Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 81 715, 54 грн. та судового збору в розмірі 2684, 00 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що відповідно до Заяви б/н від 09.09.2019 року та паспорту споживчого кредиту від 06.12.2019 року відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок до 100 000 гривень. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 09.02.2023 року має заборгованість в розмірі 81 715, 54 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 74 938, 14 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 6 777, 40 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.04.2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином вважається повідомленим про день, час та місце розгляду справи, правом відзиву не скористався, будь - яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 09.09.2019 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір про надання кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується заявою б/н. Своїм підписом останній підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку (а.с. 28-29). Умови про відповідальність позичальника за невиконання/прострочення виконання зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів), зокрема, пені від заборгованості,; штрафу за порушення строків платежів; відсоткової ставки на суму несанкціонованого ліміту кредитування, а також комісія за моніторинг неактивної карти у розмірі залишку коштів на картрахунку встановлено у витязі з тарифів обслуговування преміальних кредитних карток (а.с. 34-38). У довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки зазначено, що старт карткового рахунку № [NUMBER] відбувся 22.02.2019 року Кредитний ліміт по картковому рахунку встановлено 09.12.2019 року 73.000 гривень (а.с.26). Випискою про рух коштів по карті відповідача встановлено, що [PERSON] за період з 22.02.2019 року по 11.02.2023 року активно користувався кредитною карткою (а.с. 12-25). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов`язки виникають у кожного контрагента. Суд наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України. З матеріалів справи, а саме: з анкети-заяви, заповненої 09.09.2019 року [PERSON] вбачається, що у вказаній заяві відсутні будь-які дані стосовно визначення розміру процентів. Посилання на Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, оскільки надані банком Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку не можуть бути визнані такими, що приймалися сторонами при отриманні кредиту, так як в матеріалах справи не міститься жодних доказів на підтвердження того, що саме з цими Умовами та Тарифами банку позичальник був ознайомлений, підписуючи анкету від 09.09.2019 року. Посилання позивача на Паспорт споживчого кредиту, який підписано відповідачем особисто, що підтверджує, що сторони погодили умови користування кредитними коштами, і що у Паспорті споживчого кредиту позичальник підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані, виходячи із обраних ним умов кредитування, є припущенням. Матеріали справи свідчать, що в анкеті-заяві позичальника від 09.09.2019 року відсоткова ставка за кредитом не зазначена. Наданий позивачем Паспорт споживчого кредиту містить зауваження про те, що інформація зазначена в паспорті зберігає чинність та є актуальною з 06.12.2019 до 21/12/2019 (а.с.30-33). Більш того, зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Враховуючи, що анкета-заява, підписана відповідачем не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами або штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору. За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретно запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг не свідчить про обізнаність відповідача з умовами сплати процентів. Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана відповідачу, була актуальною менше місяця, й матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Проте, випискою про рух коштів по карті відповідача встановлено, що [PERSON] активно користувався кредитною карткою, тобто, погодився лімітом по картці (а.с. 12-25). Відповідно до розрахунку банку, сума заборгованості відповідача за кредитом становить 81 715, 54 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 74 938, 14 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 6 777, 40 грн. (а.с.6-11). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином з відповідача підлягають стягненню на користь банку заборгованість за кредитом в розмірі 74 938, 14 гривень. У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату розмірі частки задоволених позовних вимог, що становить (2684 грн. (судовий збір сплачений за подання позовної заяви) х 91,71 % (задоволені позовні вимоги у відсотковому співвідношенні) = 2461 грн. 50 коп.).

Outcome: partial