Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

23.05.2023 року до суду звернулася позивачка із вказаним позовом. Вимоги мотивує тим, що 23 жовтня 1976 року нею було укладено шлюб зі своїм чоловіком [PERSON] . Під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі їм з чоловіком було передано у власність 25 березня 2004 року земельну ділянку кадастровий номер : 5910200000:17:010:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Після чого вона разом із чоловіком за спільні сімейні кошти, та спільною працею збудували житловий будинок з господарськими та підсобними спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка та житловий будинок з підсобними та господарськими спорудами була зареєстрована на ім`я її чоловіка [PERSON] . При цьому розмір її частки у придбаному під час шлюбу майні становить частини, а інша частини належала її чоловікові [PERSON] .. Зважаючи на досягнуту домовленість між нею та її чоловіком, останній вирішив розпорядитися своєю власною часткою (яка становить частини) у спільному майна подружжя та подарував їй власну частину земельної ділянки та частину житлового будинку з підсобними та господарськими спорудами по [ADDRESS] . Вона фактично стала власником набутого за час шлюбу майна: земельної ділянки кадастровий номер: 5910200000:17:010:0004 загальною площею 0,1000 га, та житлового будинку з підсобними та господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , з розміром частки 1. [INFO] помер її чоловік [PERSON] 27 квітня 2023 року вона звернулася до державного реєстратора Виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області Ткаченка Дмитра Олександровича з власною заявою у якій просила зареєструвати на нею право власності на житловий будинок та підсобні господарські споруди розташовані по [ADDRESS] , та земельної ділянки кадастровий номер: 5910200000:17:010:0004 розташовані по [ADDRESS] , з розміром частки - 1, на що їй було відмовлено, та повідомлено, що реєстратор не може зареєструвати за нею частину майна набутого під час перебування у зареєстрованому шлюбі, оскільки норми Сімейного кодексу України вказані у статтях 60, 63, 70 є декларативними і сам факт набуття майна членами подружжя під час проживання ними у зареєстрованому шлюбі потрібно доводити та визнавати відповідним судовим рішенням. Посилаючись на викладене позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею - 91.7 кв. м. житлова площа - 46,2 кв.м, позначений на плані літера А, а - тамбур, та підсобні господарські споруди: пг - погріб, Б - гараж, Б - літня кухня, б- сарай-прибудова, 61- вбиральня, 62 - душ, В - навіс, Г - навіс, №1,2 - огорожа, к- колодязь які розташовані за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку кадастровий помер : 5910200000:17:010:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею - 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 26.05.2023 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Позивач додатково пояснила, що наразі відсутні будь-які треті особи, які б оспорювали її право на вказане майно після смерті чоловіка. Представник Виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Суд дійшов висновку про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, виходив з наступного. Судом встановлено, що 23 жовтня 1976 року позивачка [PERSON] уклала шлюб зі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , відповідний актовий запис 334. Під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі позивачці разом з її чоловіком було передано 25 березня 2004 року у власність земельну ділянку кадастровий номер: 5910200000:17:010:0004 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія СМ № 126467. Після чого вона разом із чоловіком за спільні сімейні кошти, та спільною працею збудували житловий будинок з господарськими та підсобними спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка та житловий будинок з підсобними та господарськими спорудами була зареєстровано на ім`я її чоловіка [PERSON] . Відповідно до договору дарування від 14.08.2021 року серія та номер 1072 частини житлового будинку та підсобних господарських споруд розташованих по [ADDRESS] , та договору дарування від 14.08.2021 року, серія та номер 1073 частини земельної ділянки кадастровий номер : 5910200000:17:010:0004 які подарував їй її чоловік [PERSON] належить [PERSON] . Таким чином, [PERSON] фактично стала власником набутого за час шлюбу майна: земельної ділянки кадастровий номер: 5910200000:17:010:0004 загальною площею 0,1000 га, та житлового будинку з підсобними та господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , з розміром частки 1. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , відповідний актовий запис 480. 27 квітня 2023 року позивачка звернулася до державного реєстратора Виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області Ткаченка Дмитра Олександровича з власною заявою у якій просила зареєструвати за нею право власності на житловий будинок та підсобні господарські споруди розташовані по [ADDRESS] , та земельної ділянки кадастровий номер: 5910200000:17:010:0004 розташовані по [ADDRESS] , з розміром частки - 1. 27 квітня 2023 року державний реєстратор Виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області Ткаченко Дмитро Олександрович відмовив позивачці та повідомив, що не може зареєструвати за нею частину майна набутого під час перебування у зареєстрованому шлюбі, оскільки норми Сімейного кодексу України вказані у статтях 60, 63, 70 є декларативними і сам факт набуття майна членами подружжя під час проживання ними у зареєстрованому шлюбі потрібно доводити та визнавати відповідним судовим рішенням. Відповідно до ст.\~55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За ст.\~124\~Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК\~України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В ч. 2 ст.\~41\~Конституції України зазначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до приписів ст.60 Сімейного кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до приписів ст. 61 Сімейного кодексу України - об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до приписів ст. 63 Сімейного кодексу України, - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до приписів ст. 70 Сімейного кодексу України, - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно вимог ч. 1 ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За приписами ч. 1 ст.\~321\~ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, [PERSON] фактично є власником майна: земельної ділянки кадастровий номер: 5910200000:17:010:0004 загальною площею 0,1000 га, та житлового будинку з підсобними та господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.\~12\~ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Згідно вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, беручи до уваги те, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд дійшов висновку, про наявність підстав для їх задоволення. Судові витрати залишити за позивачем без відшкодування. На підставі викладеного та

Outcome: approved