Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 31 грудня 2019 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір №1224444929, який разом із паспортом кредиту та умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК«ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК«ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких позичальник приєднався підписавши договір) складають єдиний кредитний договір. 29.12.2021 року між ТОВ «ФК«ЦФР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги №20211229, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК«ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК«ЦФР» права грошової вимоги (Права вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ФК«ЦФР» і Боржниками (Портфель Заборгованості). Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК«ЦФР» - Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021, ТОВ «ФК«ЦФР» набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 29\~177,53 грн., з яких: 18\~843,85 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2\~003,82 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 8\~329,86 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного належного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №1224444929 від 31 грудня 2019 року в розмірі 29\~177,53 грн., з яких: 18\~843,85 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2\~003,82 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 8\~329,86 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; та судові витрати у розмірі 2\~684,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розгляд справи провести в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного Судом встановлено, що 31.12.2019 року [PERSON] підписано заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР». Підписанням цієї анкети-заявки [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з умовами внутрішніх правил надання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщено на веб-сайті www.kreditmarket.ua. Разом з тим, 31 грудня 2019 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір №1224444929 та підписано паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4444929, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 26\~250,00 грн., зі строком дії договору 24. Підписавши цей договір позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених у паспорті кредиту №4444929, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.3 Договору). Як вбачається із паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4444929 сторони погодили суму кредиту у розмірі 26\~250,00 грн., строк\~24, процентну ставку у розмірі 2,99% щомісячно від суми кредиту; 11,99% - загальних річних від суми боргу за договором; 0,01% - річних на пільговий період від суми боргу за договором. Отже, сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 31 грудня 2019 року. 29.12.2021 року між ТОВ «ФК«ЦФР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги №20211229, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК«ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК«ЦФР» права грошової вимоги (Права вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ФК«ЦФР» і Боржниками (Портфель Заборгованості). Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК«ЦФР» - Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021 року, ТОВ «ФК«ЦФР» набув права грошової вимоги [PERSON] в сумі 29\~177,53 грн.. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт переходу права вимоги до відповідача від ТОВ «ФК«ЦФР» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Статтею 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (ст. 1082 ЦК України). Згідно зі\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516\~ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з розрахунком заборгованості від 29 грудня 2021 року за кредитним договором №1224444929 за період з 31.12.2019 року по 11.12.2021 року становить 29\~177,53 грн., з яких: 18\~843,85 грн. - сума заборгованості за кредитом; 2\~003,82 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 8\~329,86 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, ч. 5 - ч. 7\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано доказів на спростування заявленої позивачем суми заборгованості за договором. Враховуючи, що [PERSON] користувався наданими коштами, не виконуючи зобов`язань за кредитним договором №1224444929 від 31 грудня 2019 року щодо своєчасного повернення наданих грошових коштів та сплати відсотків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved