Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст.\~268\~ЦПК України 26.06.2023 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.06.2023 року. Позивач [PERSON] , звернувся до\~Ужгородського міськрайонного\~суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді\~Ужгородського міськорайонного\~суду Закарпатської\~області від\~14\~червня 2023 року у вказаній справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)\~сторін. Позов мотивовано тим, що [PERSON] , [INFO] , 24 січня 2013 року уклав шлюб з відповідачкою - [PERSON] , [INFO] . В шлюбі у них народилася одна дитина - [PERSON] , [INFO] . При цьому позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Позивач вказує на те, що протягом останніх декількох років стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Як вказано у позовній заяві, на даний час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. При обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на: п.3 ст. 56, п.3 ст. 105, п.1 ст. 110 СК України. За твердженням позивача,примирення та збереження шлюбу між подружжям неможливе з підстав викладених вище, просить строк для примирення не надавати. Позивач просить суд: Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 24.01.2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 20. Позивач в судове засідання не з`явився про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу суду 23.06.2023 надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, час на примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не з`явилася про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно наявної в матеріалах справи заяви від 23.06.2023, в якій відповідач зазначає, що не заперечує проти задоволення позову повністю, шлюб укладений між нею та позивачем просить розірвати, строк на примирення просить не надавати. Окрім того, розгляд справи просить проводити без її участі. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, \~ неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, беручи до уваги, що сторони по справі повідомлені належним чином про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явилися, провести розгляд справи по суті. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 24 січня 2013 року між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , укладено шлюб, що зареєстровано ВДРАЦС по місту Ужгороду Ужгородського МУЮ Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.01.2013 року (оригінал наявний у матеріалах справи).. Від вказаного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 27 серпня 2013- копія наявна у матеріалах справи). Позовна заява не містить вимоги щодо визначення місця проживання дитини. Як встановлено зі змісту позовної заяви спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Протягом останніх декількох років стосунки з позивача із дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час подружжя проживає окремо, спільного побуту не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, про що вказує позивач в позовній заяві, а відповідач не заперечує. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3\~ ст.105 Сімейного Кодексу України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3 та ч.4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , виявився невдалим, сімейне життя не склалося, спільне господарство не ведуть, тобто даний шлюб існує тільки формально. Зі змісту поданої відповідачем заяви вбачається, що вона позов підтримує, просить розірвати шлюб. Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Згідно ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч.1\~ ст.\~142\~ЦПК України,\~у разі\~укладення мирової\~угоди до\~прийняття рішення\~у справі\~судом першої\~інстанції,\~відмови позивача\~від позову,\~визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі\~викладеного,\~ст.ст.\~180,\~181\~ч.1,\~183,\~184,\~185,\~191\~ч.1\~Сімейного кодексу\~України,\~з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та,

Outcome: approved