Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про зняття арешту з невизначеного майна, всього майна, з реєстраційним номером обтяження 8224658, власником якого був [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у липня 2021 вона звернулася до нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори з наміром отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на 57/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує арешт з реєстраційним номером обтяження 8224658 на невизначене майно, все майно батька позивача - [PERSON] . Підставою обтяження є ухвала Чугуївського міського суду Харківської області від 10.02.2001. [PERSON] помер [INFO] . Позивач прийняла спадщину з передбаченому законом порядку та в строк. У 2017 році позивачу було надано довідку, згідно якої на майно померлого було накладено арешти: 1) ухвалою б/н Чугуївського міського суду Харківської області від 10.02.2004 (реєстраційний номер обтяження 8224710); 2) повідомленням державного виконавця ВДВС Фрунзенського р-ну м. Харкова (реєстраційний номер обтяження 2087974). [PERSON] був відповідачем по справі №2-320/2004 за позовом [PERSON] , проте за рішенням суду від 25.08.2004 сплатив ще за життя позивачу визначені рішенням суду кошти та виконавчий збір. 27.10.2017 позивачем за вказаним провадженням було сплачено витрати за виконавче провадження. 01.11.2017 постановою виконавця обтяження 2087974 припинено. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області 05.12.2017 знятий арешт з реєстраційним номером 8224710, обтяження припинено. Проте у липні 2021 виявилось, що існує арешт з реєстраційним номером обтяження 8224658, підставою якого є ухвала Чугуївського міського суду Харківської області від 10.02.2001. Згідно листа Чугуївського міського суду Харківської області згідно алфавітних покажчиків цивільних справ за 2000-2002 роки та облікових даних КП Д-3 на [PERSON] не зареєстровано жодної справи. Позивач не в змозі захистити своє право, у інший спосіб, ніж скасування арешту в судовому порядку. Позивач подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачі до суду не з`явилися, про місце та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, відзив на позов не подавали, заяв про розгляд справи без їх участі не надходило. Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про смерть а.с.12), який був батьком позивача (копія свідоцтва про народження а.с.11). [PERSON] на підставі договору дарування від 05.10.2000 (а.с.17) належало 57/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . 17.07.2013 Дванадцятою харківською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №526/2013, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.15). Згідно копії листа Четвертої харківської міської державної нотаріальної контори (а.с.16) за матеріалами спадкової справи №526/2013 після смерті [PERSON] спадкоємицею є позивач, яка прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом строк, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно копії довідки (а.с.18-19) на 57/100 частини житлового будинку [ADDRESS] 15.06.2005 накладено арешт нерухомого майна з реєстраційним номером обтяження 2087974, на житловий будинок [ADDRESS] 25.11.2008 накладено арешт нерухомого майна з реєстраційним номером обтяження 8224710. Згідно копії постанови виконавця від 01.11.2017 (а.с.22/2) по виконавчому провадженню №17336687 знято арешт з всього майна [PERSON] , оскільки заборгованість за виконавчим провадженням сплачено, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто у повному обсязі. Позивачем надано копії квитанцій про погашення вказаних сум (а.с.21). Обтяження на 57/100 частини житлового будинку [ADDRESS] з реєстраційним номером обтяження №23140408 (2087974) припинено (копія витягу а.с.23), з реєстраційним номером обтяження 43187235 (8224710) припинено (копія витягу а.с.24). Згідно інформації (а.с.25-27) на невизначене майно, все майно [PERSON] 25.11.2008 накладено арешт нерухомого майна з реєстраційним номером обтяження 8224658 згідно ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 10.02.2001. Згідно копії листа Чугуївського міського суду Харківської області (а.с.28) згідно алфавітних покажчиків цивільних справ за 2000-2002 роки та облікових даних КП Д-3 на [PERSON] не зареєстровано жодних справ. При цьому надано копію рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 25.08.2004 (а.с.29-31), згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частиною 1 статті\~4, частиною 1 статті\~5 ЦПК України\~установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч. 1, 2, 3\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Вимоги позивачки, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду. На сьогодні позивач позбавлена можливості реалізувати право власності через наявність арешту. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно зі ст.\~1218,\~\~ч. 5 ст.1268\~\~ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено при розгляді справи, відкритих виконавчих проваджень, за якими боржником виступає позивач на виконанні у відділі не перебуває, виконавче провадження, в якому боржником є [PERSON] закрито у зв`язку з погашенням заборгованості. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивачки, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved