Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому просила встановити строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] - 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . 04 червня 2005 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , відповідно змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». 26 травня 2008 року шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу залишилось прізвище чоловіка « [PERSON] ». 26 травня 2012 року уклала шлюб з [PERSON] , відповідно змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вказує, що після окупації міста Донецьк в січні 2018 році переїхала мешкати на підконтрольну Україні територію до м. Київ. Батьками її батька [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] батько [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина. [INFO] помер дід - [PERSON] в м. Донецьк, Донецької області, Україна. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 14.06.2021 було встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце народження - с. Нехайки, Драбовський район, Черкаська область, який помер - [INFO] , місце смерті - м. Донецьк, Донецької області, Україна. [INFO] позивач отримала свідоцтво про смерть [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.09.2021 вих. № 430/02-31 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни, позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки був пропущений термін на подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги. 28 грудня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31.12.2021 було відкрито провадження по справі та справу призначено по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, не надіслав заяву про слухання справи у його відсутності. Відзив на позовну заяву не подано. Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час судового розгляду, причини неявки суду не повідомила, не надіслала заяву про слухання справи у її відсутності. За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . 04 червня 2005 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , відповідно змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». 26 травня 2008 року шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу залишилось прізвище чоловіка « [PERSON] ». 26 травня 2012 року уклала шлюб з [PERSON] , відповідно змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як вбачається з довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.01.2018, позивач з м. Донецьк в січні 2018 році переїхала до м. Києва. Батьками [PERSON] , який є батьком позивача є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] батько позивача [PERSON] помер. [INFO] помер дід - [PERSON] в м. Донецьк, Донецької області, Україна. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 14.06.2021 було встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце народження - с. Нехайки, Драбовський район, Черкаська область, який помер - [INFO] , місце смерті - м. Донецьк, Донецької області, Україна. 04 серпня 2021 року позивач отримала свідоцтво про смерть [PERSON] . Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.09.2021 вих. № 430/02-31, позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки був пропущений термін на подання заяви про прийняття спадщини. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом, ніким не оспорюються. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст.1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Отже, позивач має право на спадкування після смерті свого діда. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з положеннями ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тобто, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, оскільки позивач в січні 2018 році переїхала до м. Києва та [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19). Враховуючи обставини справи, а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України дійшов висновку, що наявні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Нормами ст.ст. 12, 13 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно із ч. 5, 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, які беруть участь у справі. Доказуванню не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved