Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що 10 вересня 2004 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1174. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося. З червня 2022 року шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільно не проживають. Вважає, що шлюбні відносини існують лише формально, подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Донька [PERSON] проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Відповідач участі у вихованні доньки та в її утриманні не приймає. Просить розірвати шлюб, стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 833 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, визначити місце проживання доньки - [PERSON] з ним та стягнути з відповідачки судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, представником адвокатом Новаком М.А. подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 22.06.2023 року заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримує та просить суд розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 16.06.2023 року заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить суд розгляд справи проводити у її відсутність. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради Самолюк І.Р. в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 22.06.2023 року заяву, в якій вказує, що спір про визначення місця проживання дитини відсутній, а тому не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Крім того, просить розгляд справи проводити у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 10 вересня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1174. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім та [PERSON] , [INFO] . З червня 2022 року шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Збереження сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам. Враховуючи, що сторони не бажають підтримувати шлюбні стосунки, примирення між ними неможливе, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України\~\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 1 ст. 150 СК України\~\~визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя. Згідно ст.\~151\~СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Матеріали справи не містять таких доказів, які б свідчили про наявність виняткових обставин, зокрема про аморальну поведінку позивача, відсутність можливості матеріально забезпечити дитину, приймати участь у її вихованні. Наведені вище правові норми та інші обставини справи свідчать про можливість позивача забезпечувати нормальний всебічний розвиток дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. У відповідності до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.\~\~\~\~\~\~ Частиною 1 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно ч. 1 ст.\~82\~ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачка визнала позовні вимоги повністю, тому за результатами підготовчого провадження у суду є всі підстави ухвалити рішення.\~\~ Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати в розмірі 1\~073,60 грн. щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідачки в прибуток держави, а судові витрати в розмірі 2\~147,20 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved