Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

14 вересня 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор за договором факторингу №30112021 від 30 листопада 2021 року, укладеним з кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої на свою користь заборгованість за кредитним договором №4087734 від 30 квітня 2021 року в розмірі 23 484 гривень, а також понесені судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 2 481 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 квітня 2021 року між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» укладено кредитний договір №4087734 в електронній формі, з умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» надало позичальникові грошові кошти в сумі 7 300 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Оскільки відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором №4087734 від 30 квітня 2021 року належним чином не виконала, то станом на 30 листопада 2021 року має заборгованість, загальний розмір якої становить 23 484 гривень, з яких: 7 300 гривень заборгованість за тілом кредиту, 16 184 гривень - заборгованість по відсоткам. Враховуючи відмову [PERSON] сплатити заборгованість у добровільному порядку, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор за договором факторингу №30112021 від 30 листопада 2021 року, до якого перейшло право вимоги за спірним кредитним договором, вимушено звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року позовну заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив у встановлений судом строк не подала. Ухвалою суду від 14 червня 2023 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 квітня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», як кредитором, та [PERSON] , як позичальником було укладено кредитний договір №4087734, за умовами якого (пункт1.2 Договору) кредитор надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язувався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с.6-10). Сума кредиту складає 7 300 гривень. Строк дії кредиту: 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитору 30 травня 2021 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому пунктом 4.3 цього Договору (пункт 4.1 Договору). Відповідно до пункту 1.5.1, 1.7 Договору процентна ставка за користування коштами кредиту становить 1.90 % в день, та 649, 14% річних. Тип процентної ставки- фіксована. За пунктом 2.1 Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавецем зі свого поточного рахунку на карту позичальника, реквізити якої надані позичальником. Відповідно до пунктів 3.1-3.3 Договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту. Розмір процентної ставки, встановлений пунктом 1.5.1 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений в односторонньому порядку. Відповідно до Розділу 6 Договору кошти кредиту, одержані позичальником за Договором, повертаються ним в повному обсязі у валюті кредиту не пізніше дня повернення кредиту (включно), з урахуванням пролонгацій, передбачених цим Договором, на поточний рахунок кредитодавця, зазначений в Договорі або на веб сайті товариства, Пунктом 6.3 Договору визначено, що у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються на погашення заборгованості недостатньо, погашення здійснюється у певній черговості, а саме прострочені зобов`язання по процентам, прострочені зобов`язання по кредиту; у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються на погашення заборгованості недостатньо, погашення здійснюється у певній черговості, а саме строкові зобов`язання по процентам, строкові зобов`язання по кредиту; у третю чергу здійснюється сплата інших платежів за Договором. Відповідно до пункту 10.6 Договору зазначений Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони кредитодавця в Особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер телефону повідомлений останнім в заяві на отримання кредиту. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом цього Договору вважається направленням кредитодавцю повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. За пунктом 10.2 Договору, такий діє з моменту його підписання сторонами та до повного виконання позивальником зобов`язань за цим договором. Таким чином, реєстрація [PERSON] на сайті товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», подання відповідачем заповненої заявки на отримання кредиту із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів та підтвердження позивачем заявки на отримання позики, у передбачений спосіб, свідчать про те, що відповідач була ознайомлена з усіма істотними умовами отримання позики. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві суму позики. