Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

13 січня 2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, позивач зазначив те, що [INFO] [PERSON] народила дочку - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 22. 08 серпня 2020 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . В 2020 році позивач мав близькі стосунки з [PERSON] , але про її вагітність не знав. Через деякий час позивач з [PERSON] припинили зустрічатися. В 2022 році позивачеві стало відомо, що [PERSON] народила [INFO] доньку. Коли позивач дізнався про народження дитини, зрозумів, що це його донька. Позивач повідомив про це [PERSON] і став просити, щоб вона розірвала шлюб з [PERSON] і стала жити разом з позивачем та його дитиною. Позивач зазначає, що він вважає себе батьком дочки [PERSON] . На даний час позивач з [PERSON] проживають однією сім`єю. [PERSON] визнає позивача батьком своєї дочки [PERSON] . Позивач утримує дочку матеріально, приймає участь у її вихованні. 30 листопада 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області виніс рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнив та розірвав шлюб. Таким чином, позивач зазначає, що про своє батьківство він дізнався у 2022 році, а тому звернувся до суду за даним позовом. Ухвалою судді від 17 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 03 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 23 березня 2023 року у справі призначено судову біологічно-генетичну (молекулярно-генетичну) експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою судді від 25 травня 2023 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 19 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, 19 червня 2023 року подав до суду заяву, у якій просив цивільну справу розглянути у судовому засіданні без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву чи клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Третя особа у судове засідання не з`явилась, 19 червня 2023 року подала до суду заяву, у якій просила цивільну справу розглянути у судовому засіданні без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 08 серпня 2020 року вступили в зареєстрований шлюб, про що надано суду належним чином засвідчену копію свідоцтва про шлюб /а.с.7/. [INFO] народилася дитина [PERSON] , матір`ю якої записана [PERSON] , а батьком - відповідач у справі [PERSON] , що підтверджується належним чином засвідченою копією свідоцтва про народження /а.с.7 зворот/. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 183/4962/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с.8-9/. 24 травня 2023 року до суду надійшов висновок експерта № 908-МГ про проведення експертом КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР [PERSON] молекулярно-генетичної експертизи. За результатами експертизи встановлено, що відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелів умовно батьківського (нематеринського) походження, які б не виявлялись у припустимого батька. Таким чином встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999% /а.с.33-35/. Вирішуючи позов, суд виходить з такого. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, підписану Українською РСР 21 лютого 1990 року та ратифікованою постановою ВР від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 (далі - Правила державної реєстрації), Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила внесення змін). Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічні положення викладені в ст. 5 СК України. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122, 125 СК України. Нормою ст. 122, ч.ч. 1, 2 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Положеннями ст. 133 СК України передбачено, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно з ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Положеннями ч. 2 ст. 128 СК України визначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно зі ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 грудня 2010 року № 3307/5) при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. В свою чергу, за змістом пп. 2.13, 2.13.1, 2.16.4, 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. За змістом ст. 7 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини регулювання сімейних відносин, зокрема судами, має здійснюватися з максимально можливим та першочерговим урахуванням і забезпеченням інтересів дитини. За змістом ст.ст. 7, 9 Конвенції про права дитини, ст.ст. 11, 14 Закону України «Про охорону дитинства» дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування, проживати разом з батьками. Дитина та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятками, передбаченими законом. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999%). Доказова цінність такого тесту суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, №3451/05, §34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має вирішальне значення в процесі дослідження факту батьківства та вирішення спору цієї категорії. Наведена судом вище правова позиція кореспондується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06 квітня 2021 року у справі № 235/143/19, від 14 квітня 2021 року у справі № 644/9720/16-ц, від 21 квітня 2021 року у справі № 640/4304/17, від 17 грудня 2021 року у справі № 683/1732/17, від 26 січня 2022 року у справі № 202/5601/18. Таким чином, у ході розгляду даної справи знайшли підтвердження фактичні обставини, на які посилався позивач в обґрунтування свого позову. Зокрема, народження [PERSON] дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у період перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON] , що зумовило здійснення запису останнього на підставі норм сімейного законодавства батьком указаної дитини. Також, ураховуючи результати молекулярно-генетичного дослідження, суд приходить до висновку, що біологічним батьком дитини - [PERSON] , є саме позивач. Тому вбачаються підстави для задоволення позову в частині визнання позивача батьком дитини [PERSON] , виключення з актового запису про народження дитини відомостей про відповідача [PERSON] , як батька дитини, та внесення до актового запису про народження дитини відомостей про позивача, як про її дійсного біологічного батька. Однак, в частині зобов`язання видати нове свідоцтво про народження дитини позов не підлягає задоволенню, оскільки така вимога є передчасною та суду не надано доказів відмови у вчиненні такої дії. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача, на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial