Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 31 березня 2023 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Великодедеркальської сільської ради, з вимогою про позбавлення батьківських прав. 2. Позовні вимоги обґрунтувані тим, що рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2018 року розірвано шлюб між позивачем та [PERSON] , який 16 вересня 2016 року зареєстровано виконавчим комітетом Радошівської сільської ради Шумськoгo paйону Tернопільської області, актовий запис № 3. У спільному шлюбів народився син - [PERSON] , [INFO] . Батько дитини та відповідач у справі - [PERSON] майже від народження повністю припинив піклування про дитину, спілкування з сином. Він зовсім не дбає про фізичний і духовний розвиток сина [PERSON] , його виховання, підготовку до самостійного життя. Також не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач не цікавиться життям дитини, не вітає сина з святами та Днем народження. Вiдповiдач не надає синові доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Як результат наведених відносин - син [PERSON] батька зовсім не знає. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, є не що інше як свідоме нехтування батьком своїми обов`язками щодо дитини. Така поведінка батька повною мірою виходить з його вини, що в результаті привело до повного ухилення від виховання дитини. Враховуючи наведене, позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 3 вiд 20 грудня 2016 року, вчинений виконавчим комітетом Радошівської сільської ради Шумського paйoнy Тернопільської області. 3. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності із повним визнанням позовних вимог позивача. 4. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Щодо задоволення позовних вимог позивача не заперечують. 5. Позивач та його представник у судовому засідання позовні вимоги підтримали у повному обсязі посилаючись на підстави викладені у позовній заяві. ІІ. Процесуальні дії у справі. 6. Ухвалою суду від 04 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 25 квітня 2023 року, у зв`язку із неявкою відповідача підготовче засідання відкладено на 15 травня 2023 року. 7. Ухвалою суду від 15 травня 2023 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 червня 2023 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00038979740 від 23.03.2023 р. слідує, що [PERSON] 16.09.2016 р., зареєстрував шлюб із [PERSON] , актовий запис № 3, після чого останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». 9. Згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 19.06.2018 р. Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 3, вбачається, що [INFO] в с. Радошівка Шумського району Тернопільської області народився [PERSON] , батьками якої є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 10. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу залишено позивачу [PERSON] її дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». 11. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20.07.2022 р. вказується, що [PERSON] 20.07.2022 р. уклав шлюб із [PERSON] , актовий запис № 80, після чого останні присвоєно прізвище [PERSON] . 12. Відповідно до довідки про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 37 від 09.03.2023 р. виданої Великодедеркальською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що на підставі погосподарської книги № 2, особовий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , склад зареєстрованих такий: [PERSON] , [INFO] - заявник, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - брат, [PERSON] , [INFO] - батько, [PERSON] , [INFO] - мати, [PERSON] , [INFO] - брат. 13. Як вбачається із заяви [PERSON] від 20.09.2022 р., останній не заперечує щоб його позбавили батьківських прав відносно сина [PERSON] , 2016 р.н., у зв`язку з тим, що в нього є інша сім`я. 14. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1990 р.н. по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , 2016 р.н., затвердженого рішенням виконавчого комітету Великодедеркальської сільської ради від 23 вересня 2022 року № 62, з метою захисту прав та інтересів дитини, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити гр. [PERSON] , 1990 р.н., відносно малолітнього сина - [PERSON] , 2016 р.н. ІV. Оцінка Суду. 15. Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 16. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. 17. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для позбавлення батьківських прав. 18. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 19. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. 20. Вимогами частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 21. Відповідно із вимогами ст. 164 Сімейного кодексу України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. 22. Згідно із вимогами статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. 23. Вимогами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. 24. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). 25. Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (п.54) зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Зокрема, Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). 26. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. 27. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. 28. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 29. Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 30. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. 31. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Із матеріалів справи вбачається та встановлено у судовому засіданні, що відповідач [PERSON] не бере участі у вихованні малолітнього сина, не цікавиться його життям та станом здоров`я, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не виявляє до нього батьківської уваги та турботи, не надає матеріальної допомоги на його утримання та не приймає участі у його вихованні. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд оцінює як ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , 2016 р.н. 32. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дітей, у зв`язку з чим, ураховується відсутність будь-якого спілкування відповідача з сином та дочкою досить тривалий час по відношенню до віку дітей, існування реальної можливості виконання батьківських обов`язків, проте їх свідоме не вчинення. За вказаних обставин, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Великодедеркальської сільської ради, з метою забезпечення прав [PERSON] , 2016 р.н., виходячи саме із інтересів дитини, суд приходить до переконання про те, що позов підлягає до задоволення. Верховний Суд у постанові № 459/3411/18 від 29 вересня 2021 року зазначив, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 33. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 4 від 05.04.2023 р. позивачем сплачено 1073 грн. 60 коп., який і підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved