Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

У травні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 21.06.2023 позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей роз`єднано у самостійні провадження, справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей присвоєно № 364/414/23. В обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів позивач зазначила, що вона та відповідач з 22.01.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання спільних дітей, передбаченого\~ст. 180 СК України, позивачка сама не в змозі утримувати дітей, вказала, що [PERSON] не працює, проте отримує пенсію, у зв`язку з чим просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також не з`явився у судове засідання, надав письмову заяву про визнання позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, просив розглядати справу без його участі. Згідно з ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~суд у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.211, 223\~ЦПК\~України суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 2, що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.06.2017 р., яке знаходиться в матеріалах справи. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьками яких згідно копій свідоцтв про народження записані мати- [PERSON] , батько- [PERSON] , та які проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії витягу № 425 від 05.05.2023, виданого виконавчим комітетом Володарської селищної ради встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.\~180\~СК\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. (ст. 150 Сімейного кодексу України). Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1ст.\~182\~Сімейного\~кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183\~Сімейного\~кодексу\~України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач є працездатним, інших осіб не має на утриманні, не працює, отримує пенсію, а тому має змогу та зобов`язаний утримувати двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, з урахуванням того, що відповідач за законом зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а також потреби останніх у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, беручи до уваги рівний обов`язок батьків щодо утримування дітей, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 191\~СК\~України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 08.05.2023 року, а тому, з урахуванням положень ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати з 08.05.2023 року. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст.ст.80,192\~Сімейного\~кодексу\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ст. 183 СК України, аліменти судовим рішенням стягуються на двох дітей у частці від доходу до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення старшою дитиною повноліття аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК\~України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 112,180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved