Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідачів Приватного підприємства «Найсі», відділу «Центр надання адміністративних послуг у місті Тернопіль» Тернопільської міської ради, в якому, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила: визнати трудові відносини між нею та відповідачем припиненими у зв`язку із її звільненням з посади директора за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України; зобов`язати відповідача подати документи про державну реєстрацію змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, для виключення запису про особу [PERSON] як директора (керівника) та як особи, яка має право вчиняти юридичні дії без довіреності від імені підприємства, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» протягом 10 (Десяти) робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили; зобов`язати будь-якого державного реєстратора (суб`єкта державної реєстрації), які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати будь-які реєстрації дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внести зміни про виключення запису про особу як директора (керівника) ПП «Найсі», код ЄДРПОУ 31080327 та як особи, яка має право вчиняти юридичні дії без довіреності від імені товариства, [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 22 липня 2019 року її було призначено на посаду директора ПП «Найсі», про що було внесено запис до трудової книжки та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 18 березня 2020 року рішенням засновника ПП «Найсі» прийнято рішення про звільнення її відповідно до поданої нею заяви від 11 березня 2020 року. 18 березня 2020 року її було звільнено з посади директора ПП «Найсі» згідно наказу за №10/К за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. станом на 17 липня 2021 року засновником ПП «Найсі» [PERSON] не проведені відповідні реєстраційні дії щодо виключення даних про керівника [PERSON] 17 липня 2021 року на адресу засновника нею направлено лист з проханням подати відповідні документи для внесення державним реєстратором відповідних змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказаний лист вручено адресату 26 серпня 2021 року. Однак, не зважаючи на її прохання, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, запис про керівника [PERSON] залишився без змін. Зазначила, що вказаний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має для неї негативні наслідки, а саме відомості, які містяться в реєстрі вважаються достовірними та можуть бути використані у спорі з третьою особою, наявність запису в реєстрі підпадає під обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, у разі ухилення відповідачем від виконання зобов`язань та керівника, зазначеного в реєстрі, можуть накладатись обмеження у праві виїзду за межі України у порядку встановленому законом, запис в реєстрі несе у собі ризики, пов`язані з потенційною відповідальністю ТОВ перед державою в особі фіскальних органів. Таким чином, запис про фізичну особу в реєстрі в якості керівника може бути підставою для відповідальності, є обмеженням для зайняття посади державного службовця, а самі ж відомості з реєстру можуть бути використані іншими особами у спорі з третьою особою. Посилаючись на наведене, позивач просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 18 жовтня 2021 року представник відповідача Тернопільської міської ради подала відзив на позов. Вказала, що позовні вимоги щодо зобов`язання будь-якого державного реєстратора, який уповноважений відповідно до законодавства України здійснювати будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внести зміни про виключення запису про особу як директора підприємства та як особи, яка має право вчиняти юридичні дії без довіреності від імені підприємства є передчасними та такими, що не можуть підлягати задоволенню. Так, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджували б факт звернення позивача до відділу «Центр надання адміністративних послуг» Тернопільської міської ради чи іншого її структурного підрозділу з наявними в неї документами для державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відмови у вчиненні дій позивач не отримувала, а тому Тернопільська міська рада жодним чином не порушила права позивача. Представник позивача адвокат Кавійчик В.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Притула О.Б. в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості та недоведеності. Вказала, що засновником ПП «Найсі» [PERSON] не приймалось рішення про звільнення [PERSON] з обійманої нею посади і вказаний факт не доведений стороною позивача. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. За результатами розгляду справи по суті судом встановлено наступні обставини справи. Як слідує з наказу ПП «Найсі» про прийом на роботу [PERSON] за №17/К від 11 жовтня 2016 року, [PERSON] приступила до виконання обов`язків згідно рішення засновника з 11 жовтня 2016 року. Згідно рішення засновника ПП «Найсі» - [PERSON] від 11 березня 2020 року, вирішено звільнити [PERSON] з посади директора ПП «Найсі» за угодою двох сторін згідно наказу за №10-К від 18 березня 2020 року. Як вбачається з наказу ПП «Найсі» про звільнення [PERSON] за №10/К від 18 березня 2020 року, [PERSON] слід вважати такою, що звільнена згідно рішення засновника з 18 березня 2020 року за згодою двох сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України та провести остаточний розрахунок. З відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що у відомостях про ПП «Найсі», зокрема у графі «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо» зазначено керівником позивача [PERSON] . При цьому, у графі «Перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі частки кожного засновника (учасників) зазначено про те, що засновником ПП «Найсі» є відповідач [PERSON] . Позивач зверталася до відповідача [PERSON] із листом-повідомленням від 17 липня 2021 року, в якому просила відповідача провести реєстраційні дії, що відбулись в ПП «Найсі», а саме звернутися до нотаріуса для завірення Рішення щодо змін в ПП «Найсі» (юридичної особи, звільнення директора) та провести реєстраційні дії змін стосовно ПП «Найсі». Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що приміщення по [ADDRESS] до 23 липня 2019 року належало ТОВ «Наутілус», в якому вона працювала на посаді директора. На першому та другому поверсі завжди працювала піцерія «Челентано», на 2 поверсі працював склад працівників піцерії, які готували їжу, приймалися директори. Це приміщення було у власності ТОВ «Наутілус», вони здавали його в оренду підприємцям та ПП «НАЙСІ». 23 липня 2019 року вказане приміщення було продане фізичній особі [PERSON] , після чого було розірвано договір оренди з ПП «НАЙСІ» і ще двома підприємцями. Надалі вони уклали договір оренди з новим власником даного приміщення. Всі працівники ТОВ «Наутілус» працювали у вказаному приміщенні в офісі на 4 поверсі на підставі укладеного договору оренди вже з новим власником. Там же на 4 поверсі, на підставі договору оренди з новим власником [PERSON] , або її представником, орендувало офіс ПП «НАЙСІ». В ПП «НАЙСІ» працювала директор [PERSON] , головний бухгалтер [PERSON] , яка по сумісництву працювала і в ТОВ «Наутілус», працівники піцерії. Їй стало відомо, що керівника ПП «НАЙСІ» [PERSON] було звільнено після розірвання договору оренди між ФОП [PERSON] та ПП «НАЙСІ». Чи був присутній гр. [PERSON] при цьому вона не пам`ятає. Тільки чула від когось, що ніби то було рішення про звільнення [PERSON] . Сама [PERSON] прийшла працювати в ПП «НАЙСІ» адміністратором. Вона була більше ніж директор, вона привела піцерію до більш якісного обслуговування, всі були дуже задоволені її роботою. З часом ТОВ «Наутілус» переїхало за адресою [ADDRESS] . З того часу [PERSON] була впевнена, що [PERSON] звільнена з посади директора, так як раніше вона бачила наказ про її звільнення, знала що підприємство закривається. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в ТОВ «Найсі» працювала з 2006 року по березень 2020 рік на посаді бухгалтера. [PERSON] була її керівником з 2017 по 2020 рік. На кінець 2020 року засновником ПП «Найсі» був [PERSON] , який в усній формі дав пояснення, що у зв`язку з карантином всі працівники будуть звільнені. Самого [PERSON] бачила в офісі, але з ним не спілкувалась. Прийшла [PERSON] і повідомила, що сьогодні всі працюють останній день. На підставі рішення засновника ПП «Найсі» [PERSON] був наказ керівника [PERSON] про звільнення свідка [PERSON] і на підставі такого ж рішення таким же самим наказом була звільнена [PERSON] . Остання приносила і показувала [PERSON] свій наказ. Наказ про звільнення [PERSON] був підписаний керівником, тобто [PERSON] . Це рішення свідок бачила один раз, перечитавши його. Разом із ними були ще звільнені два працівники на посадах бармен-касир. Особисто на тему свого звільнення [PERSON] не спілкувалась із засновником [PERSON] . Свідок [PERSON] подавала кінцеві звіти після 1 квітня 2020 року в податкові органи та пенсійний фонд. Звітність була підписана електроним ключем [PERSON] і [PERSON] . На той момент [PERSON] і [PERSON] були вже звільнені, але звіти мали бути кимось подані. Після дати звільнення [PERSON] та її керівника [PERSON] , засновник [PERSON] не звертався з жодним питаннями до них. Вони після звільнення взагалі більше не бачились. Свою трудову книжку про звільнення та трудову книжку про звільнення [PERSON] та двох інших працівників заповняла [PERSON] особисто. Всі документи (установчі документи, накладні, зарплатні відомості), які були по підприємству [PERSON] та [PERSON] склали по коробках і залишили в кабінеті, їхня подальша доля їй невідома. Всі документи, за які відповідала [PERSON] вона показала [PERSON] . Ключі від кабінету мала [PERSON] . Двері до офісу закрила [PERSON] . На це підприємство [PERSON] більше не поверталася. Всі зв`язки з ТОВ «Найсі» вона припинила. Розрахунок зі звільненими працівниками по зарплаті [PERSON] нараховувала та проводила особисто як головний бухгалтер разом з компенсацію в повному обсязі. Вже в квітні 2020 року електронні ключи її та [PERSON] , печатки, штампи закінчились. До того моменту, коли вони ще були дійсні [PERSON] здала всю звітність. Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У пункті першому частини 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Згідно з частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, № 21722/11, § 165)). З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя». У пункті 1 частини першої статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є угода сторін. Конституційний Суд України у рішеннях від 7 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. В силу вимог п. п. 12, 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про органи управління юридичної особи; відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи. Згідно з вимогами пункту 6 частини 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам: рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству. Рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, що подається для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами), якщо інше не передбачено законом. Рішення уповноваженого органу управління юридичної особи (крім акціонерних товариств, громадських формувань та об`єднань співвласників багатоквартирного будинку) щодо зміни керівника юридичної особи у випадках, коли для прийняття такого рішення достатньо голосів не більше 10 осіб, підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами, які голосували за таке рішення та кількості голосів яких достатньо для прийняття рішення, якщо інше не передбачено статутом юридичної особи. Справжність підписів на рішенні уповноваженого органу управління юридичної особи нотаріально засвідчується з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів, крім рішень, створених на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг та підписаних з використанням кваліфікованого електронного підпису, а також інших випадків, передбачених законом. В силу вимог п. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються такі документи: примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою. Відповідно до вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: документів, що подаються заявником для державної реєстрації; 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала на посаді директора ПП «Найсі». Рішенням засновника ПП «Найсі» - [PERSON] від 11 березня 2020 року вирішено звільнити [PERSON] з посади директора ПП «Найсі» за угодою двох сторін згідно наказу за №10-К від 18 березня 2020 року. 18 березня 2020 року позивач була звільнена із займаної посади на підставі наказу ПП «Найсі» за №10/К від 18 березня 2020 року про звільнення [PERSON] згідно рішення засновника за згодою двох сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Таким чином, на даний час, трудові відносини між позивачем та ПП «Найсі» фактично припинені, позивач не виконує будь-яких трудових обов`язків у ПП «Найсі» та не отримує заробітну плату у ньому. Вказані обставини також підтверджуються поясненнями свідків, які в судовому засіданні повідомили, що у 2020 році трудові відносини між позивачем та ПП «Найсі» були припинені на підставі рішення засновника [PERSON] та відповідного наказу про звільнення [PERSON] . Водночас, відповідач ПП «Найсі», після звільнення позивача з посади директора ПП «Найсі», в силу вимог ст. ст. 15, 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», не здійснило державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема щодо виключення запису про особу [PERSON] , як директора (керівника) та як особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо. Вказана бездіяльність відповідача ПП «Найсі» порушує права позивача, оскільки трудові відносини між нею та ПП «Найсі» фактично припинені, а наявність вказаних відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо керівника [PERSON] , може призвести до безпідставного притягнення позивача до відповідальності у випадку порушенням відповідачем законодавства про працю, може використовуватись у спорі з третьою особою, підпадає під обмеження сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку порушуються права позивача щодо порядку припинення трудового договору. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом визнання трудових відносин між [PERSON] та Приватним підприємством «НАЙСІ» припиненими у зв`язку із звільненням [PERSON] з посади директора за угодою двох сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України та шляхом зобов`язання ПП «НАЙСІ» подати документи про державну реєстрацію змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, для виключення запису про особу [PERSON] як директора (керівника) та як особи, яка має право вчиняти юридичні дії без довіреності від імені підприємства, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» протягом 10 (Десяти) робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Водночас, суд вважає що позовні вимоги позивача про зобов`язання будь-якого державного реєстратора (суб`єкта державної реєстрації), які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати будь-які реєстрації дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внести зміни про виключення запису про особу як директора (керівника) ПП «Найсі», код ЄДРПОУ 31080327 та як особи, яка має право вчиняти юридичні дії без довіреності від імені товариства, [PERSON] до задоволення не підлягають, оскільки стосуються невизначеного кола осіб, а також з тих підстав, що рішення суду про визнання припиненими трудових відносин позивача із ПП «Найсі» та зобов`язання ПП «Найсі» подати документи про державну реєстрацію змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, для виключення запису про особу [PERSON] як директора (керівника) та як особи, яка має право вчиняти юридичні дії без довіреності від імені підприємства, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» протягом 10 (Десяти) робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили, є достатнім та належним способом захисту прав позивача. На підставі наведеного,

Outcome: partial