Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що із 17 лютого 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від цього шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що шлюб між ними є формальним, оскільки особисті відносини між подружжям вже тривалий час мають негативний характер, у зв`язку з чим відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати сімейні відносини позивач не бажає, тому вважає що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин. Вказує, що після розірвання шлюбу дитина, за спільною згодою, залишається проживати з матір`ю. У зв`язку з викладеним, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги\~\~ [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2007 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.4). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від спільного проживання подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Сторони разом проживають, проте шлюбних відносин не підтримують та спільне господарство не ведеться. Відповідно до\~ст. 56 СК\~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено приписами ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~ст. 109 СК\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя сторін не склалося, у зв`язку з чим шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. З огляду на те, що у сторін спільне життя не склалось, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved