Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Позивач 03.01.2023 звернувся до суду із позовом до відповідачки про зміну ( зменшення ) розміру аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що судовим наказом по справі № 545/665/19, виданим Полтавським районним судом Полтавської області 27.03.2019, з нього - [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на утримання дитини, визначається судом. За умовами ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину-однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку ( доходу ) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ ( 78912 ) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька ( або ) у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181, 183, 184 СК України ). При визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження ( ч. 3 ст. 181 СК України ). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження ( зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку ( доходу ) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки ). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей ( ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку ( доходу ) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» ). Зазначена позиція повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 05.02.2014 по справі № 6-143цс13. Зауважує, що останнім часом він має нерегулярний, мінливий заробіток, що пов`язано з тим, що він є військовослужбовцем. Його доходи прямо залежать від участі у безпосередніх бойових діях, займаної посади, підрозділу та інших не залежних від нього чинників. Зазначені обставини дають підстави для визначення розміру аліментів на тримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі. Розмір такої суми з урахуванням інтересів дитини та вимог ч. 5 ст. 183 СК України вважає за необхідне визначити на рівні 15 000 грн., але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ним понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн., питання про компенсацію яких з боку відповідачки він не ставить. Інших судових витрат при зверненні до суду він не ніс та понести у зв`язку з розглядом справи не очікує, у зв`язку з чим їх попередній ( орієнтовний ) розрахунок не виконується. Прохав : змінити ( зменшити ) розмір аліментів, стягнутих судовим наказом по справі № 545/665/19, виданим Полтавським районним судом Полтавської області 27.03.2019 з нього - [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття, визначивши його у твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн. щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . \~ \~ \~ \~Судові итрати по справі залишити по фактично понесених. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Представник позивача адвокат Ковальов А.І., надавши суду заяви про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримує та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка не надала відзиву на позов, надавши письмове пояснення, де вказала, що одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи. Судом встановлено, що судовим наказом Полтавського районного суду Полтавської області від 27.03.2019 у справі № 545/6655/19 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Машівка Машівського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків : [NUMBER] , зареєстрованого в [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків : [NUMBER] , проживаючої за адресою : [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку ( доходу ) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачем не надано доказів мінливості його доходів, окрім їх зростання або різкого зменшення доходів позивача як платника аліментів на утримання дитини. Також, позивачем не надано будь-яких інших доказів щодо інших обставин, що впливають на визначення ( зміну ) розміру аліментів. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню згідно ст. 180-182, 192 СК України, оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, зазначений у судовому наказі розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ( кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України ).

Outcome: dismissed