Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

21 червня 2022 року заявник [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Скоробогатько В.Ю., звернулася до суду з заявою, у якій просив суд визнати обмежено дієздатним громадянина [PERSON] , [INFO] , та призначити його піклувальником [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що заявник [PERSON] є онуком [PERSON] , і з 10.04.1998 року знаходиться під його ( [PERSON] ) опікою. Мати заявника [PERSON] за рішенням суду від 20.02.1998 року позбавлена батьківських прав, батько заявника [PERSON] помер [INFO] . Зазначив, що [PERSON] через втрату зору є обмежено дієздатним, хронічне захворювання останнього призводить до того, що він має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, не має можливості без супроводу сторонньої особи переміщуватися, так як взагалі не бачить, не може читати та писати під сторонньої допомоги, ходити до магазину, купувати собі ліки, продукти харчування, та йому соціально важко адаптуватися в навколишньому середовищі. [PERSON] не може повною мірою забезпечити своє життя та керувати своїми діями, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю, у зв`язку з чим перебуває на обліку у лікаря-офтальмолога. Вказав, що до 19.03.2017 його діду допомагала баба [PERSON] , і після смерті останньої заявник є єдиним хто може доглядати за дідом і допомагати йому. Зазначив, що заявник з 2017 року доглядає за дідом, який є людиною похилого віку, постійно потребує сторонньої допомоги, не може самостійно себе обслуговувати, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Визнання [PERSON] обмежено дієздатним та призначення [PERSON] піклувальником останнього потрібно задля забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів [PERSON] . Ухвалою судді від 22 червня 2022 року відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, призначено судовий розгляд справи на 18 липня 2022 року. 13 вересня 2022 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу на вирішення якої поставлені наступні питання: чи страждає на теперішній час будь-яким психічним захворюванням, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ? Якщо так, то яким? Чи здатний [PERSON] , [INFO] , розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними? Чи потребує [PERSON] , [INFO] , встановлення над ним піклування/опіки? Чи може [PERSON] , [INFO] , за станом здоров`я брати участь у судовому засіданні? Ухвалою суду від 01 червня 2023 року поновлено провадження у справі, оскільки справу повернуто з експертного закладу без виконання ухвали суду від 13.09.2022, у зв`язку з неявкою [PERSON] на експертизу у визначену дату. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, з підстав викладених у заяві, просив розглядати справу на підставі наявних доказів. Суду пояснив, що [PERSON] кожного дня допомагає [PERSON] , особисто приїздить та постійно доглядає за дідом, готує йому їжу та слідкує за станом здоров`я. Зазначив, що не може точно назвати місце проживання [PERSON] на час розгляду справи. Просив звернути увагу на вік [PERSON] , який потребує догляду. Пояснив, що за висновком лікарської комісії [PERSON] не потребує сторонньої допомоги. Також пояснив, що він особисто повідомляв заявнику про дату проведення експертизи, в яку необхідно забезпечити явку [PERSON] , про причини неявки дл проведення експертизи йому невідомо. Представник заінтересованої особи у наданому суду клопотанні просив розглянути справу за його відсутності, надав до суду письмові пояснення в яких заперечив проти задоволення заяви за відсутності висновку судово-психіатричної експертизи про стан психічного здоров`я [PERSON] . На підставі ч. 3 ст. 211, ч. ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності представника заінтересованої особи, неявка якого не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є онуком [PERSON] , і до повноліття заявника [PERSON] буд його опікуном, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 9-14, 26,27). Згідно із копіями виписок із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , у 2016, 2017, 2019 роках перебував на стаціонарному лікуванні в офтальмологічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня №4» (а.с.20-23). Відповідно до копії консультативного висновку спеціаліста КФ КП «Докол» від 12.08.2021 [PERSON] при первинному зверненні встановлений діагноз: незріла катаракта, ВМД, суха форма правого ока, ВМД, фоброзно-ексудативна форма, СНМ І типу лівого ока (а.с.24). Згідно довідок КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» за №5620 від 27.09.2022 встановлено, що [PERSON] , 1941 року народження, під наглядом лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.с.72, 73). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню. У відповідних положеннях підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: ...(e) законне затримання … психічнохворих .... Статтею 30 ЦК України\~визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно норм\~ст.\~36\~ЦК України\~суд може\~обмежити цивільну\~дієздатність фізичної\~особи,\~якщо вона\~страждає на\~психічний розлад,\~який істотно\~впливає на\~її здатність\~усвідомлювати значення\~своїх дій\~та (або)\~керувати ними. Суд\~може обмежити\~цивільну дієздатність\~фізичної особи,\~якщо вона\~зловживає спиртними\~напоями,\~наркотичними засобами,\~токсичними речовинами,\~азартними іграми\~тощо і\~тим ставить\~себе чи\~свою сім`ю,\~а також\~інших осіб,\~яких вона\~за законом\~зобов`язана\~утримувати,\~у скрутне\~матеріальне становище. Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Згідно абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Згідно ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу наведено у\~Законі України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку. Отже, суд може визнати фізичну особу обмежено дієздатною, недієздатною при наявності даних про те, що певний стан її психіки, який проявляється у хронічному, стійкому, тяжкому психічному розладі, позбавляє таку особу здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Такі дані про психічний розлад фізичної особи та вплив цього розладу на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними повинні бути достатніми і переконливими, в інакшому випадку будуть порушені права та законні інтереси такої особи. Відповідно до статті 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово психіатричну експертизу.\~ Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними, такий висновок експертизи повинен бути обґрунтованим та мати конкретний характер. При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Так, ухвалою суду від 13 вересня 2022 року у справі призначалась судово-психіатрична експертиза для встановлення психічного стану [PERSON] , 1941 року народження. 31 травня 2023 року матеріали цивільної справи повернуті з експертного закладу без виконання ухвали від 13.09.2022 у зв`язку з неявкою [PERSON] на експертизу у призначену дату. Суд враховує норму\~ст. 109 ЦПК України, відповідно якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно ст. 1, 2\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до\~Конституції України\~усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 21, частина друга статті 22, частина перша статті 28, частина перша статті 29, частини перша, друга\~статті 55 Конституції України). Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно\~Конституцією\~і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права. Зважаючи на викладене вище, зокрема на відсутність будь-яких доказів наявності у [PERSON] психічного розладу здоров`я, та на його ухилення від участі в експертизі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання [PERSON] обмежено дієздатним. Вимога про призначення піклувальника є похідною, а тому задоволенню також не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed