Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої представник зазначила, що [PERSON] 05 березня 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022, був призваний на військову службу по загальній мобілізації та проходив військову службу у званні сержант із військовою професією санітарний інструктор у військовій частині [NUMBER] . 03.02.2023 його було звільнено наказом командира військової частини [NUMBER] через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу). Посаду ним здано 09.02.2023 і з цієї дати його виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік. Під час захисту Батьківщини, виконанні військових обов`язків, 02.11.2022 у нього діагностовано вибухову травму, ЗЧМТ, забій головного мозку легкого ступеня. 26.12.2022 ВЛК в/ч [NUMBER] , його визнано обмежено придатним до військової служби у зв?язку із травмою пов`язаною з проходженням військової служби (наслідки закритої черепно-мозкової травми (18.10.2022), забою головного мозку легкого ступеня. Наслідки акубаротравми (18.10.2022) у вигляді тинітусу без порушення функції слуху). В подальшому, йому визначено третю групу інвалідності без терміну переогляду по причині травми пов`язаної із проходженням військової служби та визначено ступінь професійної втрати працездатності 50% по причині травми, пов`язаної із проходження військової служби. Оскільки захворювання ним отримано в період виконання обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини, заявник вважає, що хвороба дає йому право на отримання групи інвалідності як особі з інвалідністю внаслідок війни в зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини, однак через помилку, допущену у довідці військово-лікарської комісії за №173 від 02.11.2022 та довідці військово-лікарської комісії за №1784/4544від 26.12.2022, він не має можливості отримати посвідчення інваліда війни третьої групи, оскільки не вказано про отримання травми під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків). Вказане і є підставою для звернення до суду з цією заявою, оскільки він не може іншим способом отримати гарантії щодо захисту належних йому соціальних, майнових та інших громадянських прав. Тому просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він набув статусу особи з інвалідністю 3-ї групи внаслідок війни в зв`язку з травмою, одержаною 18.10.2022, під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) у період з 05 березня 2022 року по 09 лютого 2023 року. Ухвалою суду від 30 травня 2023 року по справі відкрито провадження. Представником заявника подано заяву з прохання розгляду справи без її участі та участі її довірителя. Заявлені вимоги підтримує. Заінтересованими особами: Управлінням соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації, Обласним центром медико-соціальної експертизи Закарпатської обласної військової адміністрації, [INFO] , явку представників у судове засідання не забезпечено. Заперечень щодо заяви не надходило. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , 05 березня 2022 року на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022, був призваний на військову службу [INFO] по загальній мобілізації, у зв?язку із чим проходив військову службу у званні сержант із військовою професією санітарний інструктор у військовій частині [NUMBER] , підтвердження чого є записи у військовому квитку [NUMBER] (а.с. 8-9). Як вбачається з витягу з наказу від 09.02.2023 №39, 03.02.2023 [PERSON] звільнено наказом №35-РС командира військової частини [NUMBER] на підставі статті 26 частини 1 пункту «а» (у запас), частини 4 пункту 2 підпункту «г» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу). Посаду ним здано 09.02.2023, і з цієї дати його виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до [INFO] (а.с. 12). 02.11.2022 у [PERSON] діагностовано вибухову травму, ЗЧМТ, забій головного мозку легкого ступеня, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії за №173, в якій зазначено, що травма пов`язана з проходженням військової служби (а.с. 14). 26.12.2022 ВЛК в/ч [NUMBER] , [PERSON] визнано обмежено придатним до військової служби у зв?язку із травмою пов`язаною з проходженням військової служби (наслідки закритої черепно-мозкової травми (18.10.2022), забою головного мозку легкого ступеня. Наслідки акубаротравми (18.10.2022) у вигляді тинітусу без порушення функції слуху), що підтверджується довідкою №1784/4544 (а.с. 15). Згідно виписки до акту огляду МСЕК №301148 від 05.05.2023, довідки до акту огляду МСЕК №301148 від 05.05.2023 та довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності №074218 від 05.05.2023, [PERSON] визначено третю групу інвалідності без терміну переогляду по причині травми пов`язаної із проходженням військової служби та визначено ступінь професійної втрати працездатності 50% по причині травми, пов`язаної із проходження військової служби (а.с. 16-18). Статтею 3\~Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. За змістом частини 1 статті 17\~Конституції України найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу є захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (частина 1 статті 65 Конституції України). Така ж норма закріплена статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. У преамбулі Закону України\~«Про військовий\~обов`язок\~і військову\~службу» зазначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни. Відповідно до частини 7 статті 1\~цього Закону виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні ( об`єднані районні ), міські ( об`єднані міські ) військові комісаріати, військові комісаріати Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також територіальні центри ( в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві ) та філіали ( в районах та містах ) комплектування військовослужбовцями за контрактом. У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 3\~Закону України\~«Про основи\~національної безпеки\~України» об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність. Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об`єднання громадян (стаття 4 Закону України «Про основи національної безпеки України»). Статтею 7 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» встановлено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час. До осіб\~з інвалідністю\~внаслідок війни\~належать також\~особи з\~інвалідністю з\~числа: 1)\~військовослужбовців,\~осіб вільнонайманого\~складу,\~які стали\~особами з\~інвалідністю внаслідок\~поранення,\~контузії,\~каліцтва або\~захворювання,\~одержаних під\~час захисту\~Батьківщини,\~виконання інших\~обов`язків\~військової служби,\~пов`язаних\~з перебуванням\~на фронті\~в інші\~періоди,\~з ліквідацією\~наслідків Чорнобильської\~катастрофи,\~ядерних аварій,\~ядерних випробувань,\~з участю\~у військових\~навчаннях із\~застосуванням ядерної\~зброї,\~іншим ураженням\~ядерними матеріалами; 2) осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами. Частиною 5 статті 17\~Конституції України встановлено обов`язок держави забезпечувати соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В пункті 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», звернуто увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту набуття заявником статусу особи з інвалідністю 3-ї групи внаслідок війни в зв`язку з травмою, одержаною 18.10.2022, під час захисту Батьківщини. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. З огляду наведеного суд вважає необхідним задовольнити заяву. На підставі викладеного та

Outcome: approved