Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] з посиланням на те, що 15 листопада 1970 року [PERSON] купив житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до записів погосподарської книги №1 Розумницької сільської ради за 1967-1969 роки (особистий рахунок [NUMBER]) в дворі, головою якого був [PERSON] , в особистій власності господарства (розділ 2) перебували будівлі: житловий будинок 1961 року збудови та хлів 1959 року збудови. 11 листопада 1970 року господарство вибуло в м. Жашків; записом в книзі запису нотаріальних дій за 1970 рік виконкому Розумницької сільської ради народних депутатів Ставищенського району Київської області за № 40 від 15 листопада 1970 року міститься запис про сплату [PERSON] за посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку державного мита в сумі 32,50 рублів, проте оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку не зберігся. Відповідно до записів погосподарської книги №1 Розумницької сільської ради за 1971-1973 роки (особистий рахунок [NUMBER]) господарство, головою якого був її дід [PERSON] , станом на 1 січня 1971 року належало до суспільної групи «колгоспників», а станом на 1 січня 1972 року стало належати до суспільного групи «колгоспників». Житловий будинок на час придбання належав до спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] . Докази передачі житлового будинку до майна колгоспного двору, в зв`язку із працевлаштуванням його голови [PERSON] в колгоспі імені 13 річчя Жовтня, відсутні. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняла, але не оформила своїх спадкових прав дружина померлого, [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Діти спадкодавці [PERSON] та [PERSON] подали до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Кошинської Л.О. заяви про відмову від прийняття спадщини. Внуки спадкодавці [PERSON] та вона (позивач) подали до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Кошинської Л.О. заяви про прийняття спадщини. [INFO] помер син спадкодавці [PERSON] , спадщину після смерті якого оформив його племінник [PERSON] . Разом з тим, в порядку спадкової трансмісії на спадщину [PERSON] та на прийняття спадщини, внук спадкодавці [PERSON] до нотаріуса не подавав. 5 січня 2022 року [PERSON] та вона (позивач) уклали договір про поділ спадщини, згідно якого до неї (позивача) переходить частина спадкового майна, в тому числі, житловий будинок, розташований по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3224285201:01:009:0014, яка розташована по [ADDRESS] . 11 листопада 2022 року КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» проведена інвентаризація вказаного будинку та виготовлений технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 75,7 кв. метри, житловою площею 33,9 кв. метри, вартістю 102101 гривні. Земельна ділянка, на якій розташовані житловий будинок «А» з прибудовою «а», прибудовою «а2» та ґанком «аі», ґанком «аЗ», сарай-гараж «Б», погріб з шийкою «В», сарай «Г», баня «Д», вбиральня «Е», колодязь №1, огорожа №2, ворота з хвірткою №3, приватизована. Право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано. Вважає, що [PERSON] , придбавши будинок під час перебування у шлюбі з [PERSON] , набула права власності на частину житлового будинку як частку в спільному майні подружжя та на його частину в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , а тому право власності на житловий будинок в цілому увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті останньої. 21 грудня 2022 року вона (позивач) звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Кошинської Л.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний будинок. Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії № 272/02-14 від 21 грудня 2022 року приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Кошинська Л.О. відмовила у видачі свідоцтва про прийняття спадщини через не подання документів щодо належності спадкового майна. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] баби [PERSON] на вищевказаний житловий будинок. Ухвалою судді Ставищенського районного суду від 1 червня 2023 року відкрито провадження по даній справі, справу призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 36-37). Позивач в підготовче засідання не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином (а.с. 44), в позовній заяві зазначила та подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати у її відсутність (а.с. 2-7, 170). Представник відповідача Ставищенської селищної ради в підготовче засідання не прибув, Ставищенська селищна рада подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі представника (а. с. 160). Третя особа [PERSON] в підготовче засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій не заперечила проти задоволення позову, просить справу розглядати без її участі (а.с. 159). Третя особа [PERSON] в підготовче засідання не прибув, про час і місце розгляду справи в підготовчому засіданні повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] в підготовче засідання не прибув, про час і місце розгляду справи в підготовчому засіданні повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа: [PERSON] підготовче засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій не заперечив проти задоволення позову, просить справу розглядати без його участі (а.с. 158). Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову представником відповідача, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 15 вересня 1970 року [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом з книги запису нотаріальних дій за 1970 рік (а.с. 13). Разом з тим, другий примірник договору купівлі-продажу не зберігся, тому його дублікат виданий не може бути (а.с. 18). Реєстрація права власності на вказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформація щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок відсутня (а.с. 25, 29-30). Житловий будинок на час придбання належав до спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON] , спадкоємиця за законом, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та отримавши 13 жовтня 1998 року свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (а.с. 116-124). Діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продали заяву про відмову у прийнятті спадщини (а.с. 117). 8 жовтня 2015 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений Розумницьким сільським головою Швецем В.П., за реєстром № 22, яким заповіла належний її житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарчими будівлями та земельними ділянками, який розташований по [ADDRESS] , а також земельну ділянку, яка належить їй згідно державного акту на право власності на землю серії КВ № 119631, виданого Ставищенським районним відділом земельних ресурсів 17 липня 2004 року - [PERSON] , [INFO] (а. с. 83). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 20). З копії спадкової справи (а.с. 75-153) встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняли внуки спадкодавці: позивач та [PERSON] , спадкоємиці за законом, які подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, уклали договір про поділ спадщини та отримали 21 грудня 2022 року свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Спадкоємці першої черги, діти спадкодавці [PERSON] та [PERSON] подали приватному нотаріусу заяви про відмову від належної їм спадщини як за заповітом, так і за законом. Спадкоємець за заповітом, син [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , а саме після відкриття спадщини [PERSON] , проте не встиг її прийняти. З копії спадкової справи (а.с. 48-74) встановлено, що спадщину після смерті [INFO] [PERSON] прийняв його племінник [PERSON] , спадкоємець за законом, який подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадкоємці першої та другої черги у померлого [PERSON] відсутні. Спадкоємець [PERSON] - [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] в порядку спадкової трансмісії до нотаріальної контори не звертався. Відповідно до копії договору про поділ спадщини від 5 січня 2022 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 109) до [PERSON] перейшло право на майно, в тому числі і на вищевказаний житловий будинок. Відповідно до копії технічного паспорта (а.с. 26-28), висновку про ринкову вартість житлового будинку (а.с. 31), копій Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24 листопада 2021 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 грудня 2022 року (а.с. 149, 152) встановлено, що вказаний житловий будинок загальною площею 75,7 кв. метри, житловою площею 33,9 кв. метри, вартістю 102101 гривень, розташований на приватизованій земельній ділянці, на якій також знаходяться прибудова «а», прибудова «а2», ґанок «а1», ґанок «а3», сарай-гараж «Б», погріб з шийкою «В», сарай «Г», баня «Д», вбиральня «Е», колодязь №1, огорожа №2, ворота з хвірткою №3. 21 грудня 2022 року приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кошинська Л.О. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок через відсутність документів щодо належності спадкового майна спадкодавцю (а. с. 32). Відповідно до ст. 22 КпШС УРСР (1963р.) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як встановлено ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і збоку матері. Як встановлено ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] за життя набула права власності на вищевказаний житловий будинок, а саме на частину як на майно подружжя та на частину після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , а позивач набула права власності на зазначений будинок в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] відповідно до умов договору про поділ спадщини від 5 січня 2022 року і оскільки відповідачем позов визнається, то його слід задовольнити. Оскільки позивач в позовній заяві вказала, що понесені судові витрати просить залишити за нею (а.с. 2-7), Ставищенська селищна рада до пред`явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved