Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

06 березня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, у якому позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 на 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі судового наказу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2023 року №472/706/22 з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що при винесенні судового наказу про стягнення аліментів судом не було враховано його стан здоров`я та матеріальний стан, наявність в нього інших дітей на утриманні. Вказує, що підставою для звернення з позовною вимогою зміни розміру аліментів є зміна його матеріального стану та його стану здоров`я, а також наявність на утриманні іншої дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі, але за участі його представника. В судовому засіданні (в режимі відеоконференції) представник позивача - адвокат Камінський М.В. позовну заяву підтримав повністю, та зокрема зазначив, що позивач [PERSON] ніде не працює, влаштуватись на роботу не має змогу, оскільки стан його здоров`я поганий, проживає разом з батьками, які допомагають йому сплачувати аліменти. Від першого шлюбу має малолітню дитину - сина [PERSON] , на якого він сплачує також аліменти в твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але забезпечила участь в судовому засіданні свого представника. В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Губська Ю.О. позовні вимоги не визнала повністю, зокрема зазначила, що матеріальний стан у позивача з моменту винесення судового наказу не змінився, оскільки він тоді вже не працював, а наявність іншої дитини на утриманні не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Заслухавши вступне слово представника позивача - адвоката Камінського М.В., представника відповідача - адвоката Губської Ю.О., дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі судового наказу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2023 року №472/706/22 з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання внутрішньо переміщеної особи та фактичне місце проживання: [ADDRESS] , стягуються аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї чверті) частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Від першого шлюбу у позивача є інша неповнолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). На підставі виконавчого листа по справі №608/2208/14-ц від 09.11.2015 року, виданого Чортківським районним судом Тернопільської області, з нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що підтверджується довідкою старшого державного виконавця Ольги Письменної від 01.02.2023 року №2171 (а.с. 19). На даний час позивач ніде не працює, що підтверджується копією його трудової книжки серії [NUMBER] та витягом з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с. 16, 18). Крім того, позивач зазначає, що має поганий стан здоров`я, та на підтвердження цього надає висновок ЛКК №10/286 від 08.02.2023 року, виданий Чортківською лікарською консультативною комісією (а.с. 17) та висновок ЛКК №4/860 від 20.04.2023 року, Чортківською лікарською консультативною комісією. Відповідно до ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Норми частини першої ст. 192 СК України вказують, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава, так погіршення або поліпшення здоров`я як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Суд вважає, що погіршення здоров`я позивача не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки ним надані медичні довідки до суду, які датовані лютим 2023 року та квітнем 2023 року, а наразі вже червень 2023 року, а тому стан його здоров`я міг поліпшитись, а в наданих довідках не зазначено, який курс лікування йому необхідно проходити, тривалість хвороб, а лише перераховані діагнози. Що стосується матеріального і сімейного стану позивача, то суд зазначає наступне. Так дійсно, матеріальний та сімейний стан позивача з моменту винесення судового наказу про стягнення аліментів залишився незмінним. Однак, варто також зазначити, що суд був позбавлений в наказаному провадженні перевіряти матеріальний та сімейний стан позивача, а тому вважає за необхідне врахувати матеріальний та сімейний стан позивача як підставу для зменшення розміру аліментів, виходячи з наступного. На утримання сина [PERSON] з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу. Натомість, на утримання іншої дитини позивача - [PERSON] стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (на час звернення з позовом - 13.03.2023 року) з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на дитину віком від до 6 років складає 2272 грн. (50% = 1136 грн.), а на дитину віком від 6 до 18 років складає 2833 грн. (50% = 1416,50 грн.). Крім того, оскільки позивач ніде не працює, то державна виконавча служба нараховує аліменти в процентному співвідношенні до середньомісячної заробітної плати громадян у Чортківському районі Тернопільської області, яка становить 11918 грн., відповідно до інформації із веб-сайту ГУ статистики у Тернопільській області. Таким чином, з позивача на користь сина - [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1416,50 грн., а на утримання сина - [PERSON] - в розмірі 2979,50 грн. (11918 грн. / 4), що є вдвічі більше ніж аліменти на утримання сина [PERSON] . Батьки не мають права збільшувати матеріальне забезпечення однієї дитини за рахунок зменшення такого утримання іншої. Батьки повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для його нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Верховним Судом у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20 зроблено висновок, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Крім того, якщо додати вказані суми аліментів, що стягуються з позивача (1416,50 грн. + 2979,50 грн.), то вийде сума - 4396 грн., яка значно перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб (2684 грн.). Враховуючи всі встановлені обставини справи, з метою захисту інтересів обох дітей позивача та встановлення рівності їх матеріального забезпечення, з урахуванням обставин визначених ч. 1 ст. 182 СК України, а також законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, принцип рівності батьківського обов`язку забезпечувати свою дитину, суд вважає справедливим та обґрунтованим зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/5 частки заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, [PERSON] не працює, 1/5 частка його доходу становитиме 2383,60 грн. (11918 грн. / 4), що є більшим, ніж гарантований мінімум. На переконання суду, такий розмір аліментів, який перевищує рекомендований законодавством відповідний прожитковий мінімум для дитини, безсумнівно не порушує право дитини на гідний рівень життя, відповідає принципу якнайкращого забезпечення її інтересів та буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та забезпечить рівний баланс в утриманні позивачем обох своїх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: partial