Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 10\~553,36 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між АТ «Одесаобленерго», правонаступником якого є АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», постачало електричну енергію за адрсеою: [ADDRESS] , а споживач [PERSON] використовувала електричну енергії, відповідно до особового рахунку № [NUMBER] . З показань електролічильника за особовим рахунком № [NUMBER] відповідачем спожито електроенергію за період з червня 2015 року по грудень 2019 року та нараховано заборгованість у розмірі 16\~262,87 грн. Судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 04.09.2015 по справі №522/18029/15-ц стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Одесаобленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 16\~445,87 грн, з яких 10\~736,36 грн була погашена. Залишок непогашеної заборгованості складає 5\~709,51 грн. Заборгованість боржника за спожиту електричну енергію на теперішній час складає 10\~553,36 грн (16\~262,87 грн 5 709,51 грн). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2022 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 18.01.2023. У судовому засіданні 18.01.2023 було задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначено на 10.03.2023. У зв`язку з перебуванням судді Бондаря В.Я. у відпустці, судове засідання 10.03.2023 не відбулося, наступне засідання призначено на 03.04.2023. Розгляд справи у судовому засіданні 03.04.2023 було відкладено на 01.05.2023 у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання. З метою належного сповіщення учасників справи розгляд справи у судовому засіданні 01.05.2023 було відкладено на 19.06.2023. У судове засідання 19.06.2023 року позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідачем відзив не поданий, поважності причин його не подачі відповідачем не суду не повідомлені, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації, i не потребує двостороннього підписання паперової форми договоpy. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п. 13 розділу XVII ЗУ «Про ринок електричної енергії›. Судом встановлено, що 12 вересня 2006 року між [PERSON] та Центраьним РЕС ВАТ «Одесаобленерго» було укладено договір №10556113 про користування електричною енергією. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» та договір дарування укладений 01.08.2006 між [PERSON] та [PERSON] 04 вересня 2015 року Приморським районним судом м. Одеси у справі №522/18029/15-ц ухвалено судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Одесаобленерго» заборгованість за оплату боргу за спожиту електричну енергію у сумі 16\~445,87 грн. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року за №312. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Частинами 1, 2 ст. 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії» регламентовано порядок постачання електроенергії споживачам, а саме постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. За змістом статті 11 ЦК України факт відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику», що узгоджується з постановою Верховного Суду від 11 вересня 2019 р. у справі № 509/3536/15-ц та постановою від 15 липня 2019 р. у справі №347/713/17. Суд констатує, що взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 № 312. Частиною 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З балансу по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] вбачається, що за період з 01.06.2015 по 01.12.2019 нараховано 10\~546,95 грн, сплачено 10\~736,36 грн, недоплата становить +189,41 грн, тобто недоплата відсутня. Представник позивача у позові бере як розмір заборгованості суму з колонки «сальдо вхідне», яке станом на 01.12.2019 становить 16\~262,87 грн, тоді як це ж вхідне сальдо на початок розрахунку 01.06.2015 становить 16\~452,28 грн, що не відповідає колонкам нараховано та сплачено. Також початок періоду пересікається з періодом за яким було видано судом судовий наказ про стягнення заборгованості. Також слід звернути увагу на те, що такий розрахунок заборгованості не підписаний жодною посадовою особою позивача, поданий до суду як роздрукована таблиця. Отже, з наданого розрахунку заборгованості не встановлено наявність у [PERSON] заборгованості, адже сума колонки «сплачено» перевищує суму колонки «нараховано». Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України, п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на зазначене вище, із врахуванням виконаного обов`язку відповідача сплачувати за спожиту електричну енергію, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» є безпідставними. Згідност.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід залишити без задоволення, а судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed