Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

28 грудня 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Веселинівська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема, право власності на: - частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 192,9 кв.м. (житлова площе - 147 кв.м.), який розташований за адресою: [ADDRESS] ; - частку земельної ділянки (кадастровий номер - 4821755100:02:000:0356, площею 0,15 га, із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; - частку земельної ділянки (кадастровий номер - 4821782000:03:000:0148, площею 10,39 га, розташованої в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (нині Веселинівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області) із цільовим призначенням земельної ділянки для ведення фермерського господарства; - частку земельної ділянки (кадастровий номер - 4821782000:03:000:0147, площею 9,45 га, розташованої в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (нині Веселинівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, із цільовим призначенням земельної ділянки для ведення фермерського господарства; - частку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець заповіту не склав, а тому право на спадкування отримали спадкоємці першої черги за законом: позивач [PERSON] - син спадкодавця, [PERSON] - дружина спадкодавця, [PERSON] - дочка спадкодавця, [PERSON] - син спадкодавця, але останній відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спащину, оскільки ним не надано всі необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно. В зв`язку з цим, він звернувся до суду за захистом своїх спадкових прав, та з урахуванням позовних вимог, викладених в заяві про відмову від частини позовних вимог, поданої до суду представником позивача - адвокатом Венделем О.М. 17 квітня 2023 року, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на: 1/4 частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 192,9 кв.м. (житлова площе - 147 кв.м.), який розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/4 частку земельної ділянки (кадастровий номер - 4821755100:02:000:0356, площею 0,15 га, із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/8 частку земельної ділянки (кадастровий номер - 4821782000:03:000:0148, площею 10,39 га, розташованої в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (нині Веселинівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області) із цільовим призначенням земельної ділянки для ведення фермерського господарства; 1/8 частку земельної ділянки (кадастровий номер - 4821782000:03:000:0147, площею 9,45 га, розташованої в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (нині Веселинівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, із цільовим призначенням земельної ділянки для ведення фермерського господарства; 1/8 частку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але забезпечив в судовому засіданні участь свого представника - адвоката Венделя О.М., який підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечувала щодо визнання за позивачем права власності на частки спадкового майна. Однак, з урахуванням відзиву на позовну заяву зазначила, що позивач має право отримати у власність лише по 1/8 часток житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 192,9 кв.м. (житлова площе - 147 кв.м.), який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки (кадастровий номер - 4821755100:02:000:0356, площею 0,15 га, із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки вказане майно є сумісною власністю подружжя її та її чоловіка [PERSON] , а тому після смерті останнього спадкування відкрилося лише на 1/2 частку вказаного майна. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибула, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином 26.05.2023 року шляхом отримання повістки у формі смс-повідомлення, та шляхом розміщення оголошення на веб-сторінці суду. До суду 27.04.2023 року надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, оскільки вона знаходиться за кордоном. В судове засідання представник третьої особи Веселинівської державної нотаріальної контори не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином 30.05.2023 року, що підтверджується витягом з розносної книги суду. Про причини неявки не повідомив суд. Заслухавши вступне слово представника позивача - адвоката Венделя О.М., відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] - (а.с. 14). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема, право власності на: - частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 192,9 кв.м. (житлова площе - 147 кв.м.), який розташований за адресою: [ADDRESS] ; - частку земельної ділянки (кадастровий номер - 4821755100:02:000:0356, площею 0,15 га, із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; - частку земельної ділянки (кадастровий номер - 4821782000:03:000:0148, площею 10,39 га, розташованої в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (нині Веселинівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області) із цільовим призначенням земельної ділянки для ведення фермерського господарства; - частку земельної ділянки (кадастровий номер - 4821782000:03:000:0147, площею 9,45 га, розташованої в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (нині Веселинівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, із цільовим призначенням земельної ділянки для ведення фермерського господарства; - частку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 13). Спадщину позивач [PERSON] прийняв у відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, як такий, що був неповнолітнім на момент відкриття спадщини і від прийняття спадщини не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Крім позивача, право на спадкування отримали спадкоємці першої черги за законом: [PERSON] - дружина спадкодавця, [PERSON] - дочка спадкодавця, [PERSON] - син спадкодавця, але останній відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №51/2021 (а.с. 101-145). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 15-16) вбачається, що спадкодавцю [PERSON] на момент смерті належало право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 192,9 кв.м. (житлова площе - 147 кв.м.), який розташований за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку (кадастровий номер - 4821755100:02:000:0356, площею 0,15 га, із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, слід звернути увагу, на те, що вказане майно було збудоване, введено в експлуатацію та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під час перебування спадкодавця у шлюбі з [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб, будівельним паспортом, технічним паспортом на садибний будинок, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що будинок введено в експлуатацію 01.10.2019 року (а.с. 73-81). Таким чином, вказане майно (будинок і земельна ділянка) є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] , а тому частка у спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив іншого, не входить до складу спадщини і не включається до спадкової маси. Таким чином, спадщина після смерті [PERSON] відкрилася лише на належні йому 1/2 частки вказаного майна. А тому, частки, на які мають право спадкоємці, що прийняли спадщину, виглядають наступним чином: позивач [PERSON] - 1/8 частка; відповідач [PERSON] - 1/8 частка; відповідач [PERSON] - 1/4 частка (1/8 частка її + 1/8 частка від якої на її користь відмовився [PERSON] ). Крім того, відповідно до повідомлень ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області №322/95-21 від 30.11.2021 року та №323/95-21 від 01.12.2021 року, Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯГ №598036 від 13.01.2007 року та серії ЯГ №590837 від 15.11.2006 року (а.с. 18-21) [PERSON] та [PERSON] , бабусі та дідусеві позивача по батьковій лінії, належали земельна ділянка (кадастровий номер - 4821782000:03:000:0148, площею 10,39 га, розташована в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (нині Веселинівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області) із цільовим призначенням земельної ділянки для ведення фермерського господарства, та земельна ділянка (кадастровий номер - 4821782000:03:000:0147, площею 9,45 га, розташована в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (нині Веселинівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, із цільовим призначенням земельної ділянки для ведення фермерського господарства, відповідно. Крім того, [PERSON] та [PERSON] за життя проживали у житловому будинку, який належав їм на праві спільної сумісної власності подружжя, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами інвентарної справи на вказаний будинок. [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] , що підтверджуєтсья свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 147-148). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 13.03.2023 року (а.с. 190) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №78/2012. Відповідно до матеріалів вказаної спадкової справи спадщину прийняли [PERSON] (син спадкодавця) та [PERSON] , 2003 року народження (онук спадкодавця), що також підтверджується довідкою-роз`ясненням Веселинівської державної нотаріальної контори від 02.08.2022 року №162/02-14 (а.с. 25). Тобто, батько позивача отримав право на спадщину на 1/2 частку двох земельних ділянок та будинку після смерті своїх батьків, однак не встиг оформити свої спадкові права. Таким чином, частки, на які мають право спадкоємці, що прийняли спадщину, виглядають наступним чином: позивач [PERSON] - 1/8 частка; відповідач [PERSON] - 1/8 частка; відповідач [PERSON] - 1/4 частка (1/8 частка її + 1/8 частка від якої на її користь відмовився [PERSON] ). Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спащину, оскільки ним не надано всі необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджується довідкою-роз`ясненням Веселинівської державної нотаріальної контори від 02.08.2022 року №162/02-14 (а.с. 25). Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Спадщину позивач [PERSON] прийняв відповідно до ст. 1261 України, якою встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, і відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.ч. 2-4 статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, то спадщина належить йому з часу її відкриття. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач [PERSON] прийняв спадщину у встановленому законом порядку, та що його право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, однак частково, у частках, які зазначені вище. На підставі викладеного,

Outcome: partial