Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, встановлений судовим наказом Індустріального районного суду м.Дніпропетровська по справі №202/6247/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на 1/3 частку заробітку (доходу) платника аліментів на утримання двох дітей. Обгрунтовуючі позовні вимоги, зазначила, що сторони є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] [PERSON] [INFO] . Після розлучення діти проживають з позивачкою. Судовим наказом Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2017 року по справі №202/6247/17 з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В наслідок зміни життєвих обставин вважає,що 50% прожиткового мінімуму не забезпечує всіх потреб дітей, є мінімальною виплатою , при тому, що відповідач сплачує аліменти нерегулярно. Вважає,що відповідач має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі , що відповідає інтересам дітей. Тому, користуючись правом, передбаченим ст.192 СК України, просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на 1/3 частку від заробітку ( доходу) відповідача на двох дітей до їх повноліття. Ухвалою від 24 січня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду за участю сторін. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Зазначили, що з моменту ухвалення судового наказу змінились обставини. Позивачка самотужки утримує дітей, тому що відповідач не платить своєчасно аліменти, хоча і працевлаштувався на постійну роботу. Коли він мав постійне місце роботи, вона відкликала виконавчий документ із ДВС та подала його безпосередньо на підприємство для усунення бюрократичної тяганини. Після його звільнення з роботи виплати припинились і він сплачує тепер аліменти не щомісячно а періодичними платежами. Її матеріальне становище значно погіршилось,тому що її батько в 2021 році потрапив в ДТП і отримав інвалідність 2 групи , та вона мала за ним доглядати. Захворювання прогресувало і 24.01.2023 року батьку була встановлена 1 група інвалідності,та згідно висновку МСЕК, він потребує постійної сторонньої допомоги . Тому вона втратила можливість працювати, а отримує лише соціальну виплату по догляду за інвалідом, що становить близько 2330 грн. Таки чином, просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на дітей з мінімально гарантованого розміру на 1/3 частку від його доходу, що більше відповідає інтересам дітей та гарантує їх матеріальне забезпечення з боку батька у разі збільшення його заробітної плати. Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що відповідач частково визнає позов, а саме не заперечує проти зміни способу стягнення аліментів, але заперечує проти розміру стягнення в розмірі 1/3 заробітку ( доходу) на двох дітей, тому що це поставить його і сім`ю в складне матеріальне становище. Його життєві обставини погіршились. Він має постійне місце роботи, але із-за воєнного стану підприємство в режимі простою, відповідно і заробітна плата виплачується не в повному обсязі. Змінився його сімейний стан В повторному шлюбі він вже має третю дитину. Дружина внутрішньо переміщена особа , не працює. Офіційно, щомісяця , аліменти в розмірі зазначеному в виконавчому документі відповідач не сплачує, тому що виконавче провадження закрите за ініціативою позивачки, а його теперішній дохід не дозволяє щомісяця сплачувати аліменти навіть в тому розмірі,який встановлений судом. Але, відповідач допомагає позивачці утримувати дітей, сплачує аліменти періодичними платежами, спілкується з дітьми, дає їм певні кошти, купує речі. Тому, погоджується лише на зміну розміру на заробітку ( доходу) на обох дітей. Вислухавши сторони, дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено на підставі копій свідоцтв про народження, що сторони є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .( а.с.9-10) Сторонами не оспорюється та підтверджується судовим наказом Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02.10.2017 року по справі №202/6247/17, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до їх повноліття. І на момент звернення з позовом діти не досягли повноліття. ( а.с.15) Відповідно до довідки про склад сім`ї позивачка [PERSON] проживає з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] , а також з батьками [PERSON] та [PERSON] ( а.с.12) Відповідно до довідок Лівобережного УПСЗН Дніпровської міської ради [PERSON] дійсно надає соціальні послуги особі з інвалідністю 1 групи [PERSON] з 01.02.2023 року по теперішній час та отримує компенсацію за надання цих послуг в розмірі 2393.62 грн. щомісяця. Відповідно до довідки ПФУ форми ОК-7 [PERSON] мала наступний доход: за 2021 рік 24500грн.,за 2023 рік-13400 грн. Відомості про доход за 2022 рік відсутні. Відповідно до листа Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції ( м.Одеса) на виконанні перебувало виконавче провадження ВП №54994872 з примусового виконання судового наказу №2-н/202/232/2017 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання 2 малолітніх дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину до досягнення повноліття . Але 22.01.2019 року було повернуто виконавчий документ стягувачу за її заявою для самостійного пред`явлення до бухгалтерії підприємства. Більше на виконання не надходив. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] відповідач [PERSON] перебуває в повторному шлюбі з [PERSON] з 20.12.2019 року, та від шлюбу, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] має дитину [PERSON] , [INFO] .( а.с.38,39) Відповідно до довідки ТОВ «ЕТЕМ» [PERSON] працює інженером з 19 січня 2022 року та його дохід за 2022-2023 рік склав 46035.98 грн., а з 01.04.2022 року по 30.04.2022 року та з 01.08.2022 по 31.05.2023 року знаходився у відпустці без збереження заробітної плати ( а.с.46) Дохід [PERSON] , відповідно до інформаційної довідки ПФУ форму ОК-7 становив: в 2017 році -40112.22 грн , в 2021 році- 40651,87грн., в 2022 році - 52587,07 грн., Відповідно до довідки ТОВ «ЕТЕМ» [PERSON] працює інженером з 19 січня 2022 року та його дохід за 2022-2023 рік склав 46035.98 грн., а з 01.04.2022 року по 30.04.2022 року та з 01.08.2022 по 31.05.2023 року знаходився у відпустці без збереження заробітної плати ( а.с.46) Таким чином, предметом спору є зміна розміру та способу стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей з 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на 1/3 частку від доходу платника аліментів. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Також, відповідно до вимог п.5 ч.1.ст.161 ЦПК України аліменти на дитину можуть бути стягнуті у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку\~підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Але ж, виходячи із правової позиції Верховного Суду України\~у справі за № 143цс13від 05.02.2014 року зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Зазначений правовий висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Судом в постанові від 16 вересня 2020 року в справі N 565/2071/19, провадження N 61-9460 св 20. Із дослідження заяв по суті справи, та наданих сторонами доказів вбачається, що звертаючись до суду з позовом про зміну способу та розміру аліментів, позивач посилалась на те, що у неї змінився матеріальний стан, оскільки вона не може працювати внаслідок того, що надає соціальну допомогу хворому батьку , а відповідач не регулярно сплачує аліменти у встановленому судовим наказом розмірі при тому, що працевлаштувався на постійне місце роботи та має постійний дохід. Вважає,що зміна способу стягнення з 50% відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину на 1/3 частку доходу платника аліментів на обох дітей справедливо забезпечить матеріальне становище малолітніх дітей, що проживають з нею. Відповідач, в свою чергу стверджує про зміну сімейного стану ( народження третьої дитини) та погіршення майнового стану, унеможливлює сплату ним аліментів в розмірі 1/3 частки його доходу на обох дітей. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає доведеним, що малолітні діти, на користь яких відповідач має сплачувати аліменти за судовим наказом , проживають з позивачкою і є доведеним погіршення матеріального становища позивачки, яка тимчасово втратила можливість працювати із-за виконання нею функцій по постійному догляду за хворим членом сім`ї. Вона отримує лише соціальну виплату в розмірі 2393.62 грн. щомісяця, що не є достатнім для забезпечення належного утримання дітей. Із досліджених судом доказів вбачається, що відповідач має постійне місце роботу та постійний дохід , що дозволяє стягнення аліментів в частці від доходу платника аліментів. На думку суду, при таких обставинах зміна способу стягнення аліментів з твердої суми - 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на частку від доходу відповідача, та розмір стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки доходу не є надмірним тягарем для відповідача , та буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, на користь яких відповідач сплачує аліменти і не погіршить інтереси дитини, яка народилась в новому шлюбі. Така позиція суду, окрім іншого, ґрунтується і на положеннях ч.1 ст. 3, ч.1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З Конвенцією про права дитини кореспондуються вимоги ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не приймає доводи відповідача про те, що на момент звернення позивачки з позовом у відповідача, який є платником аліментів, змінився сімейний стан, у нього народилась дитина, що породжує обов`язок позивача як батька утримувати і цю дитину, дружина внутрішньо переміщена особа, не має доходу і перебуває на його утриманні, а також погіршився матеріальний стан, тому що , маючи постійну роботу, він із-за простою не отримує в повному обсязі заробітну плату. При цьому\~суд виходить\~із того\~що такий\~спосіб та\~розмір стягнення\~аліментів -1/3\~частка від\~доходу платника\~аліментів на\~двох дітей,\~навіть враховуючи\~обов`язок \~платника утримувати\~на такому\~ж рівні\~і дитину,\~яка народилась\~в новому\~шлюбі ,не\~погіршить матеріального\~становища його\~як платника\~аліментів,\~який має\~на день\~розгляду справи\~сплачувати аліменти\~в мінімально\~гарантованому розмірі\~-\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~ на\~кожну дитину\~ та\~не буде\~перевищувати максимальний\~рівень стягнення\~за виконавчим\~документом із\~заробітної плати\~(\~доходу),\~що має\~бути виплачена\~йому як\~працівнику,\~відповідно до\~положень ст.70\~Закону України\~« Про\~виконавче провадження» . Той факт,\~що позивачкою\~був відкликаний\~виконавчий документ\~про стягнення\~аліментів на\~малолітніх дітей\~ із\~виконавчої служби\~не звільняє\~відповідача від\~виконання батьківських\~обов`язків ,відповідно\~до ст..180\~СК України,\~і цей\~обов`язок є\~ особистим, індивідуальним, а не солідарним. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, в новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили,що узгоджується з положеннями абз.4п.23Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006року,відповідно до якої при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати по справі складаються із судового збору , який на день звернення з позовом становить 992,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, судові витрати слід покласти на відповідача, відповідно до вимог ст.141ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved