Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, розрахованої на підставі ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~ за кредитним договором, посилаючись на те, що 04.09.2007 сторони уклали кредитний договір № 820/2-27/21/047/200, відповідно до якого відповідач отримав у позивача кредит для придбання нерухомого майна у сумі 29750 грн. зі сплатою 11,75% річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 03.09.2022. Своїх зобов`язань за договором [PERSON] не виконав, в зв`язку з чим станом 02.01.2023 за ним виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 142693 грн. 89 коп., з яких: 22882грн. 37 коп. -\~сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість, 119811 грн.\~51 коп. - сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 2684 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 19.04.2023 провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~Відповідач заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзив на позов суду не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендований лист суду про отримання поштового відправлення, повернутий на адресу суду. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… АКБ СР «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] 04.09.2007 уклали кредитний договір № 820/2-27/21/04-7/200, відповідно до якого банк надав кредитні кошти в сумі 29750 доларів США, а відповідач зобов`язався їх повернути, зі сплатою відсотків в розмірі 11,75%, а також комісії. 20.10.2008 сторони уклали додаткову угоду до договору кредиту № 820/2-27/21/04-7/200 та домовились з 20.10.2008 встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 14% річних. Рішенням АТ «УКРСОЦБАНК» від 15.10.2019 № 5/2019 все майно, права та обов`язки АТ «УКРСОЦБАНК» передані АТ «АЛЬФА-БАНК». 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» прийнято рішення про зміну назви АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК». Внаслідок не виконання умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2ст. 625 ЦК України,\~яка станом на 02.01.2023 складає 142693 грн. 89 коп. Вказані обставини встановлені судом на підставі письмових доказів, а саме: -копії договору\~кредиту №\~820/2-27/21/04-7/200 від 04.09.2007, відповідно до якого відповідач отримав у позивача кредитні кошти; -розрахунку заборгованості\~відповідача за\~кредитним договором\~№ 820/2-27/21/04-7/200 від\~04.09.2007,\~відповідно до\~якого станом\~на 02.01.2023\~за ним\~виникла заборгованість\~за кредитним\~договором в\~загальному розмірі\~142693\~грн.\~89\~коп., з яких:\~22882грн.\~37\~коп.\~-\~сума\~заборгованості за\~ставкою 3%\~на кредитну\~заборгованість,\~119811\~грн.\~51\~коп.\~-\~сума заборгованості\~за інфляційними\~витратами на\~кредитну заборгованість.\~ Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.625\~ЦК України у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом вказаної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016 року у справі №6-2168цс15 та Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. Враховуючи\~наведене,\~суд дійшов\~висновку,\~що вимога\~позивача до\~відповідача цілком\~обґрунтована,\~оскільки останній\~не виконав\~умов укладеного\~з ним\~договору і\~тому з\~відповідача слід\~стягнути на\~користь позивача\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ 820/2-27/21/04-7/200 від\~04.09.2007,\~розраховану на\~підставі ч.2\~ст.\~625\~ЦК України,\~що станом\~на 02.01.2023 складає 142693 грн. 89 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2684 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 549, 1049, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України, суд -

Outcome: approved