Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову зазначено, що від шлюбу у позивача та відповідача є син - [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття, але наразі продовжує навчання у ДНЗ «Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей», третій курс, денне відділення. Обов`язки по утриманню сина, його матеріальне забезпечення, виконує позивач, оскілки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Наразі у позивача немає доходів, необхідних та достатніх для забезпечення в матеріальному плані нагальних потреб сина для нормального його розвитку та вдосконалення. Відповідач неофіційно працює, і хоча має мінливі доходи, але вони достатні для забезпечення дитини матеріально. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн., щомісячно, до досягнення ним 23 річного віку. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов визнає частково, у сумі 1000,00 грн., щомісячно, до закінчення навчання, але не більше, ніж до 23 років. На обґрунтування відзиву зазначив, що відповідач регулярно сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 30.03.2023 року, в якій зазначено, що заборгованості по аліментам немає, таким чином він виконує свій батьківський обов`язок по утриманню і матеріальному забезпеченню свого сина. Вважає, що заявлена позивачкою сума має ділитися на обох батьків порівну, так як і вона повинна приймати участь в матеріальному забезпеченні сина. Крім того, відповідач тимчасово не працює з об`єктивних причин не може знайти роботу, яка б добре оплачувалася роботодавцем і яку він міг би виконувати в силу своїх фізичних можливостей, оскільки перебуває на обліку в хірургічному відділенні Літинської ЦРЛ з 2020 року з приводу варикозної хвороби обох ніг, ІІ ступеня. Має мізерний дохід від ТОВ «МП-АЛЬФА» від надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду, який за період з 4 кварталу 2022 року по 1 квартал 2023 року становить 4221,62 грн. Просить у позові частково відмовити, слухання справи провести за його відсутності. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив суд розгляд справи провести за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] виданого Вочковецькою сільською радою Волочиського району Хмельницької області, актовий запис №1. Відповідно до довідки № 20 від 16.02.2020 року, виданої ДНЗ «Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей», [PERSON] є навчається на 3 курсі денного відділення. Термін закінчення навчання 30 червня 2023 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітньою особою, навчається в учбовому закладі та потребує матеріальної допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання на час навчання та до досягнення ним 23 -х річного віку в розмірі 2500,00 грн., щомісячно, відповідач згоден платити аліменти у розмірі, що не перевищує 1000,00 грн. Суд вважає, що заперечення відповідача є такими, що заслуговують на увагу, оскільки стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини за своєю правовою природою відрізняється від стягнення аліментів на неповнолітню дитину, та має свої обмеження. Зокрема, до вимоги про виплату аліментів на навчання не застосовуються вимоги, передбачені ст. 182 СК України, а саме мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому у цій частині позову необхідно відмовити. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження можливості відповідача надавати допомогу у заявленому розмірі у твердій грошовій сумі 2500,00 грн., щомісячно. Вказана обставина також заперечується відповідачем, про що ним було надано відзив на позовну заяву. За таких обставин, ваховуючи позицію відповідача, його майновий стан, стан здоров`я відповідача, суд дійшов висновку, що можливість відповідача надавати утримання своїй неповнолітній дитині, що продовжує навчання, є обмеженою, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Решту позовних вимог суд вважає необґрунтованими. Суд також зважає на правила ч. 1 ст. 191 СК України, яка передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відтак, аліменти на [PERSON] необхідно стягувати з відповідача з дня звернення до суду позивача - 21.02.2023 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач від сплати судового збору звільнена відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки предмет спору стосується стягнення аліментів, тому суд приходить до висновку, що судовий збір, необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial