Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

13.09.2018 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до ФОП [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з липня 2011 року по січень 2017 року отримувала медичну допомогу (послуги) у лікаря-акушера-гінеколога ФОП [PERSON] , який здійснював свою діяльність за адресою: [ADDRESS] . Позивачка зазначає, що у липні 2011 року після гінекологічного огляду та ультразвукового дослідження органів малого тазу відповідачем поставлено діагноз - полікістоз яєчників, на підставі якого запропоновано продовжувати гінекологічні щорічні огляди та УЗД контроль. В травні 2015 року після гінекологічного огляду та ультразвукового дослідження органів малого тазу відповідач поставив позивачці новий діагноз - вузлова фіброміома матки 8 тиждень, кіста лівого яєчника, на підставі якого знову запропоновано періодичний огляд та УЗД контроль. Позивачка стверджує, що при цьому лікар не попереджав її, що хвороба вузлова фіброміома матки окрім регулярного обстеження потребує ще й вчасного лікування як захворювання, яке розвивається на фоні гормонального дисбалансу, швидко прогресує та може спричинити негативні наслідки для життя та здоров`я у разі несвоєчасно проведеного лікування. Позивачка вважає, що неналежно надані медичні послуги зумовлені тим, що відповідач не призначив жодного лікування, не направив на проведення повного комплексного огляду, зокрема до лікаря-ендокринолога, лікаря-онколога, лікаря-онколога-хірурга, лікаря-онкогінеколога, лабораторне дослідження, а лише запропонував знову проводити гінекологічний періодичний огляд. 03.07.2015 р. у позивачки погіршилося самопочуття, про що позивачка повідомила відповідача по телефону, однак останній не призначав додаткових обстежень чи лікування. У січні 2017 року стан здоров`я позивачки значно погіршився, перебіг хвороби прогресував, поставлено діагноз - вузлова фіброміома матки 8-9 тиждень, що свідчило про прогресування хвороби та збільшення пухлини, проте з боку відповідача жодних дій вчинено не було. В подальшому позивачка звернулась до інших спеціалізованих закладів охорони здоров`я для повторного обстеження та відповідного лікування. Пройшовши повторну діагностику в інших закладах охорони здоров`я, діагноз підтвердився та вимагав термінового лікування. Зокрема, під час проходження обстеження у закладі охорони здоров`я «Клініка «Моя сім`я» від 02.03.2017 р. поставлено діагноз - фіброміома матки 8-9 тиждень, також виявлено доброякісне захворювання молочних залоз, а саме фіброкістозну мастопатію, а також вузли щитоподібної залози (лівої у розмірі - 4,3 мм та правої у розмірі 5,3 мм), тобто - доброякісну та злоякісну пухлини щитоподібної залози, які вимагали негайного хірургічного втручання. Так, у Центральному госпіталі ВМУ СБУ у 27.04.2017 р. позивачці було проведено лапаротомію (хірургічне гінекологічне втручання) та консервативну міомектомію (операція з видалення міоми матки); у Національному інституті раку поставлено діагноз - фіброаденома правої молочної залози (доброякісне новоутворення у молочній залозі) та проведено секторальну резекцію правої молочної залози (операція з неповного видалення молочної залози); у Клініці «Моя сім`я» на підставі результатів ультразвукового дослідження щитоподібної залози (медичне заключення від 02.03.2017 р.) поставлено діагноз - вузол правої долі щитоподібної залози (об`єм по Brunn ii долі - 4,3 см3 та об`єм по Brunn правої долі - 5,3 см3 (доброякісна та злоякісна пухлини щитоподібної залози); у Державній установі «Національний науковий центр радіаційної академії медичних наук України» поставлено діагноз - правобічний вузловий зоб 3 ст. Еутиреоїдна форма (ліва доля - об`єм 6,6 см3 та права доля - об`єм 10,8 см3) з негайним хірургічним втручанням. 16.11.2017 р. в ДУ «Національний науковий центр радіаційної академії медичних наук України» позивачці проведено операцію - правобічну гемітиреоїдектомію (видалення частки щитоподібної залози). У подальшому позивачка проходила повторні контрольні ультразвукові дослідження органів малого тазу та кольпоскопічні дослідження (від 13.03.2017 р. та 24.04.2017 р.), за якими поставлено наступний діагноз - вузлова фіброміома матки, лейоміома, ендометріоїдна кіста лівого яєчника з необхідним подальшим оперативним лікуванням. Було проведено повторне хірургічне втручання, а саме лапаротомію (хірургічне гінекологічне втручання, яке здійснюється через черевну порожнину), консервативну міомектомію (операція з видалення міоми матки) та цистектомію лівого яєчника (видалення кісти), яке відбулося 29.05.2018 р. Посилаючись на те, що вищевказані наслідки зумовлені саме неналежним наданням відповідачем медичних послуг, зокрема медична (гінекологічна) допомога надана відповідачем з відхиленням від правил (норм) надання такої медичної допомоги, чим порушено чинне законодавство, позивачка вважає, що такими діями відповідача їх завдано матеріальну шкоду в розмірі 39220,00 грн. та моральну шкоду, яка оцінено у розмірі 100000,00 грн., а тому звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 01.11.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою від 12.03.2019 р. вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 13.08.2019 р. задоволено клопотання представника позивача, призначено у справі комісійну судово-медичну експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою від 07.04.2020 р. поновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду від експертної установи надійшли матеріали справи без виконання призначеної експертизи у зв`язку з невиконанням клопотання експерта. Ухвалою від 08.09.2020 р. відмовлено представнику позивача в задоволенні клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи, направлено матеріали справи до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи для проведення комісійної судово-медичної експертизи, призначеної ухвалою від 13.08.2019 р., а також зупинено провадження у справі. Ухвалою від 11.12.2020 р. поновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду від експертної установи надійшло клопотання експерта про надання оригіналів медичної документації. Ухвалою від 05.05.2021 р. задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме на виконання клопотання експерта витребувано з медичних установ необхідні для проведення експертизи оригінали медичної документації. Ухвалою від 06.09.2021 р. задоволено клопотання представника позивача та направлено матеріали справи до експертної установи для проведення комісійної судово-медичної експертизи, призначеної ухвалою від 13.08.2019 р., а також зупинено провадження у справі. Ухвалою від 24.11.2021 р. поновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду від експертної установи надійшов лист щодо залишення експертизи без виконання у зв`язку з тим, що не здійснено оплату за її проведення, а також повернуто матеріали справи. Ухвалою від 31.05.2022 р. задоволено клопотання представника позивача та направлено матеріали справи до експертної установи для проведення комісійної судово-медична експертиза, призначеної ухвалою від 13.08.2019 р., а також зупинено провадження у справі. Ухвалою від 12.12.2022 р. поновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду від експертної установи надійшов лист щодо залишення експертизи без виконання у зв`язку з тим, що не здійснено оплату за її проведення, а також повернуто матеріали справи. Ухвалою від 30.03.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та інших поданих ним заявах по суті справи. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в поданих ним заявах по суті справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що з липня 2011 року по січень 2017 року [PERSON] отримувала медичну допомогу (послуги) у лікаря-акушера-гінеколога ФОП [PERSON] , який здійснював свою діяльність за адресою: [ADDRESS] . Згідно протоколу ультразвукового дослідження від 12.07.2011 р., після гінекологічного огляду та ультразвукового дослідження органів малого тазу відповідач поставив позивачці діагноз - полікістоз яєчників, на підставі якого запропонував продовжувати гінекологічні щорічні огляди та УЗД контроль. Згідно протоколу ультразвукового дослідження від 28.05.2015 р., після гінекологічного огляду та ультразвукового дослідження органів малого тазу відповідач поставив позивачці новий діагноз - вузлова фіброміома матки 8 тиждень, кіста лівого яєчника, на підставі якого знову запропоновано періодичний огляд та УЗД контроль. Позивачка зазначає, що при цьому лікар не попереджав її, що хвороба вузлова фіброміома матки окрім регулярного обстеження потребує ще й вчасного лікування як захворювання, яке розвивається на фоні гормонального дисбалансу, швидко прогресує та може спричинити негативні наслідки для життя та здоров`я у разі несвоєчасно проведеного лікування. Неналежно надані медичні послуги на думку позивачки зумовлені тим, що відповідач не призначив жодного лікування, не направив на проведення повного комплексного огляду, зокрема до лікаря-ендокринолога, лікаря-онколога, лікаря-онколога-хірурга, лікаря-онкогінеколога, лабораторне дослідження, а лише запропонував знову проводити гінекологічний періодичний огляд. Водночас позивачка зауважує, що у неї погіршилося самопочуття, про що вона повідомила відповідача по телефону, однак останній не призначав додаткових обстежень чи лікування. У січні 2017 року, як вказує позивачка, стан її здоров`я значно погіршився, перебіг хвороби прогресував, поставлено діагноз - вузлова фіброміома