Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

У квітні 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УПРАВ-ДОМ» (надалі - ТОВ «Управ -Дом») звернулось до суду з вищезазначеним позовом, в якому просять суд стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 8235,80 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач ТОВ «Управ -Дом». 23 травня 2013 року між сторонами укладено Договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території. Відповідач своєчасно та повному обсязі не сплачує за комунальні послуги, в результаті чого станом на 01 вересня 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 8235,80 грн, яку просить стягнути на свою користь. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 квітня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 квітня 2023 року справу прийнято до розгляду, вирішено, що спір підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 17 травня 2023 року о 10.00 год. 01 травня 2023 року відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти стягнення боргу у сумі 5465,96 грн, оскільки нею сплачено цю частку боргу, що доводиться долученими квитанціями про оплату. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зазначила, що відповідач оплачувала житлово-комунальні послуги нерегулярно, хаотично різними сумами та за різний період, оскільки не вказувала про це в квитанціях про оплату. Враховуючи те, що у відповідача існувала заборгованість, суми які вносилися нею в рахунок сплати наданих послуг враховувалися в попередню заборгованість за інші періоди. Надала суду акт звірення між ТОВ «Управ-Дом» та [PERSON] за період з грудня 2019 року по серпень 2021 року, включно. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що акт звірки невірний. Період перевищує періоду заявлених вимог, не враховані здійснені нею оплати на суму 5465,96 грн. Вислухавши думку учасників справи та дослідивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 травня 2013 року між ТОВ «Управ-Дом» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за умовами якого виконавець забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживач своєчасно сплачує такі послуги за встановленим тарифом у строк та на умовах передбачених договором (а.с. 9-12). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.2013 року є власником квартири [ADDRESS] та є споживачем житлово-комунальних послуг за указаною адресою (а.с. 7-8). Розпорядженням КМДА від 07 березня 2018 року № 371 «Про внесення змін до Тарифів та структуру тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавця цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків зі споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця що настає за розрахунковим» було затверджено новий тариф у суму 8,81 грн. Текст розпорядження про збільшення тарифу було опубліковано в офіційному виданні Київської міської ради «Хрещатик» від 06 квітня 2018 року № 38 . Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Водночас, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] , яка є власницею квартири та споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової територій, які надаються ТОВ «Управ-Дом» за адресою: [ADDRESS] , а також зважаючи на укладений між сторонами договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зобов`язана своєчасно та у повному обсязі сплачувати ТОВ «Управ-Дом» за спожиті послуги. Проте, суд не може погодитися з наданою таблицею заборгованості та сумою, яка визначена позивачем до стягнення з відповідача, виходячи з наступного. З наданої представником позивача таблиці нарахування та оплати послуг наданих за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по кв. [ADDRESS] , вбачається, що з жовтня 2020 року по серпень 2021 року, у відповідача виникла заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, яка станом на 01 вересня 2021 року становить 8235,80 грн. (а.с. 6). З наданої таблиці також вбачається, що лише у жовтні 2020 року споживачем сплачено за надані послуги в розмірі 476,42 грн. (а.с. 6). Згідно наданих [PERSON] платіжних доручень судом встановлено наявність оплати відповідачем за надані послуги за період з жовтня 2020 року по серпень 2021 року в розмірі 5465,96 грн. Згідно платіжного доручення від 29 листопада 2020 року сплачено житлово-комунальні послуги за жовтень 2020 року в розмірі 2000,00 грн (а.с. 77); згідно платіжного доручення від 26 грудня 2020 року сплачено житлово-комунальні послуги за листопад 2020 року в розмірі 881,92 грн (а.с. 78); згідно платіжного доручення від 24 січня 2021 року сплачено житлово-комунальні послуги за грудень 2020 року в розмірі 1000,00 грн (а.с. 80); згідно платіжного доручення від 08 квітня 2021 року сплачено житлово-комунальні послуги за березень 2021 року в розмірі 792,02 грн (а.с. 79); згідно платіжного доручення від 25 червня 2021 року сплачено житлово-комунальні послуги за травень 2021 року в розмірі 792,02 грн (а.с. 81). Як вбачається з акту звірення між ТОВ «Управ-Дом» та [PERSON] за період з жовтня 2020 року по вересень 2021 року відповідачем сплачено житлово-комунальні послуги на загальну суму 5465,96 грн. Отже, враховуючи здійснені відповідачем зарахування сум на оплату наданих житлово-комунальних послуг, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з жовтня 2020 року по серпень 2021 року, в межах заявлених позовних вимог, в розмірі 3246,26 грн., виходячи з розрахунку (8235,80 грн. (наявна заборгованість) - 5465,96 грн. (сплачені кошти). Разом з тим, суд не погоджується із твердженням представника позивача про те, що сплачені відповідачем суми за надані послуги за період з жовтня 2020 року по травень 2021 року повинні враховуватися в попередню заборгованість, оскільки в разі внесення плати за місячний платіж виконавець зобов`язаний зарахувати кошти саме за місяць вказаний у платіжному документі. Тому, скерування сплачних відповідачем коштів задля погашення заборгованості за попередній період, за власним міркуванням представника позивача вважаю неприйнятним. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1057,94 грн (виходячи з розрахунку 3246,26?2684,00?8235,80). На підставі викладеного та

Outcome: partial