Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

27\~квітня 2023\~року Акціонерне\~товариство «Оператор\~газорозподільної системи\~«Полтавагаз» (надалі також позивач, АТ «Полтавагаз») звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу в розмірі 5225 грн 82 коп. та судового збору в розмірі 2684 грн. 01 травня 2023 року Новосанжарський районний суд Полтавської області після отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначив судове засідання (а.с. 23). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що АТ «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи на підставі відповідної ліцензії, а відповідач [PERSON] є побутовим споживачем послуг природного газу за адресою: [ADDRESS] , якому як суб`єкту ринку природного газу присвоєно персональний ЕІС-код № 56ХМ26Н20770017S та відкритий особовий рахунок споживача послуг з розподілу природного газу № 20770017. Споживач [PERSON] фактично споживає природний газ, сплачує за спожитий газ, а тому існують між сторонами договірні відносини, оформлені шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу. Поряд із цим, споживач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме: не сплачує за надані послуги з розподілу природного газу. За період із квітня 2020 року по березень 2023 року у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість за послуги з розподілу природного газу, що дорівнює 5225 грн 82 коп. Свої зобов`язання по наданню послуг з розподілу природного газу AT «Полтавагаз» виконало належним чином. Зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості прийнятих послуг в порушення вимог статей 526, 714 ЦК України з боку споживача природного газу, відповідача [PERSON] , не виконані належним чином. Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 33). 20 червня 2023 року надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій він також підтримав позовні вимоги (а.с. 34-35). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 37). 20 червня 2023 року від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій [PERSON] зазначив, що позовні вимоги позивача до нього визнає у повному обсязі (а.с. 36). Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 01 травня 2023 року, якою встановлювався відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання її копії для надання до суду відзиву на позов, разом із судовою повісткою про проведення судового засідання, направлялися на зареєстровану адресу відповідача ( [ADDRESS] ), та отримані [PERSON] 11 травня 2023 року (а.с. 26). Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористався. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, та зважаючи на заяву [PERSON] , справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, зважаючи на заяви позивача та відповідача, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11 січня 2023 року, одним із видів діяльності АТ «Полтавагаз» є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (а.с. 9). Відповідач [PERSON] зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22). Встановлено, що відповідач [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , розподіл якого здійснюється АТ «Полтавагаз» на підставі договору розподілу природного газу. Будучи побутовим споживачем природного газу, абоненту [PERSON] присвоєно персональний ЕІС-код № 56ХМ26Н20770017S та відкритий особовий рахунок споживача послуг з розподілу природного газу № 20770017. Відповідно до картки абонента [PERSON] [NUMBER] , код ЕІС: № 56ХМ26Н20770017S, адреса: [ADDRESS] , станом на березень 2023 року заборгованість за послуги з розподілу природного газу становить 5225 грн 82 коп. (а.с. 15). Із даних картки споживача [PERSON] вбачається, що відповідач споживав природний газ у період, в тому числі, з квітня 2020 року по березень 2023 року у зазначених обсягах (а.с. 16). Оскільки зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості прийнятих послуг з боку споживача природного газу, відповідача [PERSON] , не виконані належним чином, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Норми права, які підлягають застосуванню Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494 (далі Кодекс ГРС). Так, відповідно до положень статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного цивільного права. Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач житлово-комунальних послуг індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. За змістом статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС). Статтею 18 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання. Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Згідно зі\~статтею 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~індивідуальний споживач,\~окрім іншого,\~зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 778, з подальшими змінами, ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території Полтавської області в зоні розташування газорозподільної системи надано АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз». Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Також вимогами «Правил постачання природного газу» та відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. У відповідності до статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2500. Відповідно до п. 1.1 - 1.3 Типового договору постачання природного газу споживачам цей договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником. Умови договору однакові для всіх споживачів України. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник. Висновки щодо правозастосування Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Полтавагаз» від 15.06.2017 № 778 (із змінами), АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (код ЄДРПОУ 03351912) має ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» відповідно до додатка. Згідно з додатком до вказаної вище постанови НКРЕКП від 15.06.2017 № 778 до території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» належить Полтавська область, в тому числі Полтавський район. Отже, АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» має відповідну ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Полтавської області та Полтавського району. Таким чином, оскільки оператором газорозподільної системи на території Полтавської області на підставі відповідної ліцензії є АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», а [PERSON] є споживачем послуг природного газу за адресою: [ADDRESS] , якому присвоєно номер особового рахунку [NUMBER] , який фактично споживає природний газ та сплачував за спожитий природній газ, зокрема, до березня 2021 року (а.с. 14), суд доходить висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу. Так, акцептування [PERSON] договору про розподіл природного газу, а отже, і факт приєднання побутового споживача до умов зазначеного договору, відбулось шляхом вчинення ним дій, зокрема, щодо щомісячного споживання різних об`ємів природного газу, що підтверджується зміною показань газового лічильника за адресою споживача по особовому рахунку № [NUMBER] та вбачається з розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідачу, а також оплатою вартості спожитого газу постачальнику (а.с. 14-16). Суд зазначає, що приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу та документально підтверджене споживання природного газу. [PERSON] отримував послуги з постачання природного газу, оплачував вартість спожитого газу. Як вбачається з наданої позивачем інформації відносно платежів за спожитий газ (а.с. 14) по абоненту [PERSON] , у період до березня 2021 року за його особовим рахунком здійснювалась оплата вартості спожитого газу. Факт споживання природного газу та його доставка споживачу [PERSON] підтверджується наданою позивачем інформацією щодо підсумків споживання газу (а.с. 16). Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що [PERSON] отримував послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання, однак не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з квітня 2020 по березень 2023 року перед АТ «Полтавагаз», яке є оператором газорозподільної системи на території Полтавської області, у розмірі 5225 грн 82 коп. Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем АТ «Полтавагаз» за наведений період відповідно до вимог Кодексу ГРМ, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, та тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз» у відповідні періоди, об`ємів споживання відповідачем природного газу. Відповідний розрахунок вартості розподілу природного газу за адресою споживача по особовому рахунку № [NUMBER] здійснено позивачем, який у суду не викликає сумніву. Водночас, [PERSON] зазначений розрахунок не спростував та свого контррозрахунку не надав. При цьому матеріали справи не містять документів, які б підтверджували те, що [PERSON] не є споживачем природного газу, що у спірний період природний газ не постачався до будинку відповідача або постачався іншим постачальником, з яким відповідач уклав відповідний договір і послуги якого сплачував, відсутні відомості про звернення відповідача до позивача з заявами про відключення від споживання природного газу. Висновки щодо застосування норм права у близьких за змістом правовідносинах, зокрема, щодо приєднання до публічного договору (акцептування договору), містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 161/11800/19 (провадження № 14-119цс20), у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21). Таким чином, оскільки відповідач приєднався до Договору розподілу природного газу (акцептування договору), про що свідчать дії відповідача по споживанню природного газу на об`єкті нерухомості за адресою: [ADDRESS] , між сторонами виникли правовідносини врегульовані таким договором. Через неналежне виконання умов типового договору та Правил надання населенню послуг із газопостачання в частині оплати наданих йому послуг, у відповідача за період з квітня 2020 року по березень 2023 року утворилася заборгованість за послуги з розподілу природного газу, яка станом на 01 квітня 2023 року складає - 5225 грн 82 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача. Згідно частинами 1-2, 4 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнав, суд вважає за можливе ухвали рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та наявним у справі доказам та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що позивачем за подачу вказаного позову сплачено судовий збір відповідно до\~платіжного доручення\~№ 2007\~від 30\~березня 2023\~року у\~сумі 2684\~грн 00\~коп., враховуючи те, що відповідач позов про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу визнав до початку розгляду справи по суті, про що вказав у поданій до суду заяві, суд приходить до висновку про те, що Акціонерному товариству\~«Оператор газорозподільної\~системи «Полтавагаз»має бути повернуто з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1342 грн 00 коп., сплаченого ним при поданні цього позову відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, та про стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору у сумі 1342 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved