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 18 листопада 2022 року задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь банку вказану суму. 21 березня 2023 року [PERSON] сплатила кошти в сумі 22371,58 грн, що еквівалентно 611,77 доларів США. Таким чином [PERSON] в повному обсязі сплатила заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11077702000 від 15 листопада 2006 року, яка визначена рішеннями суду від 12 січня 2017 року та 18 листопада 2022 року, тобто відбулось виконання основного зобов`язання в повному обсязі. 24 березня 2023 року позивачі направили відповідачу листа з вимогою про звернення до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки, накладеної згідно з договором іпотеки від 15 листопада 2006 року та зняття заборони на нерухоме майно, зареєстровану приватним нотаріусом Мартиненко А.М. 15 листопада 2006 року. Однак, листом від 27 квітня 2023 року відповідач повідомив, що за кредитним договором обліковується заборгованість, тому підстав для зняття обтяження з іпотечного майна немає, розмір заборгованості не повідомив. За наведених обставин, просить визнати припиненими зобов`язання за договором іпотеки, укладеним між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк», посвідченим 15 листопада 2006 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М., зареєстрований в реєстрі за №5090 та виключити запис про іпотеку №4060076 від 15 листопада 2006 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Крім того, просить припинити (зняти) обтяження у формі заборони на нерухоме майно, внесене до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: обтяження за реєстраційними номерами 4059686, 405976 від 15 листопада 2006 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Представник позивача у своїй відповіді на відзив вказав, що Велика Палата Верховного Суду у п. 123 постанови від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (провадження №12-80гс20), на яку відповідач посилається у відзиві на позовну заяву, вказала, що з огляду на умови кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. Однак, згодом у п. 141 постанови від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 ВП ВС уточнила вказаний висновок та вказала, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом, а проценти за порушення грошового зобов`язання у розмірі, визначеному законом або договором. Тобто твердження скаржників про те, що проценти за користування кредитом нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень ст. 625 ЦК України. Зауважив, що заборгованість по договору про надання споживчого кредиту №11077702000 від 15 листопада 2006 року, визначена рішеннями Шепетівського міськрайонного суду від 12 січня 2017 року та 18 листопада 2022 року сплачена [PERSON] в повному обсязі, право відповідача на нарахування процентів згідно п. 1.2.2 кредитного договору втратилось з моменту вимоги про дострокове повернення усієї суми кредиту (звернення 10 квітня 2015 року до суду з позовом про стягнення заборгованості у справі №688/1382/15-ц), відсотки визначені на підставі ст. 625 ЦК України сплачені, тому вважає, що є усі підстави для припинення іпотеки та зняття обтяжень у формі заборони на нерухоме майно. Вважає, що банк не навів жодних аргументів, чому позивачі не мають права на компенсацію і чому розмір витрат є неспівмірним з виконаною роботою, заперечуючи розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу, Позивачі в\~судове засідання\~не з`явились,\~їхній представник\~ [PERSON] \~подав заяву\~про розгляд\~справи без\~сторони позивача,\~позовні вимоги\~підтримав. Доводи та заперечення відповідача та третіх осіб. Представник відповідача АТ «УкрСиббанк» в своєму відзиві на позов просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що сторони в кредитному договорі домовились щодо строку нарахування процентів до моменту повернення коштів, які не повернуті банку. Право на нарахування процентів не залежить від дати настання строку виконання зобов`язання. Натомість, позивачами не доведено підстав для припинення нарахування процентів. Зазначення як підстави позову лише факту виконання рішень Шепетівського міськрайонного суду від 12 січня 2017 року та 18 листопада 2022 року про стягнення заборгованості за кредитним договором не є достатньою підставою для висновку про припинення основного зобов`язання. Крім того, просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, оскільки їх розмір не відповідає критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності, такі витрати не мають характеру необхідних і не співмірні з виконаною роботою щодо подачі позову та участі у розгляді справи судом першої інстанції, отже, їх розмір є необґрунтованим. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, своїм процесуальним правом не скористався, заяви про відкладення розгляду справи або проведення такого у його відсутність суду не надав, що не є перешкодою для розгляду справи без участі представника відповідача. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду\~від 23\~травня 2023\~рокувідкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 22 червня 2023 року. 08 червня 2023 року представник відповідача направив до суду відзив на позов з додатками. 19 червня 2023 року представник позивачів подав до суду відповідь на відзив. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом фактичні обставини, зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання зобов`язань за кредитним договором, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України). Судом встановлено, що 15 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11077702000, згідно п.1.1 якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 29700 доларів США, що дорівнює еквіваленту 149 985,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а [PERSON] зобов`язалась повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії, штрафи та інші платежі у порядку та на умовах, зазначених в даному договорі. Згідно п.1.2.1. банк надав кредит 15 листопада 2006 року, а [PERSON] згідно п.п.1.2.2., 1.2.1. зобов`язалась повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту - зниження ліміту згідно додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 15 листопада 2017 року та зі сплатою 12,3% річних за користування кредитом. У забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, між позивачами та банком укладено договір іпотеки, посвідчений 15 листопада 2006 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М., зареєстрований в реєстрі за №5090, відповідно до якого предметом договору є домоволодіння та земельна ділянка, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного договору до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено обтяження за реєстраційними номерами 4059686 та 4059760 від 15 листопада 2006 року, що підтверджується даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна за №332748360 від 18 травня 2023 року. Вказане домоволодіння належить позивачам на праві спільної часткової власності, зокрема [PERSON] належить 4/6 частини домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 21 грудня 1999 року та свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВЕ №920917 від 21 грудня 1999 року, [PERSON] та [PERSON] належить по 1/6 частині домоволодіння. Вказане підтверджується даними витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно №35912882 від 19 жовтня 2012 року. Земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] та призначена для обслуговування житлового будинку, площею 0,0932 га, належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХМ №016248, виданого 15 липня 2002 року. Вказане підтверджується даними витягу з Поземельної книги про земельну ділянку за №ВТ_006150002752012 від 09 листопада 2012 року. 19 січня 2008 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19 січня 2008 року. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2017 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року та постановою КСЦ Верховного Суду від 17 січня 2019 року, задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11077702000 від 15 листопада 2006 року, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 9671,99 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 271,40 доларів США, а всього 9943,39 доларів США, що в еквіваленті до національної грошової одиниці України становить 269565,30 грн. та 7597,35 грн. пені за прострочення сплати по кредиту і 113,99 грн. пені за прострочення сплати по процентах, а всього 7711,34 грн., що виникла станом на 26 березня 2015 року. Крім того, з [PERSON] на користь банку стягнуто 2413,89 грн. судового збору. На виконання вказаного рішення суду, 28 березня 2017 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області видано два виконавчі листи, на підставі яких у Шепетівському відділі ДВС відкрито виконавчі провадження №61268636 та 61269116. Постановою державного виконавця Шепетівського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Третяченком С.А. від 18 листопада 2021 року закінчено виконавче провадження №61268636 з примусового виконання виконавчого листав №688/1382/15-ц про стягнення з [PERSON] , на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором, оскільки боржником виконано рішення в повному обсязі шляхом зарахування коштів на депозитний рахунок відділу ДВС, які платіжними дорученнями перераховано стягувачу за рішенням. При цьому, з боржника стягнуто виконавчий зір та витрати виконавчого провадження. Постановою головного державного виконавця Цимбалюк І.М. від 30 жовтня 2020 року закінчено виконавче провадження №61269116 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь банку судового збору у зв`язку сплатою боржником коштів в сумі 2413,89 грн. У зв`язку з тим, що [PERSON] вчасно не повернуто банку заборгованість за кредитним договором, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2022 року позов АТ «Укрсиббанк» задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь банку 3% річних за кредитним договором №11077702000 від 15 листопада 2006 року в сумі 611,777 доларів США, нараховані за період з 01 вересня 2019 року по 23 листопада 2021 року. 21 березня 2023 року [PERSON] сплатила вказану заборгованість в сумі 22371,58 грн, що підтверджується відповідною квитанцією. 24 березня 2023 року позивачі звернулись до банку з вимогою звернутись до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки, однак отримали письмову відмову за вих. №27-1-01/10864 від 27 квітня 2023 року. Застосовані норми права. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України), зокрема договорів. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (стаття 16 ЦК України). Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша\~статті 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України). Поняття іпотеки деталізує абзац третій\~статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Припинення основного зобов`язання є підставою для припинення іпотеки (стаття 17 Закону України «Про іпотеку»). Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Мотиви та висновки суду. За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Такого правового висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц та від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц. Судом встановлено, що з моменту виконання у повному обсязі зобов`язань, визначених рішеннями суду від 12 січня 2017 року у справі № 688/1382/15-ц та від 18 листопада 2022 року у справі №688/2618/22, іпотека за договором іпотеки припинилась у зв`язку із припиненням основного зобов`язання виконанням, проведеним належним чином. Оскільки судом встановлено факт повного виконання позичальником основного зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання іпотеки припиненою, внаслідок чого обтяження предмета іпотеки підлягає виключенню. Безпідставними є посилання відповідача на те, що банк має право нараховувати проценти до повного повернення коштів за кредитним договором, оскільки, звертаючись 10 квітня 2015 року до суду з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення банк змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору, укладеного з [PERSON] . На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом, припинилось. Вказані обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили і є обов`язковим для виконання. Кошти стягнуті з боржника за рішенням суду ним перераховані банку у повному обсязі, тому основне зобов`язання припинено у зв`язку з його виконанням. Отже, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до\~ст.141 ЦПК України,\~до стягнення з відповідача на користь позивачів підлягає сплачений ними судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Положення частин першої та другої\~статті 141 ЦПК України\~кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону №5076-VI). Відповідно до\~статті 19 Закону №5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Статтею 30 Закону №5076-VI\~передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Закон України «Про судоустрій і статус суддів»\~встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Доказами в цивільному у судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). За правилами оцінки доказів, встановлених\~статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду, позивач згідно вимог\~ст.134 ЦПК України, в позовній заяві зазначила про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з судового збору та витрат на правову допомогу, та становить не менше 20000 грн. В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до\~ст.141 ЦПК України,\~до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір в розмірі 9500 грн. Згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 01\~березня 2023\~року,\~адвокат Євтушенко\~А.С.\~та Орленко\~Н.Ф.,\~Євтушенко Л.О.,\~Капланська Г.О.\~уклали договір\~щодо надання\~правової допомоги.Згідно п. 7.1 даного договору, сторони погодили, що розмір гонорару встановлюється за домовленістю сторін додатками до даного договору, які є невід`ємними частинами даного договору. Згідно додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 01 березня 2023 року, вартість послуг в суді першої інстанції становить: консультація 500 грн., підготовка досудової вимоги (претензії, листа) відповідачу 1000 грн., підготовка та подання позовної заяви 5000 грн., участь в судовому засіданні 1000 грн. за один судодень. Позивачі понесли витрати на правову допомогу в сумі 7500 грн, що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткового касового ордера №№5, 6,7 від 16 червня 2023 року. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачами послуг адвоката та понесення ними витрат в суді, а саме представником позивача складені та підписані наступні документи: позовна заява з додатками, вимога до відповідача від 24 березня 2023 року, відповідь на відзив, всі копії документів завірені представником позивача, копії квитанцій підтверджують сплату позивачами суми 7500 грн (підстава платежу: акт прийняття-передачі наданих послуг від 16 червня 2023 року. Суд також враховує положення частини шостої статті 137 ЦПК України,\~за якими\~обов`язок\~доведення неспівмірності\~витрат покладається\~на сторону,\~яка заявляє\~клопотання про\~зменшення витрат\~на оплату\~правничої допомоги\~адвоката,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Доводів податкового\~органу щодо\~неспівмірності витрат\~на правову\~допомогу \~стороною відповідача\~не надано.\~ Суд, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 7500 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи, а тому підлягають відшкодуванню. З урахуванням викладеного, із відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 7500 грн.

Outcome: approved