Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

17 березня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУРРА» про розірвання договорів оренди та стягнення заборгованості по орендній платі. Позов мотивовано тим, що позивачеві на праві власності належать дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Між [PERSON] та ТОВ «ЛУРРА» було укладено договори оренди землі щодо оренди вказаних земельних ділянок на строк сім років, однак відповідач протягом 2020-2022 рр. взагалі не сплачував орендну плату. Загальна заборгованість орендаря по сплаті орендної плати складає 2525,67 грн. 17 грудня 2022 року позивач надіслала відповідачеві письмові претензії про погашення заборгованості по орендній платі за кожну земельну ділянку та пропозиції щодо дострокового розірвання договорів оренди землі, однак орендар зазначені претензії та пропозиції проігнорував, відповіді на них не надав, заборгованість по орендній платі не погасив. Таким чином, позивач прохає суд розірвати договори оренди землі, укладені між нею та ТОВ «ЛУРРА», стягнути із відповідача заборгованість по орендній платі та судові витрати. Ухвалою суду від 20 березня 2023 року провадження по даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05 червня 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] , адвокат Галушко С. С., в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУРРА», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер записів про право власності 22656137, 22655465) [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,117 га з кадастровим номером 5321884200:00:006:0116, що розташована на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,117 га з кадастровим номером 5321884200:00:006:0115, що розташована на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (а. с .11-12). 21.10.2019 року позивач уклала із товариством з обмеженою відповідальністю «ЛУРРА» договір оренди землі № б/н відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,1170 га з кадастровим номером 5321884200:00:006:0115, яка розташована на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, номер запису про інше речове право: 33958957. Договір укладено строком на сім років (а. с. 13-15). Згідно з п. 9 спірного договору орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій формі у гривнях та у розмірі 13 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 420,96 грн.\~\~\~ У п. 5 вказаного договору сторонами визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3238,13 грн. За п. 11 цього договору орендна плата вноситься в окремо обумовлені між орендарем та орендодавцем строки протягом звітного року, остаточний розрахунок проводиться до 25 числа місяця, останнього у звітному році. Сторони в п. 35 спірного договору оренди погодили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором. 21.10.2019 року позивач уклала із товариством з обмеженою відповідальністю «ЛУРРА» договір оренди землі № б/н відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,1170 га з кадастровим номером 5321884200:00:006:0116, яка розташована на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, номер запису про інше речове право: 33945255. Договір укладено строком на сім років (а. с. 16-18). Згідно з п. 9 спірного договору орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій формі у гривнях та у розмірі 13 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 420,93 грн. У п. 5 вказаного договору сторонами визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3237,98 грн. За п. 11 цього договору орендна плата вноситься в окремо обумовлені між орендарем та орендодавцем строки протягом звітного року, остаточний розрахунок проводиться до 25 числа місяця, останнього у звітному році. Сторони в п. 35 спірного договору оренди погодили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною 9 ст. 93 ЗК України також встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. За ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. В ст. 13 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно із частиною першою статті 210 ЦК України та статті 6 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Таким чином, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності з моменту державної реєстрації, а не з моменту його укладення. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право 33958957, дата державної реєстрації договору оренди землі № б/н про оренду земельної ділянки площею 1,117 га, кадастровий номер 5321884200:00:006:0115, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області 29.10.2019 (а. с. 15). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право 33945255, дата державної реєстрації договору оренди землі № б/н про оренду земельної ділянки площею 1,117 га, кадастровий номер 5321884200:00:006:0116, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області 29.10.2019 (а. с. 18). У статті 21 Закону України «Про оренду землі» вказано, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положенням статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 07.03.2023 року [PERSON] відомості про сплату відповідачем ТОВ «ЛУРРА» орендної плати позивачу за договорами оренди землі за період з 2020 по 2022 рр. відсутні (а. с. 19-21). З метою дострокового розірвання спірного договору, з підстав невиплати орендної плати за 2019-2021 роки позивач [PERSON] зверталася з претензіями про погашення заборгованості по орендній платі від 16.12.2022 року та пропозиціями щодо дострокового розірвання договору оренди землі від 16.12.2022 року до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУРРА» шляхом надсилання відповідачеві поштових відправлень (а. с. 22-27). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно з пунктом «д» статті 141 Земельного кодексу України встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 у справі № 587/173/15-ц за результатом розгляду справи про розірвання договорів оренди з підстав систематичної несплати орендної плати: «Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність». Враховуючи факт систематичної несплати орендної плати на користь позивача, що відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України та умов спірних договорів є достатньою правовою підставою для розірвання спірних договорів оренди землі, укладених з відповідачем, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] щодо розірвання договорів оренди землі задовольнити. Крім цього, з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути заборгованість по орендній платі на загальну суму 2525,67 грн. (420,93 грн. х 3 + 420,96 грн. х 3). Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу адвокатом Галушко С. С. надано договір № 126 про надання правничої допомоги від 15 грудня 2022 року, акт №1 приймання-передачі правничих послуг від 07 червня 2023 року, розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката клієнта [PERSON] , відповідно до якого узгоджений розмір витрат клієнта на надану правничу допомогу станом на 07 червня 2023 року складає 7800 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера № 126/1 від 07 червня 2023 року про сплату 8100 (вісім тисяч сто) гривень (а. с. 53-56). З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст.133, 137 ЦПК України, суд доходить висновку про стягнення з ТОВ «ЛУРРА» на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 7800 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із ТОВ «ЛУРРА» на користь [PERSON] необхідно стягнути судові витрати: судовий збір у розмірі 3220,80 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 7800 (гривень, а всього 11020,80 гривень.

Outcome: approved