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до приписів статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Відповідно до статті 652 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Таким чином, [PERSON] без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету не зміг би укласти кредитний договір із товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», тому укладення кредитного договору у запропонованій позивачем формі відповідало внутрішній волі відповідача і цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Вказана позиція суду узгоджується з висновком зробленим Верховним Судом у постанові від 07 жовтня 2020 року по справі 127/33824/19 (за аналогічними правовідносинами). Судом також встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредитні кошти шляхом перерахування на карту позичальника, що зазначена нею коштів в розмірі 7 300 гривень. У свою чергу, [PERSON] зобов`язання за Договором в частині повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконала, у зв`язку з чим за зазначеним договором утворилася заборгованість. Відповідно до договору факторингу №30112021 від 30 листопада 2021 року, між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як новим кредитором, укладено договір за умовами якого до останнього перейшли належні товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі. Внаслідок передачі прав вимоги за цим Договором, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав грошових вимог кредитора за кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №30112021 від 30 листопада 2021 року, новому кредитору перейшло право вимоги за кредитним договором №4087734 від 30 квітня 2021 року, укладеного із [PERSON] , при цьому, залишок заборгованості по тілу кредиту становить 7 300 гривень, залишок заборгованості по відсотках становить 16 184 гривень. Загальна сума заборгованості становить 23 484 гривень. Зазначена сума відображена також в розрахунку заборгованості за кредитним договором №4087734 від 30 квітня 2021 року, проведеного товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» станом на 30 листопада 2021 року. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України обов`язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Частиною першою статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Таким чином, суд дійшов висновку, що зобов`язання, які взяла на себе [PERSON] при укладені кредитного договору № 4087734 від 30 квітня 2021 року не були нею виконані належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті тіла кредиту та процентах за його користування. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 204 ЦК України, закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що в силу вимог кредитного договору №4087734 від 30 квітня 2021 року, [PERSON] повинна виконати перед позивачем зобов`язання по сплаті тіла кредиту та відсотків за його користування. Разом з тим, визначаючи розмір відсотків, що підлягає стягненню з відповідача на користь товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд вважає за необхідне зазначити наступне. За умовами кредитного договору №4087734 від 30 квітня 2021 року, останній укладався строком на 30 днів з можливістю пролонгації строку дії кредиту кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 днів, при цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження пролонгації строку дії кредиту, як не надано і нового графіку платежів з урахуванням відповідної пролонгації. Відповідно до\~висновку якого\~дійшла колегія\~суддів Велика\~Палата Верховного\~Суду у\~своїй постанові\~від 28\~березня 2019\~року прийнятої\~за результатами\~розгляду справи\~№444/9519/12,\~право кредитодавця\~нараховувати передбачені\~договором проценти\~за кредитом\~припиняється після\~спливу визначеного\~договором строку\~кредитування чи\~у разі\~пред`явлення\~до позичальника\~вимоги згідно\~з частиною\~другою статті\~1050\~ЦК України.\~В охоронних\~правовідносинах права\~та інтереси\~позивача забезпечені\~частиною другою\~статті 625\~ЦК України,\~яка регламентує\~наслідки прострочення\~виконання грошового\~зобов`язання.\~З огляду\~на вказане\~Велика Палата\~Верховного Суду\~відхилила аргументи\~позивача про\~те,\~що на\~підставі статті\~599\~та частини\~четвертої статті\~631\~ЦК України\~він мав\~право нараховувати\~передбачені договором\~проценти до\~повного погашення\~заборгованості за кредитом. Крім того, судом також враховано і висновок Верховного Суду, зроблений в постанові від 06 лютого 2019 року по справі № 175/4753/15-ц, провадження № 61-8449св18, за яким згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Судова практика у цій категорії справ є незмінною. З огляду на зазначене, вимоги позивача в частині стягнення із [PERSON] нарахованих як кредитодавцем товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус України», так і новим кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» процентів після закінчення визначеного кредитним договором №4087734 від 30 квітня 2021 року строку кредитування, який становить 30 днів, тобто до 30 травня 2021 року, та за відсутності належних доказів щодо його (строку) пролонгації, не підлягають задоволенню. Оскільки кредит [PERSON] за Договором №4087734 від 30 квітня 2021 року було надано строком на 30 днів, тобто до 30 травня 2021 року та враховуючи наявний в матеріалах розрахунок який є не від`ємною частиною вищезазначеного Договору, з відповідача підлягають стягненню відсотки за процентною ставкою встановленому Договором за період з 30 квітня 2021 року по 30 травня 2021 року у загальному розмірі 4\~161 гривень. Оскільки позивач при звернення до суду не посилається на приписи статті 625 ЦК України, у суду відсутні підстави для застосування наслідків прострочення виконання зобов`язання визначені положенням вказаної норми. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого та приймаючи до уваги, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 398, 08 гривень. На підставі статей 259, 263-265, 280 ЦПК України,

Outcome: partial