Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У своїй заяві [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт спільного проживання однією сім`єю з 2001 року по [INFO] разом із нею її сина [PERSON] . Заяву мотивує тим, що від спільного проживання в шлюбі з [PERSON] в них народилося двоє дітей : син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які проживали разом з ними, батьками. 13.07.2022 внаслідок нещасного випадку на виробництві загинув її син [PERSON] . В зв`язку з трагічною смертю сина маю право на одержання страхових виплат. Для одержання грошових виплат вона звернулася в Долинське відділення Управління виконаної дирекції фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області. Однак їй було відмовлено в виплаті, так як син [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , а вона зареєстрована по [ADDRESS] . В зв`язку з цим виникла необхідність у встановленні факту спільного проживання однією сім`єю. Син формально був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , в будинку дідуся і бабусі по батьковій лінії, однак жив з ними у новозбудованому житловому будинку. В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали повністю. Заявниця надала пояснення, які по суті аналогічні викладеним в заяві. Додатково пояснила, що її син формально був приписаний в будинку де проживала бабуся, це було зв`язано з тим, що у разі смерті бабусі він був би спадкоємцем. У тому житловому будинку, не було виготовлених та придатних для проживання житлових кімнат, це старий будинок. Син від народження і до самої смерті проживав разом з ними в будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Син мав власну кімнату на другому поверсі. Вони складали одну сім`ю, вели спільно господарство. Син виконував роботи по господарству, після досягнення повноліття ходив на роботу, зароблені кошти вкладав у сімейний бюджет. Її син був дуже працьовитий, постійно ходив на підробітки, вона готувала йому на роботу обіди. Після трагічної гибелі сина, вона як мати має право отримати відповідну виплату, однак через невідповідність у реєстрації місця проживання їй відмовили, тому змушена в судовому порядку вирішувати питання спільного проживання. [PERSON] , як заінтересована особа в судовому засіданні вимоги заяви підтримав. Суду пояснив, що будинок, який знаходиться в [ADDRESS] належить йому та є новозбудованим, а в будинку, що по [ADDRESS] проживала його мати. Син [PERSON] жив постійно з ними в будинку, що по [ADDRESS] . Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явився. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є першою (найближчою) сусідкою [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Її будинковолодіння приблизно на відстані 15 метрів від будинку заявниці [PERSON] . Стверджує, що [PERSON] проживав разом з батьками. Вона постійно бачила його, коли він виходив з хати та повертався. Мати йому готувала їсти, він приносив продукти. Вони вели спільний побут, син постійно трудився по господарству та ходив на роботу на пилораму. [PERSON] дітей не мав та в шлюбі не перебував, проживав разом з матір`ю, опікувався про неї, вів з нею спільний побут, доглядав за господарством, забезпечував її продуктами харчування, тощо. Аналогічні по суті показання дала суду свідок [PERSON] , яка крім того пояснила, що [PERSON] жив в кімнаті на другому поверсі. Жити в будинку, що по [ADDRESS] , [PERSON] не міг, бо там одна кімната. Він приписався до того будинку з метою його успадкування після смерті бабусі, однак фактично проживав з батьками по [ADDRESS] . Заслухавши пояснення заявниці та її представника, показання свідків, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи заяву на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити виходячи з такого. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 5 частин 2 вказаної статті встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Факт, який просить встановити заявниця, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення її особистих прав, отримання одноразової соціальної виплати, яка визначена у разі смерті члена сім`ї, який загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, в отриманні вказаної соціальної допомоги заявнику було відмовлено уповноваженими органами Фонду соціального страхування, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, ніж судовий, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо. Відповідно до ст. частини 6 ст. 42. «Щомісячні страхові виплати та інші витрати на відшкодування шкоди» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. В той же час п.5.1 Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, що затверджений Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11 встановлено, що для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого. Пунктом 1.1. вказаного Порядку зазначено, що дія цього Порядку поширюється на потерпілих від нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання (далі - потерпілі) та осіб, які мають право на страхові виплати в разі втрати годувальника. За змістом частин другої - четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності тощо. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт та ін. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З копії свідоцтва про народження судом встановлено (а.с.5), що [INFO] народився [PERSON] . Його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). З довідки Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області №2518/02-29 від 22.11.2022, долученої до матеріалів справи, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] проживав за адресою [ADDRESS] на день смерті разом з ним проживали: батько [PERSON] , мати [PERSON] , сестра [PERSON] (а.с.10). Копією будинкової книги будинку [ADDRESS] (а.с.7-9) підтверджено, що [PERSON] , від народження був зареєстрований за даною адресою разом з батьками. Копією закордонного паспорта [PERSON] , який видруковано з додатку "Дія", підтверджено, що місцем свого проживання [PERSON] за життя в офіційному документі зазначив [ADDRESS] , аналогічне підтверджено екзаменаційною карткою водія від 22.05.2019. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про доведення [PERSON] факту її проживання з [PERSON] як членів сім`ї, оскільки вони разом проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Надаючи оцінку сукупності встановлених обставин та документів, що їх підтверджують, суд дійшов висновку про доведеність факту спільного проживання заявниці з її сином за однією адресою до моменту його смерті. Отже ураховуючи, що місце проживання заявниці та її сина було зареєстроване за різними адресами, суд визнає обґрунтованими доводи заяви про наявність перешкод для реалізації гарантованого законом права заявниці на отримання одноразової допомоги у зв`язку зі смертю сина внаслідок нещасного випадку на виробництві, що є підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю в судовому порядку.

Outcome: approved