Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

30.08.2022 року представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, треті особи: Лозівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїта [PERSON] . 01.09.2022 року судом отримана інформація, щодо місця реєстрації відповідача та того ж дня ухвалою судді відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 22 вересня 2022 року за клопотанням представника позивача по справі призначена судова молекулярно-генетична експертиза, провадження по справі зупинено. Проведення даної експертизи не відбулось у зв`язку з неявкою під експертних. Ухвалою суду від 16 січня 2023 року за клопотанням представника позивача по справі повторно призначена судова молекулярно-генетична експертиза, провадження по справі зупинено. 12.05.2023 року до Олександрівського районного суду Донецької області з Івано-Франківського НДЕКЦ надійшов висновок експерта від 27.04.2023 року та цього ж дня ухвалою судді провадження по справі поновлено та призначено підготовче судове засідання. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що представник позивача зазначив, що у 2019 році позивач почав зустрічатись із [PERSON] . В той час вонаперебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . Зачас спільного проживання у них виникли інтимні стосунки внаслідок чого народився син [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , на час народження [PERSON] , походження дитини буловизначено від подружжя на підставі ст.133 СК України. Народження сина батькизареєстрували у Лозівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівськомурайоні Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Харків). У зв`язку із війною в Україні, після народження сина [PERSON] , позивач, [PERSON] тасин [PERSON] , переїхали проживати у Тернопільську область за адресою [ADDRESS] . З 2019 року [PERSON] не підтримувала сімейних відносин із [PERSON] та не проживала із ним. У зв`язку із чим, син [PERSON] неможе походити від відповідача. 23.11.2023 року надав до суду зміни (а.с.78-79) до прохальної частини позову в яких просить, визнати позивача батьком дитини, - [PERSON] , який народився [INFO] , зобов`язати Лозівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), внести відповідні зміни до актового запису № 103 від 24 березня 2022 року про народження [PERSON] , зазначивши позивача батьком, змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з " [PERSON] " на " [PERSON] ", відомості з актового запису № 103 від 24 березня 2022 року про народження [PERSON] , щодо батьківства [PERSON] , - виключити. Представник позивача у судовому засіданні - 08.06.2023 року позовні вимоги, зазначені в уточненій позовній заяві, підтримав та просив їх задовольнити, оскільки висновком експерта встановлено, що позивач на 99,9999 % є батьком дитини - [PERSON] . Цього ж дня надав заяву про розгляд справи без його участі. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зазначені в уточненій позовній заяві з урахуванням висновку генетичної експертизи та просив визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , з внесенням відповідних змін до актового запису про народження дитини, зазначивши його її батьком. Представник третьої особи - Лозівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.158). Третя особа -[PERSON] , яка є матір`ю дитини [PERSON] відносно якої встановлюється батьківство позивача, в судовому засіданні - 08.06.2023 року показала, що у 2019 році вона почала зустрічатись з позивачем. В той час вонаперебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] , але з ним не проживала, стосунків не мала. Зачас спільного проживання з позивачем у них виникли інтимні стосунки внаслідок чого народився син [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із тим, що вона перебувала у шлюбі із [PERSON] , на час народження [PERSON] , походження дитини буловизначено від подружжя на підставі ст.133 СК України. Наразі вони з позивачем та їх сином проживають у Тернопільскій області за однією адресою. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно у судове засідання не з`явився надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Відзив на позовну заяву не подав (а.с. 62). Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00036357907 від 02.08.2022 року та свідоцтва про народження № [NUMBER] виданого 24.03.2022 року Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, - [INFO] народився [PERSON] у с. Катеринівка Лозівського району, актовий запис № 103 від 24.03.2022 року. Батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ст. 133 СК України (а.с.10-11). Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 10.05.2022 року № 611-5001547796 та від 11.05.2022 року № 6111-5001548433, позивач та дитина [PERSON] фактично проживають та зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS] (а.с.9, 12). Згідно висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ № СЕ-19/109-23/2033-БД від 27.04.2023 року, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,9999% (а.с.120-131). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України, права та матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України, у Постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 5) роз`яснив, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. При зверненні до суду особи, на утриманні якої перебуває дитина і яка не є опікуном (піклувальником), або чоловіка, котрий не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, яка (матір) померла чи оголошена померлою, визнана недієздатною, безвісно відсутньою, позбавлена батьківських прав або не проживає з дитиною не менше шести місяців і не виявляє про неї материнської турботи й піклування, для захисту інтересів дитини до участі у справі необхідно залучити орган опіки та піклування. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 7 "Конвенції про права дитини", дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування Однак, підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги представника позивача про визнання [PERSON] , [INFO] батьком дитини, - [PERSON] , який народився [INFO] в с. Катеринівка Лозівського району Харківської області, Україна, оскільки вказане беззаперечно підтверджується наданими суду доказами, в тому числі, і судовою молекулярно-генетичною експертизою. Відповідно до ст. 145 Сімейного кодексу України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ст. 134 CK України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п. 20 гл. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved