Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи: заявниця [PERSON] звернулася до суду зі заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк 6 місяців зі заборонами щодо: перебування в місці її проживання (перебування) за адресою [ADDRESS] ; обмежити спілкування з нею; заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця її проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування; заборонити особисто і через третіх осіб її розшуковувати, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;заборонити вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з нею або контактування через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Свої вимоги мотивує, що 18 лютого 2009 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2022 року шлюб між ними було розірвано. На даний час вона проживає за адресою [ADDRESS] на орендованій квартирі. Тривалий час [PERSON] вчиняє психологічне і фізичне насильство проти неї, а саме: вчиняє погрози фізичної розправи, знищення особистих речей, принижує, ображає у нецензурній формі та заподіює тілесні ушкодження. Також [PERSON] постійно висловлюється образливо та нецензурно, публічно ображає її. З приводу безкінечних конфліктів вона неодноразово зверталася зі заявами до Калуського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківської області. 24.02.2023 [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно неї,а також погрожував їй фізичною розправою. Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2023 року [PERSON] визнано винуватим за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.25.02.2023 близько 17 год. 30 хв., 26.02.2023 близько 11 год. 00 хв., 01.03.2023 близько 09 год. 00 хв., 28.03.2023 близько 17 год. 00 хв. [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно неї, а саме: писав смс-повідомлення, в яких ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди її психічному та фізичному здоров`ю. Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2023 року [PERSON] визнано винуватим за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Окрім цього, 24.02.2023 та 07.04.2023 на [PERSON] заведена спеціальна картка обліку факту вчинення домашнього насильства, він перебуває на профілактичному обліку в Калуському відділі поліції ГУ НП в Івано-Франківській області як особа, яка вчинила домашнє насильство. Після цього останній своєї поведінки не змінив, продовжує вчиняти скандали, вживаючи при цьому нецензурну лексику, погрожує фізичною розправою та заподіює тілесні ушкодження. Отже, дії [PERSON] викликають у неї побоювання за свою безпеку, від чого вона не може особисто себе захистити, тому вважає, що до [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис, щоб забезпечив дієвий та ефективний спосіб захисту від недопущення повторних випадків. Заявниця та її представник [PERSON] подали до суду заяви, згідно з якими вимоги, викладені у заяві, підтримали та просили її задовольнити. Розгляд справи просять проводити без їх участі. Представник Калуського міського центру соціальних служб подала до суду заяву, в якій значила, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд її задоволити. Розгляд справи просить проводити без її участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 05.06.2023, відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом сторін. 07.06.2023 заявниця та її представник [PERSON] подали до суду заяви, згідно з якими вимоги, викладені у заяві, підтримали та просили її задовольнити. Розгляд справи просять проводити без їх участі. 07.06.2023 представник Калуського міського центру соціальних служб подала до суду заяву, в якій значила, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд її задоволити. Розгляд справи просить проводити без її участі. Фактичні обставини, встановлені судом: працівниками Калуського РВП було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] , де постраждалою особою є [PERSON] , серії АА № 300150 від 24.02.2023 строком на 10 діб, згідно з якими кривдникувстановлювалося зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи (а.с. 10). Відповідно до формоцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 24.02.2023 та 27.02.2023 встановлено, що [PERSON] є кривдником, а [PERSON] постраждалою особою. Кривдник колись погрожував вбити постраждало особу та/або її дітей, застосовував раніше фізичне насильство, яке мало наслідком спричинення середнього та/або тяжкого ступеня тілесних ушкоджень, схильний до сильних та/або постійних ревнощів, залякував, переслідував або погрожував постраждалій особі та/або її дітям, нападав на постраждалу особу та/або дітей за межами домашнього середовища, поведінка кривдника вплинула на безпеку постраждалої особи та/або безпеку її дітей, кривдник має алкогольну залежність або зловживає алкогольними напоями, має фінансові проблеми, виганяв постраждалу особу та/або її дітей з місця проживання та/або погрожував здійснити такі дії (а.с. 11, 12) Відносно [PERSON] працівниками Калуського РВП складено протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 24.02.2023, 08.03.2023, де потерпілою є [PERSON] за фактами вчинення ним домашнього насильства відносно останньої 24.02.2023, 26.02.2023, 01.03.2023 (а.с. 13-15). [PERSON] перебуває на «К» обліку, як особа, яка вчинила домашнє насильство в сім`ї, що підтверджується спеціальними картками обліку факту вчинення домашнього насильства. Потерпілою особою є [PERSON] (а.с. 16, 19, 20). Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.03.2023 у справі № 345/959/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та згідно зі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнено його від адміністративної відповідальності і обмежено усним зауваженням. Зі змісту постанови встановлено, що 24.02.2023 близько 19.50 годин в [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно [PERSON] , а також погрожував їй фізичною розправою (а.с. 17). Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.05.2023 у справі № 345/1182/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень. Зі змісту постанови встановлено, що 25.02.2023 близько 17 год. 30 хв., 26.02.2023 близько 11 год. 00 хв., 01.03.2023 близько 09 год. 00хв., 28.03.2023 близько 17 год. 00 хв., [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини [PERSON] , а саме: писав смс-повідомлення, в яких ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди психічному та фізичному здоров`ю останньої (а.с. 18). Видача обмежувального припису має значення для заявниці, оскільки допоможе запобігти вчиненню домашнього насильства відносно неї. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані заявником на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони представника заінтересованої особи, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Факт притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності з приводу вчинення ним домашнього насильства відносно заявниці підтверджується наявними в матеріалах справи постановами суду, якими його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 17, 18), окрім цього, обставини вчинення домашнього насильства підтверджуються також складеним відносно нього терміновим заборонним приписом(а.с. 10), також тим, що він перебуває на профілактичному обліку як кривдник (а.с. 16, 19, 20). З огляду на викладене, суд враховує те, що поведінка [PERSON] може негативно впливати на заявницю. Матеріалами справи підтверджується вчинення [PERSON] систематичного домашнього насильства відносно [PERSON] , що вказує про наявність ризику повторного вчинення домашнього насильства. За таких обставин вимоги заявниці про видачу обмежувального припису щодо обмеження прав кривдника і покладення на нього обов`язків є обґрунтованими. Водночас, ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не непередбачено покладення на кривдника такої заборони, як обмеження спілкування з постраждалою дружиною (тільки передбачено з постраждалою дитиною), тому в цій частині заяви необхідно відмовити. При цьому, суд звертає увагу, що встановлення інших обмежень та покладення відповідних обов`язків на кривдника, які просить заявниця, спрямовано на безпосереднє уникнення (обмеження) спілкування між нею та [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. З урахуванням обставин справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що встановлення відповідних обмежень запобігатиме вчиненню [PERSON] домашнього насильства, а строк видачі припису необхідно визначити на шість місяців. На підставі викладеного, ст.ст. 1, 3, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: partial