Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 21.06.2022 [PERSON] через свого представника адвоката Шевченко А.В. звернулась до суду з позовом про встановлення місця проживання дитини. Позовна заява обґрунтована тим, що з 2011 року по 2013 рік вона мешкала однією сім`єю з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . Відповідач надає мінімальну допомогу на утримання дитини. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] . Заборгованість зі сплати аліментів складає 11\~480 грн. З народження дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Вона жодним чином не чинить перешкоди у спілкуванні відповідача з дитиною, однак, відповідач погрожує, що забере дитину та вона буде проживати з ним. Зазначає, що має постійну роботу та стабільний заробіток, має житло, оснащене необхідними умовами для гармонійного розвитку дитини. Вважає, що проживання дитини з матір`ю максимально відповідатиме інтересам гармонійного духовного та фізичного розвитку дитини. Посилаючись на викладене вище, просила суд визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] 18.04.2021 до суду надійшла зустрічна позовна заява від [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначенні способів участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дитиною. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що сторони мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачкою за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] не заперечує проти проживання дитини з матір`ю та після припинення фактичних шлюбних відносин він не чинив перепон щодо проживання дитини з матір`ю. Аргументи [PERSON] щодо погроз забрати дитину не відповідають дійсності. Натомість при кожній його спробі поспілкуватись, побачитись з дитиною, провести час з сином, [PERSON] вчиняла дії, направлені на фактичну заборону [PERSON] спілкуванню із сином. [PERSON] постійно не надає можливості [PERSON] спілкуватись засобами телефонного зв`язку з дитиною, виховувати сина, гуляти з ним на вулиці, відвідувати культурні заходи, оздоровляти дитину, організовувати дитині відпочинок. Фактично відповідачка за зустрічним позовом чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Посилаючись на викладене вище, просить суд усунути перешкоди зі сторони [PERSON] у спілкуванні з дитиною та визначити йому такий спосіб його участі у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] : побачення [PERSON] з [PERSON] за місцем проживання чи перебування [PERSON] , без присутності матері дитини; особисте побачення [PERSON] з [PERSON] щороку 22 лютого - в день його народження, або, у випадку неможливості побачення у день народження з поважних причин - іншого дня за місцем проживання чи перебування [PERSON] , без присутності матері дитини, за умови дотримання прав та інтересів дитини; особисте безперешкодне спілкування [PERSON] з сином за допомогою будь-яких засобів зв`язку, у числі: через мережу Інтернет, мессенджери Sкуре, УіЬег, WhatsАрр, Telegram, тощо, іншими засобами, у будь-який зручний час; щорічний літній відпочинок [PERSON] з [PERSON] строком до 14 днів в межах України за кордоном, без присутності матері дитини; стягнути з [PERSON] на його користь понесені судові витрати. Процесуальні дії у справі. Позиція сторін. Ухвалою судді від 26.01.2022 позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.06.2022 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дитиною. Вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, про встановлення місця проживання дитини. Підготовче провадження відкладено. Ухвалою суду від 01.09.2022 зобов`язано орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації ЗМР надати суду висновок про доцільність або недоцільність визначення місця проживання дитини з його матір`ю та щодо можливості спілкування батька з дитиною у визначені способи. У судовому засіданні 10.01.2023 ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. 16.11.2022 від відповідача за зустрічним позовом [PERSON] через її представника [PERSON] надійшли письмові заперечення на позовну заяву, у яких вона просить відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви у повному обсязі, посилаючись на наступне. Зустрічну позовну заяву вважає не обґрунтованою, оскільки позивачем не надано жодного доказу того, що відповідач перешкоджає бачитись позивачу з дитиною. За останній рік позивач не проявив жодного бажання поспілкуватись з дитиною. Крім того, син сам не виявляє бажання бачитись з батьком. Позивач не звертався до органу опіки та піклування для прийняття останнім висновку про час та дні побачень батька з дитиною. У судових засідання позивач за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом на задоволенні своїх позовних вимог наполягали. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] визнав у повному обсязі позовні вимоги за первісним позовом, про що зробив усну заяву у судовому засіданні 10.01.2023 (а.с.157-158) В судове засідання 06.06.2023 позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі та без фіксації технічними засобами, у якій вона зазначила, що на позовних вимогах первісного позову наполягає, проти вимог за зустрічною позовною заявою заперечує в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання 06.06.2023 не з`явились, від представника відповідача надійшла письмова заява, у якій він просив справу розглядати без їх участі, вимоги за первісним позовом визнає та не заперечує проти їх задоволення, позовні вимоги за зустрічною позовною заявою підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник третьої особи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району Шовкопляс М.В. в судове засідання не з`явилась, справу просила розглядати без її участі та без фіксації технічними засобами, з урахуванням прав та інтересів дитини, враховуючи висновки районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району, про що до суду подала письмову заяву. Фактичні обставити встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , про що зазначено у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с.13). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи № 04-21/7-27 від 10.01.2020 (а.