Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

У березні 2023 року Балаклійська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області. Як орган опіки та піклування, звернулися до суду з позовом до [PERSON] , у якому просили: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 416,50 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, на рахунок, який буде відкрито на ім`я неповнолітнього у Державному ощадному банку України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на обліку служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області, у зв`язку з ухиленням батька від належного виконання батьківських обов`язків, перебуває [PERSON] , [INFO] . Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Остання адреса проживання: [ADDRESS] . Матір дитини - [PERSON] , померла [INFO] . Умов для проживання, виховання та розвитку сина за місцем проживання батьком не створено. Неповнолітній [PERSON] мешкає разом з дідусем - [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , де наявні всі належні умови для проживання та розвитку дитини. Утриманням дитини також займається дідусь. З батьком дитини неодноразово проводились бесіди щодо зміни ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, створення належних умов проживання сина, а також його було попереджено про відповідальність за належне виконання батьківських обов`язків. [PERSON] зобов`язався належно виконувати батьківські обов`язки, але жодних змін так і не відбулося. Фахівцем із соціальної роботи було складено та узгоджено з [PERSON] план соціальної підтримки сім`ї, в ході виконання якого батькові неодноразово було зауважено на належне виконання своїх батьківських обов`язків стосовно виховання дитини та догляду за нею, підтримання у помешканні санітарно-гігієнічних норм, недопущення випадків вчинення домашнього насильства, вчасного лікування дитини, попередження соціального сирітства, забезпечення дитини одягом відповідно до віку та пори року, раціональним харчуванням. Але він до рекомендацій та порад фахівця із соціальної роботи не прислуховувався, не виконував пункти плану, до помешкання не впускав, на телефонні дзвінки не відповідав. Батько успіхами сина у навчанні не цікавиться, батьківські збори не відвідує, на зауваження класного керівника не реагує. У телефонному режимі спілкування з класним керівником не підтримує. Контроль за навчанням [PERSON] здійснює дідусь, який і забезпечує дитину шкільним приладдям, одягом та взуттям, підтримує зв`язок з класним кедрівником, дослухається до порад та рекомендацій вчителів щодо розвитку та виховання дитини. [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на сина по втраті годувальника, яку використовує не за цільовим призначенням. Батько дитини притягався до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків відповідно до частини 1 статті 184 КУпАП. Питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] , розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини Балаклійської міської ради Харківської області, яка дійшла висновку, що позбавлення відповідача батьківських праві відповідатиме інтересам дитини. Зазначені обставини стали підставою для звернення Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року відкрите провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального провадження (а.с. 26). В судовому засідання представник позивача позов підтримала, наполягала на його повному задоволенні. Свідок [PERSON] підтвердив доводи зазначені позивачем в позовній заяві, стосовно того, що він одноособово займається вихованням неповнолітнього [PERSON] , забезпечує його матеріальні та духовні потреби, а також створює належні умови для життя та розвитку дитини. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що йому відомо про наміри уповноважених органів позбавити його батька батьківських прав, проти чого хлопчик не заперечує, як і не заперечує проти призначення дідуся [PERSON] його піклувальником. Батько з ним не спілкується, жодної допомоги не надає. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , у якому в графі батьки зазначені: мати - [PERSON] ; батько - [PERSON] . Свідоцтво видане відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, України, відповідний актовий запис № 238 (а.с. 6). [INFO] [PERSON] померла про, що відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Актом обстеження умов проживання від 27.04.2021 року, за адресою: [ADDRESS] встановлено, що умови проживання створені [PERSON] для його сина є задовільними, однак квартира в якій він проживає потребує ремонту, та відсутній запас продуктів харчування й приготованої їжі. Син [PERSON] на момент складання акту вдома не перебував (а.с. 8). Відповідно актам обстеження умов проживання від 09 квітня 2021 та 22 грудня 2022 років [PERSON] мешкає разом зі своїм дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де останнім створені належні умови для проживання дитини (а.с. 9,10). 12.04.2021 року та 27.04.2021 року [PERSON] надав начальнику служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області письмові пояснення, в яких зобов`язався створити умови придатні для проживання дитини, забезпечити сина харчуванням, одягом, взуттям, шкільною канцелярією, засобами особистої гігієни, а також зобов`язався витрачати державну соціальну допомогу виключно на потреби дитини (а.с. 11,12). Згідно довідки № 54 від 13.01.2022 року, з 12.04.2021 по 14.10.2026 роки [PERSON] , у зв`язку із його перебуванням на обліку в управлінні соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації призначено державну соціальну допомогу на дитину, у зв`язку зі смертю годувальника (а.с. 17). Однак, всупереч обіцянкам, [PERSON] до рекомендацій та порад фахівця з соціальної роботи не прислухався, заходів на покращення рівня умов проживання не вживав, у зв`язку з чим 10.02.2023 року сім`ю знято з обліку в Центрі соціальної підтримки сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах (а.с. 13). Комунальним некомерційним підприємством «Балаклійський центр первинної медико-санітарної допомоги» Балаклійської міської ради Харківської області та Балаклійським ліцеєм № 4 Балаклійської міської ради Харківської області надано інформаційні довідки, з яких вбачається, що батько дитини [PERSON] участі в особистому та шкільному житті сина не приймає, лікуванням та навчанням неповнолітнього [PERSON] займається дідусь (а.с. 14,15,16). Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 02.06.2021 року, на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у вигляді попередження (а.с. 18). Балаклійською міською військовою адміністрацією Ізюмського району Харківської області було складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина - [PERSON] , [INFO] , яка дійшла висновку, що позбавлення відповідача батьківських праві відповідатиме інтересам дитини (а.с. 19-21). Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; - засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що від виконання обов`язків з виховання дітей, визначених ст. 150 СК України, відповідач свідомо ухиляється. Дитина росте без батьківського піклування, моральної та матеріальної забезпеченості. Поряд з цим, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно із ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених в позові. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а суд одночасно з позбавленням батьківських прав може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1416,50 гривень щомісяця і до досягнення ним повноліття, на рахунок, який буде відкрито на ім`я дитини у Державному ощадному банку України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved