Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

У березні 2023 року до суду надійшла вказана позовна заява, яку позивачка мотивувала таким. З 17 листопада 2018 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружжя припинило спільне проживання через нерозуміння один одного, внаслідок чого втратили почуття любові і поваги, проживають окремо. За існування шлюбу формально та неможливість збереження сім`ї просить шлюб розірвати. Дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати дитину. Вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а тому не взмозі самостійно утримувати сина. Враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги сину не надає, просить стягнути з нього аліменти на його утримання. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Представник позивачки подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її та позивачки відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, до суду повернувся поштовий конверт з відміткою пошти "не проживає", у наступному виклик відповідача здійснено через оголошення, опубліковане на офіційному сайті суду на веб-порталі Судова влада України. Про причини неявки відповідач суду не повідомив. Відзив на позов не надав. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, при дослідженні яких суд виходить з такого. Так, згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.1\~ст.82\~ЦПК України\~обставини,\~які визнаються\~учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши таким чином обставини, які зазначені в позовної заяви, заявах сторін по суті справи, враховуючи, що відповідач не подав заперечень проти цих обставин, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому вони є такими, що не підлягають доказуванню, та вважає встановленими наступні фактичні обставини. Так, 17 листопада 2018 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №132); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого Київським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 04 лютого 2020 року за актовим записом №176 (а.с.11). Шлюбні відносини та ведення спільного господарства між подружжям припинені; сторони проживають окремо, позивачка в [ADDRESS] , разом з дитиною, на підтвердження чого нею надано довідки Відділу з питань реєстрації виконавчого комітету Татарбунарської міської ради від 06 серпня 2021 року (а.с.7-8), відповідач зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.13). Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим за категоричної позиції позивача про розірвання шлюбу, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Під час вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто, вимоги позивача про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтованими, з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір, сплачений при подачу позову за вимогу немайного характеру про розірвання шлюбу у розмірі 1073, 60 грн та на користь держави за вимогу майнового характеру про стягнення аліментів у розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved