Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернулася до Глухівського міськрайонного суду Сумської області із зазначеним позовом, посилаючись на те, що у січні 2022 р. з додатку «ДІЯ» їй стало відомо, що відносно неї приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. було відкрито виконавче провадження ВП № 64857399 від 17.03.2021 р. та здійснено примусове виконання на підставі виконавчого напису № 2125 від 22.02.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Личук Т.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 13549,90 грн. Так, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, позивач дізналася, що виконавчий напис був вчинений на підставі он-лайн договору надання позики № AG7274942 від 09.08.2019 р., який був укладений між позивачем та ТОВ «ФК «Дінеро», правонаступником всіх прав та обов`язків став відповідач. Позивач не отримувала від відповідача позасудову вимогу щодо дострокового повернення кредиту чи повідомлення-застереження про те, що відповідач розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того, позивач не мала жодних правовідносин з відповідачем, не підписувала з ним жодного договору, в тому числі, і нотаріально посвідченого, тому не могла знати про ймовірну заборгованість перед відповідачем. Також зазначає, що приватним виконавцем за виконавчим провадженням з неї примусово були стягнуті на користь відповідача грошові кошти у сумі 7655,15 грн. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено незаконно, тому просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь грошові кошти, які були стягнуті з неї за вказаним виконавчим написом. 09.05.2023 р. суд відкрив провадження у цій справі і з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 30-31). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 10.05.2023 р. на адресу відповідача та третім особам була направлена ухвала про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 32-33, 35-37). 10.05.2023 р. відповідач отримав цю ухвалу, проте відзиву на позов не подав. Треті особи у встановлений судом строк пояснень щодо позову не подали. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 22.02.2021 р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., на підставі ст. 262 ЦК України, ст. ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 р. № 296/5 та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2125, про звернення стягнення з позивача [PERSON] , яка боржником за кредитним договором № № AG7274942 від 09.08.2019 р., укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Дінеро», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору № 22-08/19 та додаткової угоди № 7 про відступлення прав вимоги від 27.12.2019 р., є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», загальної заборгованості у розмірі 13549,90 грн. (а.с.11). Відповідно до статті 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно статті 88\~цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення виконавчих написів передбачено Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів,\~установлюється Кабінетом\~Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (в редакції чинній станом на дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (підпункт 5.2 пункту 5 глави 16 Порядку № 296/5 від 22.02.2012). Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Проте, відомостей, які саме документи стали підставою для вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису, ні відповідачем ні нотаріусом суду надано не було, що унеможливлює встановлення судом зазначених обставин. Слід зазначити і те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримувала від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Приватний нотаріус Личук Т.В. при вчиненні виконавчого напису не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо розміру заборгованості, не переконався належним чином у безспірності розмірі сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та не повідомив позивача про вимогу кредитора, чим порушив норми статті 88 Закону України «Про нотаріат», та п.1 Переліку. Крім того, згідно вищенаведених вимог Закону виконавчий напис нотаріуса вчинюється на оригіналах документів (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлюють заборгованість. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про\~нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Як вбачається з повідомлення приватного виконавця Виконавчого округу Сумської області Закорко В.В., сума стягнутих з позивача та перерахованих коштів становить 7655,15 грн. (а.с. 13). Згідно зі\~статтею 1212\~ЦК України\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення\~цієї глави\~застосовуються незалежно\~від того,\~чи безпідставне\~набуття або\~збереження майна\~було результатом\~поведінки набувача\~майна,\~потерпілого,\~інших осіб\~чи наслідком\~події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7655,15 грн. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме: 2147,20 грн. понесених позивачем на сплату судового збору та 7000,00 грн. на правничу допомогу. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 253, 254, 530, 631, 1212 ЦК України,

Outcome: approved