Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Позивачка звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в 31 січня 2023 року. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 3 500 гривень на кожну дитину щомісячно, загальна сума складає 7000 гривень щомісячно, починаючи з моменту подання позову до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування позову посилалась на те, що від шлюбного життя з відповідачем [PERSON] має двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] ., які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати малолітніх дітей. Батько дітей працевлаштований, інших осіб на утриманні не має, а отже, має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 7000 гривень щомісячно на двох дітей. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.02.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідачем подано до суду відзив, в якому зазначено, що обов`язок щодо утримання дітей він виконував . Просив врахувати встановлений прожитковий мінімум для дитини у віці до 6 років в сумі 2272 грн, та його неможливість сплачувати по 7000 гривень на двох дітей щомісячно, оскільки відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.08.2017 він сплачує аліменти на неповнолітнього сина від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] ,. Не заперечував щодо сплати аліментів доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1 136 грн на кожну дитину. Позивачкою подано заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідач Заруцький Р.М. , який діє на підставі ордеру серії ВІ № 1130039 в інтересах [PERSON] , подав суду заяву про підтримання поданого відзиву, просив провести розгляд справи у відсутність сторони відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що з 02.11.2019 року сторони уклали шлюб, від якого мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб, (а.с.4) та про народження дітей, (а.с.а.с.5,6). Діти мають реєстрацію за адресою позивачки - по [ADDRESS] , фактично проживають з [PERSON] , (а.с.7). Сторони мають двох малолітніх дітей, у віці до 6 років, які проживають із матір`ю, позивачкою у справі, сторонами дана обставина не оспорюється. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В даному випадку, із позовом про стягнення аліментів звернулась позивачка, саме з нею проживають діти, а тому вона має право обирати спосіб стягнення аліментів. Позивачка визначила необхідність стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує наступне. Позивачка визначила вимоги одо стягнення суми аліментів по 3 500 гривень на кожну дитину щомісячно, загальна сума складає 7000 гривень. Фактично, відповідачем було визнано позов частково, на суму 1 136 гривень, на кожну дитину щомісячно, загальна сума складає 2 272 гривень. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При цьому, цей розмір має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач сплачує аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.08.2017. в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи з 12.07.2017 року і до досягнення повноліття [PERSON] , (а.с.26). Відповідач [PERSON] працює водієм категорії D, його заробітна плата - 6 820 грн в місяць, що підтверджується довідкою про доходи ТОВ «Трансмейл 2012», (а.с.27), згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів на ім`я громадянина [PERSON] на теперішній час зареєстрованих транспортних засобів на території України не значиться, (а.с.42). Також, за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за відповідачем право власності на об`єкти нерухомості не зареєстровано, (а.с.52-53), інші дані про доходи відповідача відсутні. Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про державний бюджет України» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме дітей віком до 6 років -2272 гривень, віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 та від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, має задовільний стан здоров`я, що не спростовується матеріалами справи, має регулярний дохід, а тому зобов`язаний забезпечувати належний рівень життя дітей та надавати їм матеріальну допомогу. Судом враховано, що вік обох дітей, які перебувають на утриманні позивачки [PERSON] , до шести років, а тому вони потребують постійної уваги, піклування та часу, що на думку суду, унеможливлює отримання нею додаткових доходів на утримання дітей. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі по 7000 гривень щомісячно на двох дітей задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою не доведено, що доходи відповідача дозволяють йому сплачувати такі кошти на утримання дітей з урахуванням того, що він зобов`язаний сплачувати аліменти відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.08.2017 на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , від першого шлюбу. З урахуванням наведеного, даних про особу відповідача, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню та з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти у розмірі 1 300 гривні, на кожну дитину, щомісячно. При цьому, відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана до суду 31.01.2023 року. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від його сплати.

Outcome: partial