с.14). Згідно з довідками, наданими Запорізьким навчально-виховним комплексом № 60 територіального відділу освіти Шевченківського району від 14.06.2021 № 298, 299 [PERSON] , 2012 року народження, навчається у 3-Б класі, протягом всього часу навчання дитини, батько заклад не відвідував, успіхами у навчанні та суспільному житті не цікавився, дитина виховується матір`ю [PERSON] (а.с.25,26). Згідно з характеристикою, наданою навчальним закладом за місцем навчання [PERSON] характеризується позитивно, зазначено, що мати приводить і забирає дитину, приділяє достатньо уваги вихованню та навчанню дитини, ставлення до дитини відповідальне (27). Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2013 у справі №0827/10226/2012 (провадження № 2/336/293/2013) з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.03.2013 і до повноліття дитини (а.с.15). Згідно з розрахунком заборгованості державного виконавця Шевченківського ВДВС від 02.08.2021 за виконавчим листом № 0827/10226/2012, виданим 19.02.2013 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з [PERSON] станом на 31.07.2021 сума заборгованості склала 112\~480 грн. (а.с.16-17). [PERSON] працює у ДП «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес» з 01.02.2010, економістом з 01.10.2018 цех № 01.02.01.01, про що свідчить довідка ДП ЗМКБ «Прогрес» від 15.06.2021 № 69 (а.с.18), отримує заробітну плату, середній заробіток складає 19\~876,17 грн., про що зазначено у довідці про заробітну плату (а.с.20). Згідно з наданою ДП «Івченко-Прогрес» характеристикою [PERSON] характеризується за місцем роботи позитивно, також характеризується позитивно і за місцем проживання (а.с.19,24). [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка за вказаною адресою, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 07.02.2020 та технічний паспорт на вказаний будинок (а.с.21,22, 23). Дитина [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] перебуває під наглядом педіатричної служби КНП «ЦПМСД № 2» Запорізької міської ради з травня 2018 року. Хлопчик щеплений за віком, на диспансерному обліку не перебуває, зрідка хворіє на респіраторно-вірусні інфекції. Дата останнього огляду педіатра 19.08.2021, дитина прибула у супроводі матері. Відомостей про батька дитини у медпрацівників немає, до лікарів амбулаторії він з сином не звертався, станом здоров`я хлопчика не цікавився, про що свідчить довідка КНП «ЦПМСД № 2» Запорізької МР від 26.08.2021 (а.с.28). Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району як органом опіки та піклування суду надано висновок від 03.04.2023 про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.181-183)., а листом від 31.05.2023 повідомлено суд що Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування не має можливості надати висновок у справі про усунення перешкод у спілкуванні батька [PERSON] з сином [PERSON] , визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, так як [PERSON] наразі виїхав за межі України (а.с.191-192). Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України) Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вказує ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України). Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. 1, ч. 2 ст. 159 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як вказує ст. 9 ч. 3 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини; поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтями 8, 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. При визначенні місця проживання дитини у разі окремого проживання батьків застосовується принцип забезпечення якнайкращих інтересів дитини. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17). У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Олсон проти Швеції" (№ 2) від 27 листопада 1992 року, [PERSON], № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Незважаючи на принцип ст.6 Декларації Прав дитини, якою передбачено, що малолітня дитина може бути розлучена з матір`ю лише за виняткових обставин, суд при прийнятті рішення надає переваги та керується ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Висновки суду. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю. Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району як органом опіки та піклування суду надано висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Враховуючи, що на час розгляду справи у суді дитина проживає з матір`ю, що не суперечить її інтересам, крім того відповідач за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з матір`ю визнав повністю, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дитиною, суд зазначає наступне. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування не має можливості надати висновок про усунення перешкод у спілкуванні батька [PERSON] з сином [PERSON] , визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, так як [PERSON] наразі виїхав за межі України. Позивачем за зустрічним позовом та його представником [PERSON] під час розгляду справи не надано доказів щодо того, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною. Окрім того, представником підтверджено у судовому засіданні, що [PERSON] знаходиться за кордон тривалий час, близько восьми років, і найближчим часом не планує повертатися в Україну, також ним не заперечувався той факт, що коли [PERSON] приїжджав до України, жодних перешкод у спілкування з дитиною йому ніхто не чинив. За таких обставин, судом не встановлено, що [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною, а враховуючи, що останній більше восьми років знаходиться за кордоном і найближчим часом, до закінчення строку воєнного стану, не планує повертатися до України, у той час як дитина з матір`ю проживають на території Запорізької області, визначити спосіб участі батька у вихованні дитини є неможливим. Таким чином, зважаючи на відсутність наданих позивачем за зустрічним позовом належних та допустимих доказів про предмет доказування, суд приходить до висновку про те, що вимоги є не обґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню, обставини, що обґрунтовано доводять позовні вимоги, судом не встановлені, тому зустрічний позов задоволенню не підлягає. В зв`язку з задоволенням основної вимоги за первісним позовом, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом підлягають стягненню на користь позивача за первісним позовом судові витрати, які сплачено позивачем при подачі позову в сумі 992,40 грн. (а.с.35).

Outcome: approved