Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

11.05.2023 представник\~ позивача\~ [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом\~та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість\~ за кредитним договором\~ б/н від 24.05.2011 станом на 18.04.2023 у розмірі 35406 грн 52 коп., яка складається з наступного: 28963,56 грн заборгованість за кредитом; 6442,96 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. Також просить стягнути 2684 грн 00 коп. судового збору. Одночасно з позовом представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без його участі. Позов обґрунтовано тим, що 24.05.2011 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] в порядку ст. 207, ч.1 ст. 634 та ч.2 ст. 638, ч.2 ст. 642, 1054 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг в ПриватБанку шляхом підписання сторонами відповідної Анкети-заяви, в якій відповідач прийняв умови кредитування за допомогою платіжних карток. Підписавши Анкету-заяву він приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, розміщених на офіційному вебсайті Банку з використанням інтернет-ресурсу www.privatbank.ua та зобов`язався ознайомлюватись з їх зміною. Відповідач [PERSON] користувався коштами Банку за допомогою кредитної платіжної картки, але Умови кредитування, які є складовою Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 18.04.2023 має заборгованість за тілом кредиту та відсотками в загальному розмірі 35406 грн 52 коп. Факт укладення кредитного договору шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку та умови кредитування позивач підтверджує Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписаною позичальником та представником банку 24.05.2011; витягом з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК» від 06.03.2010; довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» по договору SAMDN54000045174188 від 26.01.2021 за підписом представника банку та [PERSON] ; паспортом споживчого кредиту. Факт видачі відповідачу кредитних карток та користування кредитним лімітом представник позивача підтверджує довідкою про видачу кредитних карток, а також довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та випискою про грошові операції за договором №б/н відповідача за період з 24.05.2011 по 21.04.2023. Наявність заборгованості та її розмір позивач підтверджує розрахунками заборгованості. Ухвалою від 15.05.2023 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні може бути призначено за клопотанням сторін. 23.05.2023 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, проте відзив на позов не надав,\~інших заяв та клопотань на адресу суду від нього також не надходило. Судом розглянуто письмові матеріали та встановлено наступні обставини. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» змінило свою назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», що відображено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб 14.06.2018 під час державної реєстрації відповідних змін. 24.05.2011 відповідач [PERSON] подав до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) Анкету-заяву за встановленою Банком формою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та виявив бажання отримати картку «Універсальна» (а.с.58). У тексті підписаної відповідачем Анкети-заяви містяться відомості про те, що клієнт погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між клієнтом та банком Договір про надання банківських послуг. Також формуляр заяви містить застереження, що Клієнт ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, що були надані йому на ознайомлення в письмовому вигляді. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті www.privatbank.ua. Згідно копії довідки доданої до позову (а.с.56) відповідачу були видані наступні картки: - 24.05.2011 картку № [NUMBER] з терміном дії до лютого 2015 року; - 08.07.2011 картку № [NUMBER] з терміном дії до лютого 2015 року; - 24.01.2013 картку № [NUMBER] з терміном дії до серпня 2016 року; - 24.01.2023 картку № [NUMBER] з терміном дії до серпня 2016 року; - 02.03.2016 картку № [NUMBER] з терміном дії до травня 2017 року; - 21.03.2016 картку № [NUMBER] з терміном дії до травня 2018 року; - 19.04.2017 картку № [NUMBER] з терміном дії до березня 2021 року; - 26.01.2021 картку № [NUMBER] з терміном дії до червня 2024 року. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] вбачається, що 24.05.2011 відповідачу [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER] з встановленням кредитного ліміту в розмірі 300,00 грн. В подальшому банк (позивач) 24.06.2011, 25.07.2011, 24.08.2011, 03.03.2012, 25.01.2013, 06.03.2013 та 04.09.2013 на картку № [NUMBER] збільшив кредитний ліміт до 8000,00 грн, а 21.03.2016 на картку № [NUMBER] встановив кредитний ліміт у розмірі 8000,00 грн; 31.10.2017 на картку № [NUMBER] встановив кредитний ліміт у розмірі 23000,00 грн (звор.стор.а.с.38,51,52,54, а.с.47,53,55,57). Вказані дати та суми кредитного ліміту перевірені судом згідно виписки про операції з використанням кредитної картки. Решта зазначених у довідці сум кредитного ліміту не знайшли свого підтвердження випискою по картковому рахунку відповідача. Випискою за договором по картковим рахункам відповідача у взаємозв`язку з розрахунком заборгованості підтверджується, що [PERSON] починаючи з 24.05.2011 користувався банківською карткою як платіжним засобом дебетно-кредитного типу, і станом на 31.10.2015 не мав заборгованості перед Банком (а.с.6-11). Аналіз виписки по картковому рахунку та відомостей у розрахунку заборгованості, дає підстави для висновку, що починаючи з 10.04.2016 Банк почав нараховувати відповідачу щомісячну комісію за обслуговування картки, яку списував за рахунок кредитного ліміту. Одночасно з цим банк нараховував відсотки за користування кредитними коштами та також списував їх за рахунок кредитного ліміту, формуючи у такий спосіб тіло кредиту, як основну заборгованість. Відповідач користувався коштами банку до 01.04.2022 та періодично здійснював погашення тіла кредиту, однак станом на 01.01.2023 банк визначив заборгованість відповідача в сумі 35406,52 грн, що згідно розрахунку боргу складається з тіла кредиту 28963,56 грн та відсотків у сумі 6442,96 грн, нарахованих з 01.07.2022 після фактичного припинення кредитування відповідача, що підтверджується даними виписки по картковому рахунку про останнє нарахування комісії за обслуговування (членський внесок) за червень 2022 р. (а.с.22, 23). Отже ріст кредитної заборгованості у виді тіла кредиту до 01.01.2023 відбувався як за рахунок безпосереднього використання відповідачем коштів банку, так і за рахунок нарахування банком відсотків та комісії з одночасним списанням їх (включенням) в загальну суму боргу. Відповідач [PERSON] за вест час кредитування сплатив позивачу 312346,20 грн на погашення тіла кредиту, що встановлено судом з сумарного підсумкового значення розрахунків заборгованості станом на 30.06.2019 та станом на 18.04.2023. Востаннє погашення кредитного боргу відповідачем здійснено 24.02.2022 платежем на суму 10000 грн. Сума використаних відповідачем кредитних коштів на споживчі потреби (без врахування списаних відсотків та комісії) позивачем не визначена та в розрахунку заборгованості не вказана. Згідно розрахунку боргу позивач нарахував відповідачу та виставив до стягнення станом на 01.04.2023 наступну заборгованість: прострочене тіло кредиту 28963,56 грн та 6442,96 грн заборгованість за простроченими відсотками, які, як встановлено судом є додатковими відсотками за прострочення виконання зобов`язання, нарахованими у період з 01.07.2022 по 01.01.2023 та не включені до тіла кредиту. А всього до стягнення позивач просить 35406,52 грн. Окремого розрахунку по відсоткам у сумі 6442,96 грн позивач суду не надає, у зв`язку з чим у суду немає можливості перевірити порядок їх нарахування та однозначно визначити юридичну природу таких відсотків. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~ розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Встановивши зміст спірних правовідносин та дослідивши подані позивачем матеріали, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що Анкета-заява відповідача [PERSON] подана ПАТ «КБ «ПриватБанк» 24.05.2011 за своїм змістом є заявкою фізичної особи на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку, тобто висловлення особою свого бажання стати клієнтом Банку та отримати платіжну картку «Універсальна» з можливістю встановлення на неї кредитного ліміту. При цьому, в Анкеті-заяві не зазначено основних умов, притаманних договорам кредиту, зокрема: щодо порядку здійснення розрахунків позичальником, розміру процентів за користування коштами та порядку їх нарахування, а також нарахування додаткових процентів у випадку прострочення виконання основного зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові 03 липня 2019 року(справа № 342/180/17) у подібних правовідносинах зазначила, що без надання підтверджень про ознайомлення відповідача з конкретними запропонованими йому Умовами та правилами банківських послуг, які є змінними, за відсутності у анкеті-заяві домовленості про розмір та сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Зважаючи, що відповідач користувався коштами Банку, фактично прийнявши порядок нарахувань по тілу кредиту, в тому числі і включення до нього страхових платежів, комісії та поточних відсотків та при цьому погасив не всю суму заборгованості (основне зобов`язання), суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 28963,56 грн, як тіло кредиту. Позовні вимоги в частині стягнення окремо нарахованих процентів в сумі 6442,96 грн, задоволенню не підлягають по причині не доведення позивачем, погоджених сторонами умов договору щодо розміру та порядку їх нарахування, ненадання окремого розрахунку цих відсотків та неможливості судом самостійно визначити їх юридичну природу, з огляду на те, що вони нараховані після фактичного припинення надання кредитних послуг відповідачу з 01.07.2022 та не увійшли до основного зобов`язання (тіла кредиту) на відміну від поточних відсотків за користування кредитними коштами. Інший висновок не відповідав би з`ясованим обставинам, а також принципу справедливості, добросовісності, розумності. За правилами ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, як передбачено ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення 35406,52 грн. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 28963,56 грн, що становить 81,80% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2195,51 грн судового збору (2684,00 х 81,80%). На підставі викладеного,

Outcome: partial