Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

25.04.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла рідна матір позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина. До складу спадкової маси увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1954 га, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області. Позивач спадщину прийняла. Однак оформити спадщину позивач не може, оскільки оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку був втрачений. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду Ухвалою суду від 01.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також було витребувано матеріали спадкової справи після смерті спадкодавця. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, утім на адресу суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача. У судове засідання позивач не з`явилась, однак у своїй позовній заяві просила суд про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла рідна матір позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.08.2011 (а.с. 2). Родинні зв`язки підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 19.11.1961 (а.с. 4) та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.07.1982 (а.с.5). На ім`я [PERSON] було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1954 га, що розташована на території Липовецької міської ради (раніше Скитківської сільської ради) Вінницького району Вінницької області, серія ВН №09279 зареєстровано за №42 від 19.12.2002 (а.с. 3). Із відповідей, які надійшли на адресу суду від Липовецької державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву (а.с. 14, 20) слідує, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заведена. Згідно з довідкою ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання» від 31.03.2023 за №85 (а.с. 7) слідує, що позивач дійсно постійно проживала за вищевказаною адресою разом з померлою [PERSON] , на день її смерті [INFO] . Також, в довідці зазначено, що згідно акту №16388 від 28.03.2023 вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с. 4) та свідоцтвом про шлюб позивача (а.с. 5), з якого слідує, що позивач змінила прізвище при реєстрації шлюбу з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Позивач спадщину прийняла. Однак оформити спадщину позивач не може, оскільки оригінал державного акту був втрачений. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має, оскільки при усному зверненні до нотаріуса він повідомив, що за таких обставин оформити спадщину є неможливим. При цьому, представник відповідача визнав позов. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що спадщину прийняла спадкоємець першої черги, а саме її донька, оскільки на момент смерті постійно проживала разом з спадкодавцем, що підтверджено довідкою ТОВ «ЖЕО». Факт родинних відносин із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про шлюб. Як було встановлено судом, при зверненні позивача до нотаріуса з метою оформлення спадщини, нотаріусом було відмовлено з підстав втрати оригіналу правовстановлюючого документу. У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду відповідачем не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання права власності на спадкове майно за законом, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved