Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

У березні 2023 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав В обґрунтування позову позивач зазначала, що вона та відповідач є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , котра проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, її здоров`ям та розвитком не цікавиться. Вважала, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків про що свідчить нотаріально посвідчена заява [PERSON] про те, що він визнає позовні вимоги, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно дочки. Просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . 28 квітня 2023 року матеріали справи за вказаним позовом надійшли до Автозаводського районного суду міста Кременчука з Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області. Ухвалою судді від 02 травня 2022 року відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 29 травня 2023 року підготовку справи до розгляду закінчено, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, просила справу розглянути без її участі, про що надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не надав, позовні вимоги визнав, проти позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява. Представник третьої особи виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області Українець П.І. підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно малолітньої дочки, просив справу розглянути без участі представника органу опіки та піклування, про що подав відповідну заяву до суду. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] за час спільного проживання народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 20). Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи від 25.03.2022 року, що підтверджується довідками №527-5000495279 та №524-5000495935 (а.с.13-14). 22 січня 2021 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 35. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Довідкою голови правління ОСББ підтверджено, що [PERSON] з 5 березня 2022 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом із сім`єю. До складу сім`ї входять діти: [PERSON] ,, [INFO] , [PERSON] , [INFO] та чоловік [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на утриманні матері та батька [PERSON] . [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою не проживає, участі у вихованні своєї дитини не приймає. (а.с.22). Згідно довідки сімейного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» [PERSON], за весь час нагляду лікар жодного разу не бачив батька дитини [PERSON] ( а.с.23). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох із урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до нотаріально-посвідченої заяви [PERSON] від 20 лютого 2023 року, він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] (а.с. 33). Також суд при вирішенні справи враховує, що згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини (а.с. 61). На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач не просила та не наполягала на стягненні сплаченого судового збору. Сторони не заявляли про понесення ними інших судових витрат.

Outcome: approved