матки 8-9 тиждень, що свідчило про прогресування хвороби та збільшення пухлини, проте з боку відповідача жодних дій вчинено не було. В подальшому позивачка звернулась до інших спеціалізованих закладів охорони здоров`я для повторного обстеження та відповідного лікування. Пройшовши повторну діагностику в інших закладах охорони здоров`я, діагноз підтвердився та вимагав термінового лікування. Зокрема, під час проходження обстеження у закладі охорони здоров`я «Клініка «Моя сім`я» від 02.03.2017 р. поставлено діагноз - фіброміома матки 8-9 тиждень, також виявлено доброякісне захворювання молочних залоз, а саме фіброкістозну мастопатію, а також вузли щитоподібної залози (лівої у розмірі - 4,3 мм та правої у розмірі 5,3 мм), тобто - доброякісну та злоякісну пухлини щитоподібної залози, які вимагали негайного хірургічного втручання. Так, - у Центральному госпіталі ВМУ СБУ у 27.04.2017 р. позивачці було проведено лапаротомію (хірургічне гінекологічне втручання) та консервативну міомектомію (операція з видалення міоми матки); - у Національному інституті раку поставлено діагноз - фіброаденома правої молочної залози (доброякісне новоутворення у молочній залозі) та проведено секторальну резекцію правої молочної залози (операція з неповного видалення молочної залози); - у Клініці «Моя сім`я» на підставі результатів ультразвукового дослідження щитоподібної залози (медичне заключення від 02.03.2017 р.) поставлено діагноз - вузол правої долі щитоподібної залози (об`єм по Brunn ii долі - 4,3 см3 та об`єм по Brunn правої долі - 5,3 см3 (доброякісна та злоякісна пухлини щитоподібної залози); - у Державній установі «Національний науковий центр радіаційної академії медичних наук України» поставлено діагноз - правобічний вузловий зоб 3 ст. Еутиреоїдна форма (ліва доля - об`єм 6,6 см3 та права доля - об`єм 10,8 см3) з негайним хірургічним втручанням. 16.11.2017 р. в ДУ «Національний науковий центр радіаційної академії медичних наук України» позивачці проведено операцію - правобічну гемітиреоїдектомію (видалення частки щитоподібної залози). У подальшому позивачка проходила повторні контрольні ультразвукові дослідження органів малого тазу та кольпоскопічні дослідження (від 13.03.2017 р. та 24.04.2017 р.), за якими поставлено наступний діагноз - вузлова фіброміома матки, лейоміома, ендометріоїдна кіста лівого яєчника з необхідним подальшим оперативним лікуванням. Було проведено повторне хірургічне втручання, а саме лапаротомію (хірургічне гінекологічне втручання, яке здійснюється через черевну порожнину), консервативну міомектомію (операція з видалення міоми матки) та цистектомію лівого яєчника (видалення кісти), яке відбулося 29.05.2018 р. Як зазначає позивачка, після проведення вищевказаного лікування стан її здоров`я покращився, однак потреба у постійному нагляді кваліфікованих лікарів, здачі аналізів, проходженні досліджень та проведенні обстежень, не відпала. 22.12.2017 р. позивачкою було подано до Клініко-експертної комісії МОЗ України скаргу з приводу неналежної якості медичних послуг та вимогою проведення клініко-експертної оцінки обсягу і якості діагностичних та медичних (гінекологічних) послуг, які були їй надані ФОП [PERSON] Департаментом охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та за дорученням Міністерства охорони здоров`я України від 31.01.2018 р. № 17-06/П-25236/1631-зв розглянуто звернення позивачки щодо надання їй медичної допомоги ФОП [PERSON] та повідомлено, що відповідно до наказів Міністерства охорони здоров`я України від 28.09.2012 р. № 752 «Про порядок контролю якості медичної допомоги», та вiд 05.02.2016 р. № 69 «Про організацію клініко-експертної оцінки якості медичної допомоги», а також наказу Департаменту охорони здоров`я від 14.06.2017 р. № 264 «Про організацію клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування у місті Києві» в межах компетенції проведено клініко-експертну оцінку якості та обсягів наданої позивачці медичної допомоги ФОП [PERSON] . В результатами проведеної клініко-експертної оцінки якості наданої медичної допомоги надано висновок від 16.03.2018 р. за результатами клініко-експертної оцінки якості і обсягів наданої [PERSON] медичної допомоги ФОП [PERSON] . Згідно вказаного висновку встановлено, що 1. Медична допомога [PERSON] надана ФОП [PERSON] не в повному обсязі у частині діагностики та не відповідає клінічному протоколу надання допомоги пацієнтам з діагнозом «Лейоміома матки» та «Правосторонній аднексит», затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.11.2008 р. № 624 «Про внесення змін до наказу МОЗ від 15.12.2003 р. № 582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської гінекологічної допомоги», клінічному протоколу надання медичної допомоги пацієнтам з діагнозом «Ендометріоз яєчників», затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31.12.2004 р. № 676 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги», клінічному протоколу надання медичної допомоги пацієнтам з діагноз «Полікістоз яєчників», затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.07.2011 р. № 417 «Про організацію амбулаторної акушерської гінекологічної допомоги в Україні». 2. Медична документація ПП «Клініка доктора Джабара» ведеться з порушенням вимог наказу МОЗ України від 08.08.2014 р. № 549 «Про внесення змін до деяких наказів Міністерства охорони здоров`я України», зареєстрованого Міністерством юстиції України 29.08.2014 р. № 1049/25826, зокрема відсутня форма № 003-6/о «Інформована добровільна згода пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції знеболення». Таким чином виявлено наступні недоліки (відхилення) при наданні медичної допомоги: 1. Неналежна організація лікувально-діагностичного процесу, у зв`язку з чим ФОП [PERSON] необхідно: 1.1. Забезпечити належну організацію лікувально-діагностичного процесу протягом 1 місяця; 1.2. Рекомендувати та зобов`язати лікаря [PERSON] пройти курси ТУ (тематичного удосконалення): «Медицина молочноi залози», «Репродуктивне здоров`я сім`ї», «Репродуктивна ендокринологія», «Актуальні питання репродуктивного здоров`я жінок» - протягом 6 місяців; 2. Неналежне ведення медичної документації, у зв`язку з чим ФОП [PERSON] необхідно забезпечити ведення медичної документації у відповідності до вимог чинного законодавства та дотримуватись цього постійно. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що внаслідок неналежного надання відповідачем медичних послуг, зокрема медична (гінекологічна) допомога надана відповідачем з відхиленням від правил (норм) надання такої медичної допомоги, чим порушено чинне законодавство, що спричинило негативні наслідки для її здоров`я, а тому позивачка вважає, що такими діями відповідача їх завдано матеріальну шкоду в розмірі 39220,00 грн. та моральну шкоду, яка визначена нею у розмірі 100000,00 грн. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування шкоди за рахунок держави, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частина 2 цієї статті визначає, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Отже, основними елементами для відшкодування моральної шкоди за ст. 1167 ЦК України є: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 3, 4, 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Необхідною підставою для притягнення особи до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність наступних умов: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1167 ЦК України. Отже, бездіяльність відповідача, внаслідок якої було завдано шкоду, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (ст. 11 ЦК України). Так, судом встановлено, що висновком від 16.03.2018 р., складеним за результатами проведеної клініко-експертної оцінки якості і обсягів наданої [PERSON] медичної допомоги ФОП [PERSON] , встановлено ряд недоліків (відхилень) при наданні такої медичної допомоги. На спростування зазначеного доказу стороною відповідача не було надано суду жодного належного і допустимого доказу. Таким чином, приймаючи до уваги вказаний висновок, суд вважає, що позивачкою доведено причинно-наслідковий зв`язок між неправомірною бездіяльністю відповідача, допущеною під час надання їй медичної допомоги, погіршенням стану її здоров`я та тривалим дорогим лікуванням, внаслідок чого остання зазнала моральних страждань. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що з вини відповідача внаслідок його неправомірної бездіяльності, пов`язаної з неналежним наданням медичної допомоги було спричинено позивачці моральні страждання, що полягали у постійному стресі через погіршення стану здоров`я та тривалість проведеного лікування, суд, приймаючи до уваги встановлені у справі обставини, принцип розумності і справедливості, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме вважає за необхідне стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн. Разом з тим, суд вважає, що позов у частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди у вигляді витрат на придбання ліків та проведення операцій, задоволенню не підлягає, оскільки з наданих позивачкою доказів не вбачається, що ці витрати понесені особисто позивачкою та здійснювались на виконання рекомендацій лікарів для усунення наслідків, спричинених саме внаслідок бездіяльності відповідача, а не з інших причин. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог документально підтверджені судові витрати в сумі 3076,56 грн., а саме: 202,56 грн. - витрати по сплаті судового збору; 2874,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial