Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на свою користь з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 2100 доларів США, моральну шкоду у розмірі 10000 грн., а також судові витрати. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . 20.11.2019 року відповідач, [PERSON] , будучи головою ОСББ «Акапулько 2» здійснив відключення належної їй квартири від електропостачання, а також безпідставно заблокував персональний чип, за допомогою якого забезпечується в`їзд до двору та вхід до будинку та користування ліфтом. Позивач мешкає на 17 поверсі, та таким чином, відповідач своїми діями унеможливив використання своєї квартири з 20.11.2019 року по 05.06.2020 р. 23 червня 2020 року Малиновська районна адміністрація винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення. Адміністративна комісія Малиновської райадміністрації розглянула матеріали про притягнення до відповідальності [PERSON] та постановила накласти штраф у розмірі 119 грн. Суть порушення полягала в тому, що відповідач здійснив самоуправство та був притягнений до відповідальності, оскільки були встановлені ознаки правопорушення, передбачені ст. 186 КУпАП. 25.11.2019 року позивач через неможливість користування належною їй квартирою уклала договір оренди житлового приміщення з [PERSON] . Згідно договору оренди [PERSON] надала [PERSON] в користування строком на 12 місяців двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вартість оренди за вказаним договором становила 300 (триста) доларів США у місяць. Після звернення позивача до поліції, відповідач здійснив всі заходи, щоб [PERSON] змогла повернутись до свого житла, а саме відновлено електропостачання та розблоковано чип картки, у звязку з чим орендувати квартиру не було необхідності і в червні місяці позивач повернулась проживати до належної їй квартири. На оренду житла позивач витратила 2100 дол. США та, які на її думку, повинні бути відшкодавані відповідачем. Крім цього позивач також наголошує на тому, що внаслідок протиправних діянь відповідача, позивач зазнала сильних душевних переживань та моральних страждань. Таким чином відповідач спричинив їй моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 10000 гривень. Представником відповідача\~було подано\~відзив,\~відповідно до\~якого він\~просив суд\~в задоволенні\~позову відмовити\~в повному\~обсязі,\~аргументуючи свою\~позицію тим,\~що особисто\~відповідачем жодних\~відключень належної\~позивачу квартири\~не здійснювалось.\~З будь\~якими відповідними\~заявами щодо відключення\~належної позивачу\~квартири від\~електропостачання,\~блокування персонального\~чипу,\~за допомогою\~якого забезпечується\~в`їзд до\~двору та\~вхід до\~будинку та\~користування ліфтом до\~відповідача як\~Голови ОСББ «Акапулько 2» чи інших осіб які здійснюють обслуговування ОСББ позивач не зверталась, а підставою оренди позивачем квартири [ADDRESS] протягом шести місяців було проведення ремонтних робіт у квартирі [ADDRESS] . Крім цього представник відповідача вважає, що даний позов є реакцією на конфліктну ситуацію яка склалась через існування у позивача заборгованості за комунальні послуги перед ОСББ. Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 21.11.2022 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2023 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити з урахуванням викладених у позові обставин та заперечень на відзив. Крім цього представник позивача зазначила, що при придбані квартири [ADDRESS] у 2016 році, однією із умов була наявність індивідуального опалення у вказаній квартирі, у зв`язку з чим позивачем оплачувалась тільки частина комунальних послуг. Дана квартира була придбана від забудовника та з травня 2019 року почалися ремонтні роботи. 20.11.2019 року до належної позивачу квартири перестало надходити електропостачання, а також перестав фунціонувати персональний чип, за допомогою якого забезпечується в`їзд до двору та вхід до будинку та користування ліфтом. Зазначена квартира знаходиться на 17 поверсі, що у свою чергу створювало великі незручності при доступі до належної їй квартири. Зазначені обставини стали підставою для оренди іншої квартири. Тільки після звернення 04.06.2020 року до правоохоронних органів з заявами щодо неправомірних дій відповідача, квартира була підключена до електропостачання та відновилась робота персонального чіпу та позивач змогла повернутись до належної їй квартири. Представник позивача також зазначила, що відключення належної позивачу квартири від електропостачання та блокування персонального чіпу відбулося у зв`язку з неправомірними діями відповідача, який є Головою ОСББ «Акапулько 2», що підтверджується постановою Малиновської районної адміністрації від 23.06.2020 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 186 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 грн., а тому саме відповідач є винною особою, яка повинна відшкодувати позивачу понесені витрати. Крім цього представник позивача також зазначила, що підтвердження звернення до правління ОСББ щодо знеструмлення квартири, а також не функціонування персонального чіпу відсутні. Звернення до відповідних органів щодо знеструмлення квартири позивача, а також щодо протиправних дій з боку відповідача більш ніж через шість місяців з дня віключення від електропостачання, представник позивача пояснила тим, що весь цей час позивач очікувала коли її квартиру під`єднають до електропостачання. Представник відповідача\~у судовому\~засіданні позовні\~вимоги не\~визнав та\~пояснив,\~що дійсно\~власник квартири\~має заборгованість\~за комунальні\~платежі перед\~ОСББ,\~однак ні\~відповідачем,\~ні іншими\~особами за\~вказівкою відповідача,\~квартира [ADDRESS] \~не була\~відключена \~від електропостачання\~та персональний\~чіп не\~блокувався.\~З жодними\~заявами щодо\~надання пояснень\~нарахованих сум\~за комунальні\~платежі позивач\~не зверталась,\~у зв`язку\~з чим ОСББ\~«Акапулько 2»\~було вимушено\~звернутись до\~суду з\~позовом до\~відповідача про\~стягнення заборгованості\~за утримання\~будинку та\~прибудинкової території.\~Рішенням Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~10.11.2021\~року,\~яке набрало\~законної сили\~на підставі\~Постанови Одеського\~апеляційного суду\~від 08.02.2023\~року,\~з відповідача\~було стягнуто на користь ОСББ «Акапулько-2» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у розмірі 37 053, 29 грн. Таким чином, позивач свідомо вирішила орендувати житло у період проведення ремонтних робіт у належній їй квартирі для подальшого звернення до суду та компенсування своїх витрат. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . У листопаді 2019 року до неї звернувся її син з проханням здати в оренду зазначену квартиру його знайомій [PERSON] . Між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди житлового приміщення. Сторони домовились, що вартість оренди квартири складає 300 доларів США на місяць, які [PERSON] сумлінно сплачувала. Квартира орендувалась позивачем з листопада 2019 року по червень 2020 року. Підставою оренди зазначеної квартири [PERSON] пояснювала тим, що у квартирі проводяться ремонтні роботи і вона не придатна до житла. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснив, що на початку травня 2019 року він проводив ремонтні роботи у квартирі [ADDRESS] . У серпні 2019 року, після того як у квартирі були здійснені ремонтні роботи для мінімальних потреб життєдіяльності [PERSON] почала проживати у даній квартирі, а ремонтні роботи продовжувались. 20 листопада 2019 року коли [PERSON] прибув до місця роботи, то встановив, що не працює персональний чіп, який надає доступ до прибудинкової території та ліфту. А також те, що квартира [ADDRESS] знеструмлена. Після чого ним про це було повідомлено батькові [PERSON] , оскільки саме він займався організацією ремонтих робіт. Згодом йому повідомили про припинення ремонтних робіт до відновлення електропостачання. У червні 2020 року після того як відновилось електропостачання [PERSON] продовжив ремонті роботи. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснив, що є батьком [PERSON] . У 2016 році ним було придбано для дочки квартиру [ADDRESS] . При виборі квартири, однією із складових підстав було те, що зазначена квартира обладнана індивідуальним опаленням. У 2019 році у вказаній квартирі були встановлені лічильники і [PERSON] зайнявся організацією ремонтних робіт у квартирі та взагалі всі дії [PERSON] , як власник квартири, здійснювала за його рекомендаціями та порадами. [PERSON] було вирішено не оплачувати частину комунальних послуг пов`язаних з опаленням квартири, оскільки він вважав, що це безпідставні нарахування, у зв`язку з наявністю індивідуального опалення. Після того як він дізнався про відсутність електропостачання в квартирі, він звернувся в усній формі до правління ОСББ за роз`ясненнями, однак не дійшовши компромісу у даній ситуації, ним було вирішено знайти для дочки квартиру, оскільки проживати у квартирі, в якій відсутнє електропостачання не можливо. Згодом, дізнавшись про судові рішення щодо стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території з образливих мотивів ним було ініціовано звернення до суду з вищевказаним позовом. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона проживає у квартирі [ADDRESS] та є сусідкою [PERSON] . 20 березня 2020 року вона зверталась до голови правління ОСББ Ліхопуда А.І. із скаргою, щодо складання будівельного сміття із квартири [ADDRESS] поверсі біля ліфта. [PERSON] зверталась до робітників з квартири [ADDRESS] з проханням щодо звільнення поверху від будівельного та побутового сміття, однак жодної реакції не відбулось. Крім цього, свідок також повідомила, що чула звуки сверління з квартири [ADDRESS] у березні 2020 року. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснив, що з 20.05.2021 року він працює техніком електриком в ОСББ «Акапулько-2». За період роботи від [PERSON] або інших членів правління вимоги або прохання щодо відключення будь-якої квартири від електропостачання не надходило. Про обставини віключення квартири [ADDRESS] йому не відомо, оскільки у той період він не працював в ОСББ «Акапулько-2». Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснив, що з 2019 року він займається обслуговуванням ОСББ «Акапулько-2», у перелік його компетенції входить у тому числі блокування або розблокування електронного ключа власників квартир, який забезпечує зокрема вільний прохід на територію і користування спільними приміщеннями, у тому числі ліфтами. Про блокування електронного ключа квартири [ADDRESS] йому нічого не відомо, оскільки розпоряджень щодо блокування електронного ключа до нього не надходило так і будь-яких заяв від мешканців квартири [ADDRESS] щодо непрацюючого електронного ключа також не надходило. Вислухавши у судовому засіданні представника позивача, представника відповідача, свідків, вивчивши у судовому засіданні доводи заяви, розглянувши надані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] , є власницею квартири, загальною площею 85,8 кв.м.,що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (інд.№148024493 від 04.12.2018р.) (а.с.24) 06 серпня 2021 року позивач, після державної реєстрації шлюбу, змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (серія [NUMBER] від 06.08.2021р.) ОСББ «Акапулько-2» є балансоутримувачем будинку, в якому знаходиться квартира відповідача. Згідно витягу Установчих зборів ОСББ проведених 25.11.2017 року головою правління обрано [PERSON] (а.с. 91) ОСББ «Акапулько-2» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] розділ І Статуту ОСББ «Акапулько-2»). 20.11.2019 року квартиру [ADDRESS] . було відключено від електропостачання та заблоковано електронний ключ за допомогою якого забезпечується в`їзд до двору, вхід до будинку та користування ліфтом. У зв`язку з неможливістю проживання у знеструмленій квартирі, позивачем 25.11.2019 року було укладено договір оренди житлового приміщення з [PERSON] , згідно якого [PERSON] надала [PERSON] в користування строком на 12 місяців двокімнатну квартиру загальною площею 58,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належить орендодавцю, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 24.01.2014 р., реєстраційний номер № [NUMBER] . Вартість оренди за вказаним договором становила 300 (триста) доларів США у місяць. 05.06.2020 року за зверненням позивача, відносно [PERSON] ДОПСП Шевченківського ВП майором Яковецьким Миколою Григоровичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №757088, згідно якого: за рішенням [PERSON] у період часу з 20.11.2019 р. по 05.06.2020 року за адресою: [ADDRESS] , було самовільно всупереч Постанові НК РЕП від 14.03.2018 р. № 312, відключено електропостачання споживача та чипу доступу у [PERSON] , чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 186 КУпАП. На підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №757088 від 05.06.2020 р. Адміністративною комісією Малиновської районної адміністрації було винесено Постанову 40-А від 23.06.2020 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 186 КУпАП (самоуправство) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119,00 грн. Після звернення позивача до правоохоронних органів, 05.06.2020 року у належній позивачу квартирі було відновлено електропостачання та 08.06.2020 року позивач повернулась проживати до своєї квратири. За період з 25.11.2019 року по 08.06.2020 рік орендна плата склала 2100 дол. США, що підтверджується копією розписки наявної у матеріалах справи та яку у якості відшкодування заподіяної шкоди позивач просить стягнути з відповідача. Крім цього позивач також просить стягнути моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 10000 гривень, обгрунтовуючи це тим, що внаслідок протиправних діянь відповідача, позивачка зазнала сильних душевних переживань та моральних страждань. Таким чином відповідач спричинив моральну шкоду [PERSON] , а саме після того, як позивач переїхала на орендовану квартиру, вона перестала спокійно спати, втратила апетит, оскільки переживала за своє власне житло. Згідно з ч.1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювана шкоди. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Для відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом завдана шкода відшкодовується в повному обсязі: причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завданої шкоди; вина завдана шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіюваної шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Як пояснила представник позивача в судовому засіданні, матеріальна шкода розміром 2100,00 дол. США. складається із вартості оренди житла, пов`язаної з неправомірними діями відповідача. Однак, у процесі розгляду справи позивачем не надано належних обгрунтувань, чому позивач звернулась за захистом своїх прав до правоохоронних органів тільки 04.06.2020 року (більше ніж через 6 місяців) після знеструмлення квартири. Матеріали справи також не містять звернень до членів правління ОСББ щодо підстав знеструмлення квартири та непрацюючих електронних ключів. Допитаний у якості свідка [PERSON] неодноразово наголошував на тому, що має конфліктну ситуацію з відповідачем, як головою ОСББ та звернення до суду з вищевказаним позовом було ініціовано саме ним через образу, дізнавшись про Рішенням Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~10.11.2021\~року,\~яке набрало\~законної сили\~ та\~яким з\~відповідача було\~стягнуто на користь ОСББ «Акапулько-2» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у розмірі 37 053, 29 копійок. З урахуванням викладеного та враховуючи, що відповідач є головою ОСББ «Акапулько 2», а дана організація є не прибуткова, не має своїх коштів, позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 2100,00 дол. США на оренду житла задоволенню не підлягають з тих підстав, що правовідносини між позивачем і відповідачем не є деліктними, не є доведеною вина відповідача у спричиненні позивачу шкоди в розумінні частини 1 ст.1166\~ЦК України і відсутній причинний зв`язок між орендою житла позивачем і діями відповідача, які мали б винний характер. Позовні вимоги позивача [PERSON] , щодо стягнення моральної шкоди, яка полягала у переїзді на орендовану квартиру, поганий сон, втрату апетиту через переживання за своє власне житло, не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтею 1167\~ЦК України визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, які полягають у тому, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.23\~ЦК України визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п. 5 Постанови Верховного Суду України N 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини: наявність моральної шкоди, протиправність діяння того хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 цієї постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. І відповідно до положень\~ст. 10 ЦПК України, саме позивач має довести наявність усіх вищевказаних обставин для вирішення питання про наявність та розмір моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. ст.\~4,10,11,60,61,213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем, достовірно не доведено факт завдання моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідача, позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди. Також, позивач не пояснила, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача та вини відповідача в її заподіянні, тому вважати обґрунтованими позовні вимоги немає підстав. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed