Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

03 травня 2023 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 вересня 2017 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого останній отримав кредит, який було збільшено до 70 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка станом на 04 квітня 2023 року складає 83 503,28грн, з яких: 69 100,00грн - заборгованість за кредитом, 14 403,28 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить поштове повідомлення у матеріалах справи. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 27 вересня 2017 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 70 000,00грн на платіжну картку (а.с. 24). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку (а.с. 88-151). Протягом дії договору Банком було видано дві кредитні картки, остання з яких має термін дії до 04/24 (а.с. 23). 24 травня 2018 року [PERSON] . Банком було встановлено кредитний ліміт у сумі 8000,00 грн, який у подальшому збільшувався: 17 серпня 2019 року до 13 000,00 грн; 19 березня 2021 року до 20 000,00 грн; 02 квітня 2021 року до 44 000,00грн, 07 квітня 2021 року до 50 000,00 грн, 06 грудня 2021 року до 70000,00 грн та зменшувався 15 серпня 2022 року до 0,00 грн (а.с. 22). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За умовами договору, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Відповідач належним чином умов договору не виконував. На погашення кредитних коштів оплату проводив частково та з порушенням термінів, останній раз 25 серпня 2022 року. Заборгованість відповідача станом на 04 квітня 2023 року складає 83503,28грн, з яких: 69 100,00грн - заборгованість за кредитом, 14 403,28 грн - заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується розрахунком (а.с. 22). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили повне виконання боржником кредитного зобов`язання, відповідач суду не надав, відзиву на позовну заяву не подав. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved