Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягувати з відповідача аліменти на його користь, на його утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення ним 23 років, або закінчення навчання. Позов обґрунтовано тим, що батьком позивача є відповідач [PERSON] . З часом батьки позивача розірвали шлюб і він залишився проживати з матір`ю. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.12.2016 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь матері позивача на його утримання в розмірі 765,00 грн щомісячно, і до досягнення позивачем повноліття. 22.02.2022 позивачу виповнилося 18 років стягнення аліментів за рішенням суду від 08.12.2016 припинилося. На даний час позивач перебуває на утриманні матері, у зв`язку із тим, що навчається на денній формі у Житомирському агротехнічному фаховому коледжі, не може працювати та забезпечувати себе самостійно, оскільки це буде негативно відображатися на успішності та в подальшому в його професійній діяльності. Позивач жодних доходів не отримує, з липня не отримує стипендії, не має можливості працевлаштуватися та забезпечувати себе необхідними засобами для існування самостійно. Зокрема, мати позивача забезпечує його харчування, одягом, канцелярією, засобами гігієни, та іншими засоби необхідними для повноцінного життя. Також позивач зазначає, що відповідач є військовослужбовцем, щомісяця отримує високе грошове забезпечення, а також додаткову винагороду, крім того, він є працездатним чоловіком, має гарний стан здоров`я, аліменти нікому не сплачує, інших утриманців у нього немає, проте, будучи матеріально забезпеченим, добровільно він відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання позивача на час його навчання. Указані обставини змушують позивача звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на себе, як на повнолітню дитину, що продовжує навчання. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 05.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судові повістки направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі статею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 201 СК України норма ст. 191 СК України застосовується до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду [PERSON] народився [INFO] , батьками якого записані: [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.12.2016, справа №274/4614/16-ц, розмір аліментів, присуджений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.09.2005 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON] , який народився [INFO] , змінений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.06.2010, змінено. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON] , який народився [INFO] , у розмірі 765,00 грн щомісячно, до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . [PERSON] навчається в Житомирському агротехнічному фаховому коледжі (І-ІІ рівня акредитації) на бюджетній основі за спеціальністю "Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка" на 4 курсі з 01.09.2019, згідно наказу про зарахування №308у від 29.07.2019, що підтверджується довідкою Житомирського агротехнічного фохового коледжу від 06.02.2023 за №111. Термін навчання закінчується 30.06.2023. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 24.01.2023, [PERSON] отримував стипендію у період з січня 2022 по липень 2022 включно. Згідно з довідкою про доходи, виданою Житомирським агротехнічним фаховим коледжом від 06.02.2023 за №75, [PERSON] стипендію з серпня 2022 по січень 2023 не отримує. Відомостими з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в декларації про майновий стан і доходи, щодо громадянина [PERSON] , [INFO] , за 2022 рік, які надійшли на запит суду підтверджується, що останній отримує виплати військовослужбовця у розмірі, що є вищим за мінімальну заробітну плату. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування ст.199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 761/10510/17. Відповідно до ч.1 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач, у разі заперечень проти позову - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. Звертаючись з позовом, позивач зазначив, що він потребує матеріальної допомоги батька в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, посилаючись на те, що він не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати. При цьому, суд враховує, що хоча позивач навчається за рахунок державного бюджету, однак продовжує навчання на денній формі, власного доходу не отримує, а тому продовжує потребувати матеріальної допомоги. В постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №346/103/17 зазначено, що суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Наявність витрат на харчування, одяг, проїзд, суд не ставить під сумнів, оскільки вони покликані забезпечити нормальну життєдіяльність і щоденні фізіологічні потреби сина, а отже суд дійшов висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на його утримання на період навчання. Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні потреб сина, який навчається. Судом встановлено, що відповідач, як батько, ухиляється від обов`язку, покладеного на нього законом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, зобов`язаний нарівні з матір`ю брати участь в належному матеріальному забезпеченні сина, який навчається на денній формі навчання, матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на те, що у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання, відсутні відомості про наявність в нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб, відсутність відомостей про незадовільний стан його здоров`я, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню і стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів на користь позивача до закінчення (припинення) ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з дня звернення до суду - 17.03.2023. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved