Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

31 березня 2023 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, що зареєстрований 16 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1441. Заява мотивована тим, що позивач і відповідач вступили в зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 червня 2016 року з відповідним актовим записом № 1776. З кінця 2020 року шлюбно-сімейні припинені, проживають окремо, спільного господарства з відовідачем не ведуть. Намірів відновлювати стосунки не мають та посилаючись, що подальше спільне життя і збереження шлюбу просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягала в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання, відповідач не з`явився. Про дату слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим-повідомленням про доставку рекомендованого листа, який міститься в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надавав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи та відповідно до свідоцтва серія [NUMBER] від 16 серпня 2014 р., що міститься в матеріалах справи [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві з відповідним актовим записом 1441. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружина: [PERSON] . (а. с. 7) Під час шлюбу у сторін народилась спільна дитина: [PERSON] , [INFO] згідно свідоцтва зареєстрованого Дніпровським районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального усправління юстиції у м. Києві, з відповідним актовим записом № 1776 від 04 червня 2016 року. (а. с. 11) Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо та таке перебування суперечить волі та інтересам один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved