Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 29 липня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області укладено шлюб між сторонами. Від спільного проживання із відповідачем у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Спільне життя, в даний час з [PERSON] не склалося. Зразу після їхнього одруження між ними постійно виникають непорозуміння, у них різні погляди на сімейні проблеми, які виникають у сім`ї. Особливо нестерпними є їхні стосунки з вересня 2022 року. Всі намагання зберегти сім`ю позитивних результатів не дали. Внаслідок вище наведених обставин сімейні стосунки між ними припинилися та не підтримуються з вересня 2022 року. Позивачем зазначається, що сторони проживають окремо. Примирення з відповідачем неможливе, шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не з`явився. У вимогах позову зазначив, що просить розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про визнання позову, примирення не бажає та просила розглянути справу у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтва про одруження, Серії [NUMBER] від 29.07.2003 року сторони зареєстрували шлюб 29.07.2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1044 (а.с.14). З копії свідоцтва про народження, Серії [NUMBER] від 16.06.2005 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Як вбачається з копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 23.07.2013 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що через непорозуміння в сім`ї сторони припинили взаємовідносини як подружжя. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved