Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просила визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. [INFO] [PERSON] померла. Ухвалою суду від 26.12.2022 року позивача [PERSON] замінено на правонаступника - [PERSON] 17.04.2023 до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] , в якій позивач просила визнати право приватної власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті дідуся - [PERSON] , який помер [INFO] , та встановити юридичний факт постійного проживання матері позивача - [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на день відкриття спадщини. В обґрунтування позову вказано, що [INFO] помер дідусь позивача - [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS] . На момент відкриття спадщини до кола спадкоємців першої черги відносилися дружина [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] . На момент відкриття спадщини всі спадкоємці проживали за адресою: [ADDRESS] , з заявами про прийняття або відмову від спадщини до нотаріуса не зверталися. Зважаючи на ступінь родинного зв`язку спадкоємці могли б оформити право власності в наступних частках: [PERSON] - частки домоволодіння як така, що набула у шлюбі майно у спільну сумісну власність подружжя та така, що пережила чоловіка на підставі свідоцтва про право власності, а також 1/6 часки за правом спадкування за законом; доньки по 1/6 за правом спадкування за законом. [PERSON] померла [INFO] . На день відкриття спадщини після померлої [PERSON] до кола спадкоємців першої черги відносилися: донька [PERSON] , донька [PERSON] . Після смерті [PERSON] майно, що належало померлій на день відкриття спадщини доньки мали б успадкувати в рівних частках. За адресою: [ADDRESS] , зареєстрована відповідач, однак фактично проживала та здійснювала управління спадковим майном первісний позивач. За життя ні батько, ні мати відповідача та її сестри заповіту не залишали. Вважаючи себе спадкоємицею майна померлого та не будучи юридично освіченою, [PERSON] до нотаріальної контори не звернулася у передбачений законом строк. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті позивач прийняла спадщину після смерті матері, звернувшись із відповідною заявою до приватного нотаріуса Юрченко О.М. Відповідач за адресою: [ADDRESS] тривалий час не проживає, в фактичне управління майном не вступала. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача надала заяву, в якій просила провести розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від відповідача надійшла нотаріально посвідчена заява, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розгляд справи провести за її відсутності. Віт третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника, в якій представник просив винести рішення у відповідності з чинним законодавством. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши позовну заяву, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16). За [PERSON] на підставі договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою (копія договору від 17.02.1950 - а.с.28), посвідченого Чугуївською держнотконторою від 09.08.1950 №2886 зареєстроване право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). В матеріалах справи на підтвердження вказаного факту наявні: копія рішення №3 Чугуївської міської ради від 04.02.1950 про виведення земельної ділянки під будівництво нового будинку гр. [PERSON] (а.с.29), копія висновку від 21.09.1978 про можливість будівництва господарських будівель (а.с.27), копія акту від 11.02.1950 (а.с.26), копія технічного паспорта на вказане домоволодіння від 01.09.2011 (а.с.20-22). Згідно листа Чугуївської державної нотаріальної контори від 19.08.2021 (а.с.24) після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в термін, передбачений законом, спадкоємці померлого з заявами при прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору не зверталися, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, спадкова справа не заводилась, свідоцтво на праву спадщини не видавалось. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02.03.1993 (а.с.15), та мав 2 доньок: [PERSON] (копія свідоцтва про народження а.с.13, прізвище змінено у шлюбі на « [PERSON] », згідно копії свідоцтва про шлюб а.с.14) та [PERSON] (копія свідоцтва про народження а.с.31, прізвище змінено у шлюбі на « [PERSON] », згідно копії свідоцтва про шлюб а.с.87, повторно змінено прізвище у шлюбі на « [PERSON] », згідно копії свідоцтва про шлюб а.с.85). Згідно копії довідки Чугуївської міської ради від 13.10.2006 за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , 1954 р.н. (а.с.19). Згідно листа Чугуївської державної нотаріальної контори від 02.12.2021 (а.с.45) після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в термін, передбачений законом, спадкоємці померлого з заявами при прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору не зверталися, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, спадкова справа не заводилась, свідоцтво на праву спадщини не видавалось. Згідно копії паспорта відповідача, виданого 17.09.2002, [PERSON] , [INFO] , є громадянкою російської федерації та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 57-62). Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.89) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.88) [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] . Позивач звернулась із заявою до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Юрченко О.М. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі якої заведено спадкову справу №82/2022, що підтверджується копією листа приватного нотаріуса Юрченко О.С. від 10.04.2023 (а.с.108) та копією витягу (а.с.90). З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що суть позову виникла з приводу неможливості позивачу визнати право власності на спадкове майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , внаслідок того, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , ніхто зі спадкоємців не звернувся з відповідними заявами до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Згідно ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство - відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.525 ЦК Української РСР (редакція 1963р.) «часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця». Згідно ст. 529 ЦК Української РСР (редакція 1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти померлого. Згідно ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР спадкоємцем, що прийняв спадщину визнається, якшо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, судом встановлено, що на час відкриття спадщини [INFO] після смерті [PERSON] в домоволодінні [ADDRESS] постійно проживали дружина померлого [PERSON] та доньки померлого - [PERSON] та [PERSON] , які фактично вступили в управління та володіння зазначеним майном, так як доглядали за будинком, користувалися ним, забезпечували збереження та схоронність спадкового майна та тим самим прийняли спадщину, а тому вимоги позивача про встановлення факту постійного проживання її матері [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на день відкриття спадщини є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.1 ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ч.1 ст. 551 ЦК Української РСР якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно ч.2 ст.553 ЦК Україниської РСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , фактично прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті їх батька [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину після смерті їх матері [PERSON] ; заяву відповідача, в якій вона просила визнати за [PERSON] право власності спадкове майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] ; факт прийняття спадщини позивачем після смерті матері [PERSON] суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права приватної власності на спадкове майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню Згідно довідки про ймовірну ціну продажу житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 71,9 кв.м. станом на 19.07.2021 ймовірна ціна продажу становить 352400,грн. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908,00грн та за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3524,00грн. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3978,00грн, що підтверджується квитанцією №32528798800007034411 від 05.06.2023. Суд розподіляє судові витрати відповідно до статті 141 ЦПК України з врахуванням ст.7 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved