Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

15.08.2022 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить визнати за ним, як за спадкоємцем за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані в [ADDRESS] , - які належали його батькові [PERSON] , що помер [INFO] , стверджуючи, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на це спірне домоволодіння з-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на нього - договору дарування від 18.02.1998р., яким спадкодавцю будинок подарувала його мати - [PERSON] , який має бути в сестри спадкодавця - [PERSON] , яка зверталася до суду з позовом про визнання заповіту дійсним. 21.02.2023 року третя особа на боці відповідача [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на її користь 32952,51грн. в якості витрат за утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця [PERSON] , та також просить стягнути з позивача за первісним позовом судові витрати: в розмірі сплаченого судового збору - 1073,60грн. і витрати на правничу допомогу в розмірі 11000грн., мотивуючи свої вимоги тим, що спадкодавець є батьком [PERSON] та її рідним братом, за яким доглядала вона, [PERSON] , несла усі витрати та мала успадкувати домоволодіння спадкодавця за заповітом, але заповіт не був складений належним чином і у судовому порядку своє право на спадщину вона не змогла довести; крім того, вона має встановити брату (спадкодавцю) пам`ятник, оскільки [PERSON] ніколи не переймався долею батька, не спілкувався з ним з самого народження - усі стосунки між ними були обмежені виплатою спадкодавцем [PERSON] аліментів на користь [PERSON] , який ніколи не мешкав з батьком, навіть ніколи до нього не заходив. У серпні 2019 року спадкодавець [PERSON] захворів та опинився в лікарні. Він був у дуже тяжкому стані, потребував догляду, який здійснювала вона, - його сестра, - [PERSON] . Вона знаходилася з братом (спадкодавцем) поряд у лікарні, купувала ліки, годувала його, хворого, і коли його стан погіршвся та лікарі вирішили його оперувати, він виявив бажання скласти заповіт. У присутності чергового лікаря спадкодавець [PERSON] склав заповіт. Операція пройшла не вдало і її брат помер. Після смерті брата вона, [PERSON] , звернулася до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини, але з`ясувалося, що заповіт оформлений невірно і нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тому вона звернулася до суду з позовом про визнання права власності на будинок брата за заповітом, але суд відмовив у визнанні права власності через відсутність реєстрації заповіту у Спадковому реєстрі. Спадкоємцем її брата є його син - позивач за первісним позовом - [PERSON] , який своєчасно подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. І вона визнає це його право, однак, під час лікування її брата - спадкодавця [PERSON] в лікарні, здійнення йому операції, та на поховання, вона понесла усі витрати на це за власний рахунок. Тому вона, [PERSON] , через свого адвоката та адвоката позивача за первісним позовом - спадкоємця [PERSON] - зверталася до [PERSON] з пропозицією відшкодувати їй витрати, які вона понесла але відповіді не отримала. Тому вона змушена саме у цьому судовому провадженні вимагати відшкодування цих витрат. Позивач за первісним позовом [PERSON] надав на зустрічний позов відзив, яким просив відмовити в його задоволенні, стверджуючи, що позивачка за зустрічним позовом [PERSON] не підтвердила свої доводи належними і достатніми доказами, а надані нею квитанції не сввідчать про те, що ці ліки були придбані саме [PERSON] і саме на її кошти для спадкодавця. Крім того, не можна стверджувати, що він, [PERSON] , не надавав батькові допомоги, оскільки більше, іж 20 років сплачував йому аліменти. Щодо витрат на поховання - то [PERSON] отримала на поховання кошти з відділу соціального захисту населеня, а також вивезла з будинку спдкодавця усі цінні речі. Оскільки вимоги [PERSON] у зустрічному позові безпідставні, то і її вимога щодо компенсації судових витрат - також є безпідставною. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] у відповіді на відзив письмово пояснила, що заперечення [PERSON] проти її доводів в її позові будуються на припущеннях, посилаючись на матеріали справи №497/1519/2020, в ході розгляду якої судом встановлено. на її твердження, що спадкоємець [PERSON] не надавав згоди на операцію, оскільки в нього не було власних вільних коштів. Він, спадкодавець, взагалі жив дуже бідно, про що свідчить занедбаність його, брата, будинку, який обставлений був недорогими речами, які надавала брату вона ж, [PERSON] , оскільки її брат - спадкодавець - не отримував великих доходів, де б не працював - лише невеликі заробітні плати. І саме вона зі свого рахунку, що підтверджується з її виписки по Приват24, - оплачувала усі витрати за лікування брата - спадкодавця [PERSON] . Твердження позивача за первісним позовом [PERSON] у відповіді на її, [PERSON] , зустрічний позов про те, що вона, [PERSON] , вивозила речі з будинку спадкодавця - не базуються на преконливих доказах, оскільки [PERSON] ніколи у будинку спадкодавця не бував і не бачив, як жив його батько - спадкодавець [PERSON] . [PERSON] не було навіть на похованні його батька - спадкодавця [PERSON] , вона, [PERSON] , навіть має обгрунтовані сумніви в тому, що [PERSON] знає де його батько похований - впевнена, що він навіть не мав наміру і не відвідав його могили, а усі його турботи про пам`ять батька обмежуються хвилюванням за отримання у власність спадкового домоволодіння, яке він розраховував отримати заможним. У судовому засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Цоєва В.В. - підтримали вимоги первісного позову та свого відзиву на зустрічний позов, просили задовольнити їх в повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову - з підстав, викладених ними письмово. Позивач [PERSON] надав суду пояснення, аналогічні його письмовим поясненням. [PERSON] - мати позивача [PERSON] за первісним позовом, будучи допитана судом в якості свідка, - підтвердила доводи свого сина - позивача за первісним позовом - [PERSON] . Позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник - адвокат Сахарова Н.М. - також підтримали вимоги, викладені у зустрічному позові та відповіді на відзив і просили задовольнити зустрічний позов в повному обсязі. [PERSON] при цьому пояснила, що [PERSON] дійсно виплачував спадкодавцю [PERSON] аліменти - але в розмірі 10-20 грн. на місяць і останній платіж був приблизно за десять років до смерті спадкодавця, в той час як спадкодавець йому сплачував аліменти в достатньому розмірі. Спадкодавець мав інвалідність, оскільки хворів свого часу на туберкульоз, від якого, доречі, вилікувала його вона ж, [PERSON] за власні кошти. Її, [PERSON] , брат - спадкодавець [PERSON] не був одружений, але мав двох дітей від різних жінок, проте батьківство через суд встановила лише мати [PERSON] - позивача за первісним позовом. Останні кілька років зі спадкодавцем [PERSON] в якості не дружини, а більше компаньонки (приготувати їжу, прибратися) -проживала жінка [PERSON] - яка була допитана в якості свідка у справі №497/1519/2020 - коли суд розглядав справу за її, [PERSON] позовом до [PERSON] про визнання права власності за заповітом на це ж саме спірне спадкове домоволодіння. Ця жінка - [PERSON] після смерті спадкодавця продовжувала проживати у спадковому домоволодінні на умовах, що буде за ним доглядати, але почала спиватися, пустила до себе жити свого сина-наркомана, який й вивіз усі металеві речі з будинку, які й так не були дуже коштовними - радіатори, сантехніку, плиту, тощо, та й ще вони наробили боргів за комунальні послуги. Тому вона, [PERSON] , попросила виїхати з будинку, та виїхала і вже померла. З речей, що були у будинку вона, [PERSON] , врятувала лише газову плиту, яку давала сама колись брату - спадкодавцю і тепер забрала до себе після того, як [PERSON] з будинку виїхала - щоби її, [PERSON] , син, не виніс і цю плитку на металобрухт. Тому цю плитку вона, [PERSON] , готова повернути до будинку, якщо за ним буде хтось доглядати. Крім того, вона, [PERSON] , сподіваючись оформити право спадщини на це спірне домоволодіння весь час будинок навідувала, просила приглядувати за ним сусідів, кормила собак, які жили на подвір`ї. Взагалі, той будинок був придбаний спадкодавцю усією багатодітною її, [PERSON] і [PERSON] родиною - щоби віділити старшого сина - [PERSON] окремо, бо він по молодості не був ідеальним, не бажав одружуватися, обржав жінок. з якими проживав, але вінє її, [PERSON] , братом і їй його було по людськи жалко - він все ж таки працював все житя - просто йому не щастило. Вна, [PERSON] , як дитина з багатодітної родини також важко з молоду працювала, у тому числі й для придбання цього спірного домоволодіння. Все житя вона допомагала брату, у тому числі за рахунок свого чоловіка і своїх дорослих дітей, які останнім часом теж важко працювали за кордоном. Вона не могла покинути рідну людину - брата - спадкодавця [PERSON] напризволяже, завжди йому допомагала, у тому числі часто їжею. одягом. але в його особисте життя не втручалася. Їй боліло. що він не спілкується з сином - [PERSON] , хоча мав бажання - йому не дозволяла спілкуватися з сином мати сина - свідок [PERSON] . Щгодо витрат на лікування та поховання спадкоємця - вона, [PERSON] , надала усі можливі докази і вважає, що вони підтверджують витрати нею її власних коштів на підтримання і лікування спадкодавця, тим більше, що витрати були набагато більшими. але вона не може підтвердити більшу суму - лише цю, що зазначила у своїй зустрічній позовній заяві. Вона підтверджує, що отримала державну допомогу на поховання брата - спадкодавця [PERSON] - в розмірі двомісячної його пенсії - загалом, - чотири тисячі гривень, але в наш час поховання за нашими традиціями неможна здійснити за ці кошти і тому вона витратила набагато більше. ТОму просить задовольнити хоча би ту суму, що визначила і підтвердила. Представник відповідача - Болградської міської ради Одеської області - надіслав суду заяву, що вимоги позову визнає, просить розглянути справу без його участі. Вислухавши у судовому засіданні сторони, розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення обох позовів, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обох позовів - первісного та зустрічного - є обгрунтованими та підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок, спірна нерухомість розташована на [ADDRESS] (а.с.8-9); - [INFO] помер батько позивача [PERSON] - спадкодавець [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] , вид. 17.10.2019р. Болградським районним відділом державної РАЦС ГТУЮ в Одеській області, а/з 610, а.с.43); - згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] (серії [NUMBER] , що видане повторно 10.03.1988р. Болградським РАЦС Одеської області, а/з№173) та свідоцтва про встановлення батьківства (серії [NUMBER] , вид.21.08.1974р. Болградським РАЦС Одеської області, а/з№24) - батьком позивача за первісним позовом [PERSON] - є спадкодавець [PERSON] ; - згідго договору дарування (від 18.08.1984р., за р.№279, а.с.6-7) - спадкодавець [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - рішенням Болградського районного суду Одеської області від 07.07.2021р. №497/1519/2020 та постановою Одеського апеляційного суду від 29.03.2022р. [PERSON] відмовлено у задоволенні її позову про визнання її права власності, як за спадкоємцем за заповітом, - на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані в [ADDRESS] , - які належали її брату - спадкодавцю [PERSON] , що помер [INFO] (а.с.11-17); - постановою приватного нотаріуса Станєвої В.Б. від 03.08.2022р. за №395/02-31, [PERSON] - позивачу за первісним позовом - відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений спірний житловий будинок у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість (а.с.10); - згідно звіту про незалежну оцінку, ринкова вартість житлового будинку, розташованого на [ADDRESS] , - становить 95600грн. (а.с.18-23); - з копії спадкової справи стосовно майна [PERSON] , який помер [INFO] , - вбачається, що з заявами до нотаріуса про отримання у спадщину майна [PERSON] звернулися спадкоємці за законом його майна різних черг - син [PERSON] та рідна сестра [PERSON] ; інших спадкоємців не вбачається ( а.с.43-44); - відповідно до заяви представника відповідача - Болградської міської ради Одеської області - він вимоги позивачів визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст.ст.1216,1220,1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А, відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності за позивачем [PERSON] на вищезазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані на [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом після смерті його батька [PERSON] , що помер [INFO] , - підтверджується вищезазначеними, а також іншими доказами, що були досліджені судом, які містяться в матеріалах справи та ніким й нічим не спростовані. Щодо стягнення понесених [PERSON] витрат на утримання, лікування, догляд і поховання спадкодавця [PERSON] , судом з`ясовано насткпне. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, ст.15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Поняття спадкування внормовано статтею 1216 ЦК України, згідно з якою спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. ст.1232 ЦК України, спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним з них або іншою особою на утримання, догляд та лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд та лікування спадкодавця можуть бути стягненні не більше, ніж за три роки до його смерті. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати мають бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. У ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни із тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та тримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку із цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. За ст.10 цього ж Закону, надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого п.2 ч.2 ст.8 цього Кодексу, здійснюється ритуальними службами або за договором - суб`єктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється у порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Надання ритуальних послуг, не передбачених зазначеним переліком, а також виготовлення предметів ритуальної належності здійснюється за цінами, встановленими за згодою сторін. В силу ст.12 цього ж Закону - надання ритуальних послуг визначається необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таким чином, вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати лише тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам. Згідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються виходячи із їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості пам`ятників і огорожу даній місцевості. Виходячи з визначення поняття поховання відповідно до Закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни із тілом у могилу. Так, згідно необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України №193 від 19.11.2003, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.09.2004р. за №1111/9710, - до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу. Зі змісту вищевказаних норм законодавства також вбачається, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними правовими поняттями, а тому поминальні обіди не входять до комплексу заходів щодо поховання спадкодавця. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 19.03.2018 р. у справі № 554/1793/15-ц. Проте, обов`язковою умовою покладення на спадкоємців обов`язку щодо відшкодування витрат на лікування та поховання спадкодавця є те, що такі витрати мають бути розумними з точки зору їх розміру і необхідності їх здійснення, зазначається і в правових позиціях Верховного Суду, викладених в постановах від 19.03.2018р. (справа №554/1793/15-ц, пров. №61-6381св18), від 10.10.2018р. (справа №713/1434/16-ц, пров. №61-18884св18), від 21.03.2018р. (справа №753/15444/15-ц, пров.№61-2424св18). Згідно зі ст.1232 ЦК України обов`язок щодо відшкодування витрат покладається на всіх спадкоємців. Витрати, понесені на утримання, догляд, лікування і поховання спадкодавця підлягають розподілу між усіма спадкоємцями, які прийняли спадщину, пропорційно до розміру спадкових часток кожного з них. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог також і зустрічного позову та еобхідність стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом понесених позивачем [PERSON] витрат на утримання, лікування, догляд і поховання спадкодавця - в розмірі 32952,51грн., оскільки саме ця сума підтверджена наданими суду квитанціями та письмовими доказами, проти яких обгрунтованих заперечень не надійшло, оскільки відповідач [PERSON] за зустрічним позовом не заперечував, що він не витрачав кошти на тримання, догляд, лікування і поховання спадкодавця, і не заперечував, що це здійснювала сестра спадкодавця - позивачка за зустрічним позовом [PERSON] . Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Що стосується стягнення витрат на користь позивача за професійну правничу допомогу, то суд враховує висновки Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. у Постанові «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», п.47,48 - право на правову допомогу гарантовано ст.ст.8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16.11.2000р. №13-рп/2000; від 30.09.2009р. №23-рп/2009; від 11.07.2013р. №6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано ст.ст.133,137,141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й в разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних з наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). На підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано договір №10 від 16.02.2023р. про надання правової допомоги (а.с.74-77), рощрахунок вартості однієї години ( а.с.78),акт від 20.02.2023р. прийому-передачі послуг про надання юридичної допомоги (а.с.74.), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 003626. У зв`язку з чим, вимоги позову про стягнення судових витрат в частині витрат на правничу допомогу в розмірі 6000грн. - підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 1073,60грн.

Outcome: approved