Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свій позов мотивувала тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний. У даному шлюбі у них народилося донька [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. 14 липня 2011 року рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці в цивільній справі № 2-1374/11/0206 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожитого мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, а саме з [INFO] . 16 грудня 2011 року позивачка змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а надалі, уклавши інший шлюб, на « [PERSON] ». Від крайнього шлюбу також має доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що їхня з відповідачем донька на даний час навчається у Донецькому національному університеті імені Василя Стуса на денні формі навчання. Оплату за навчання здійснює позивачка та в підтвердження надає квитанції від 03 жовтня 2022 року та від 24 січня 2023 року. Крім того вказує, що з 13 березня 2023 року збільшено розмір освітніх послуг на 20% для усіх категорій здобувачів вищої освіти. До того ж зазначає, що донька має проблеми із зором, у зв`язку з чим остання потребує постійного нагляду офтальмолога та корекцію окулярами. Відповідач є працездатною, здоровою людиною, який проживає окремо, має у своїй власності три земельні ділянки, дві з яких здає в оренду, добровільно матеріальної допомоги на утримання їхньої доньки [PERSON] не надає, угоди про сплату аліментів у добровільному порядку ними не досягнуто. За таких обставин просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи з дня звернення з даною заявою до суду і до моменту закінчення навчального закладу, але не більше як досягнення дитиною 23 років. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 травня 2023 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом з копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням, яка отримана ним 19 травня 2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 21050 2501285 6, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. 182, 199, 200 СК України. Судом установлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 квітня 2005 року(а.с.10). Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 липня 2011 року в цивільній справі № 2-1374/11/0206 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожитого мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, а саме з [INFO] (а.с.20). 16 грудня 2011 року позивач [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 16 грудня 2011 року та, уклавши шлюб з [PERSON] , на « [PERSON] » (а.с. 8,9). Від шлюбу з [PERSON] позивач має доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 листопада 2019 року (а.с.13). Позивачка разом з дітьми проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуються довідками Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 03 серпня 2022 року № 33357, № 33359 та від 23 червня 2022 року № 25412, довідкою МКП «УК «Замостя» від 27 квітня 2023 року № 970 (а.с.17). З довідки ФОП [PERSON] від 24 квітня 2023 року слідує, що [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді завідуючої виробництвом та її заробітна плата за останні 6 місяців склала 40200,00 грн (а.с.19). [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття та є студенткою першого курсу денного відділення контрактної форми фінансування юридичного факультету за спеціальністю 081 Донецького національного університету імені Василя Стуса, строком навчання до 30 червня 2026 року, загальна вартість освітньої послуги становить 129220,00 грн за весь строк навчання (договір про надання платної освітньої послуги № 405/76-1/22 від 13 вересня 2022 року, договір про навчання у Донецькому національному університеті імені Василя Стуса № 405/76-1/22 від 13 вересня 2022 року та довідка Донецького національного університету імені Василя Стуса від 25 квітня 2023 року №280/06.8.0-16). Плату за навчання здійснювала позивачка (копії квитанцій АТ «Ощадбанк» № 9 від 03 жовтня 2022 року та АТ «Приват Банк» від 24 січня 2023 року, а.с.26-27). Згідно з наказом Донецького національного університету імені Василя Стуса від 13 березня 2023 року № 94/05 з 01 вересня 2023 року збільшується розмір плати за надання освітніх послуг (навчання) на 20% для всіх категорій здобувачів вищої освіти. [PERSON] має захворювання очей, їй встановлено діагноз «астигматизм» (простий міопічний астигматизм та птоз обох очей) (виписка із медичної картки амбулаторного хворого Центра первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Вінниця від 25 квітня 2023 року, а.с.18). Відповідач [PERSON] проживає окремо, доказів про надання допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, не надав. З відомостей, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно слідує, що [PERSON] на праві власності належить три земельні ділянки в Літинському районі Вінницької області з кадастровим номером 0522486800:02:000:0663 площею 0,7223 га, 0522486800:01:000:0080 площею 1,9646 га та 0522486800:01:000:0078 площею 1,9647 га, дві останні з яких передані в оренду строком на 15 років ( інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25 квітня 2023 року № 330236499, а.с.29-32). Відповідно до ч.1,2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] досягла повноліття, є меншою 23 років, продовжує навчання, доходів не має, перебуває на утриманні матерії, а тому суд дійшов висновку, що донька потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі. При цьому суд враховує, що відповідач доказів не можливості надання такої допомоги суду не надав. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню доньки, а також те, що відповідач доказів надання допомоги доньці та неможливості утримувати її суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (вартість навчання, проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/5 частки доходу відповідача щомісячно. При визначені розміру аліментів суд взяв до уваги правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 24 грудня 2014 року в справі №6-186цс14, та врахував всі обставини, визначені ст. 182 СК України, та певну можливість утримання доньку матір`ю, як-то визначено ст.200 СК України. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 201, 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 28 квітня 2023 року. Суд також звертає увагу, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому, вказана норма не передбачає мінімального розміру аліментів та поширення на ці правовідносини положень ч.2 ст.182 СК України, а тому суд при визначенні розміру аліментів не встановлює мінімальну межу, як-то визначає позивач. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволений частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 536,80 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial