Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 31.01.2023 року справу передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Лещенко О.В. 30.03.2023 усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.02.2023 року про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Позовна заява обґрунтована тим, що 26.07.2022 року між сторонами зареєстрований шлюб. Сімейне життя у сторін не склалося. У шлюбі між ними постійно відбувалися сварки з приводу подальшого сумісного проживання, що призвело до втрати почуття любові. З вересня 2022 року подружжя фактично розпалося, сторони проживають окремо. На даний час сторони не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Від шлюбу у сторін дітей немає. Сенсу підтримувати подальші сімейні відносини немає. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Спору щодо поділу майна у сторін немає. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі та, за умови належного повідомлення, без участі відповідача. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся двічі належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 26 липня 2022 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) зареєстровано шлюб, про що зроблено запис за №1483 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Сторони спору щодо поділу майна подружжя не мають. Від шлюбу у сторін дітей немає. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд Подільським районним судом м.Києва належним чином, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, з клопотаннями до суду не звертався. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов`язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та

Outcome: approved