Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради 29425,80 грн, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] . \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивує наступним. Вироком Турійського районного суду Волинської області від 20.05.2022 року у справі № 169/768/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. За повідомленням Ковельського медичного територіального об`єднання потерпіла від правопорушення [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 23.08.2021 року по 13.09.2021 року. Вартість лікування становить 29425 гривні 80 копійок. Питання про відшкодування витрат на лікування потерпілої внаслідок вчиненого кримінального правопорушення в ході досудового розслідування та судового розгляду не вирішувалось, тому змушені звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 31.01.2023 року відкрито провадження по справі в загальному порядку та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 23.05.2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Прокурор Дикун І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Позивач фінансове управління виконавчого комітету Ковельської міської ради в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду повідомили заявою, в якій просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Вироком Турійського районного суду Волинської області від 20.05.2022 року у справі № 169/768/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки (а.с.25-27). \~ \~ \~ \~Потерпілою від кримінального правопорушення є [PERSON] , [INFO] , відповідно до постанови про визнання особи потерпілою старшого слідчого Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Сергієнко Є.Ю. (а.с. 23). \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку експерта № 290 від 29.09.2021 року у потерпілої [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижніх третин обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, що могли утворитись від дії тупих предметів, можливо від виступаючих частин кузова рухаючогося мотоцикла і за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (а.с. 13-14). \~ \~ \~ \~Питання про відшкодування витрат на лікування потерпілої внаслідок вчиненого кримінального правопорушення в ході досудового розслідування та судового розгляду не вирішувалось. \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку розміру витрат на лікування сума становить 29425,80 грн., в яку включено: заробітну плату, нарахування на заробітну плату, медикаменти, харчування, оплата послуг, з розрахунку 21 ліжко-дня проведеного потерпілою [PERSON] в стаціонарі травматологічного відділення (а.с. 19). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, встановлений параграфом 2 Глави 82 ЦК України. За змістом ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. \~ \~ \~ \~За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. \~ \~ \~ \~Пунктом 3 постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11 роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок). \~ \~ \~ \~Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з п.2 Порядку визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. З огляду на вище викладене суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved