Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути суму матеріальних збитків у розмірі 30182,50 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.11.2021 в Дніпропетровській області, Новомосковському районі, автомобільна дорога М-29, 180 км, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу ВАЗ 21074, д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу Dacia Duster, д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті якої пошкоджено автомобіль позивача, чим завдані матеріальні збитки. Вина [PERSON] у вчиненні вказаної ДТП підтверджується постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.02.2022 року, справа № 183/8380/21. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21074, д.р.н. [NUMBER] застрахована в ПАТ "HACK "ОРАНТА" згідно поліса ОСЦПВВНТЗ №АТ/000115109, який діяв на дату ДТП, з лімітом відповідальності 130 000,00 грн. Згідно висновку експерта\~ вартість ремонту транспортного засобу Dacia Duster, д.р.н. [NUMBER] склала 245 098,38 грн. ПАТ "HACK "ОРАНТА" здійснило на користь позивача виплату страхового відшкодування на суму 127 500,00 грн. за вирахуванням франшизи, яка складає 2500,00 грн. Фактичні витрати позивача на ремонт автомобіля склали 157682,50 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром завданої шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням у вищезазначеному розмірі. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2023 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача адвокат Демарчук М.В. у судове засідання не з`явився, 04.05.2023 через систему Електронний суд подав клопотання про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву на позов не надав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля марки Dacia Duster, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.65). 19 листопада 2021 року о 15:08 год. в Дніпропетровській області, Новомосковському районі, автомобільна дорога М-29, 180 км, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21074 номерний знак [NUMBER] , не врахувавши дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого виїхав на смугу для зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом Dacia Duster [NUMBER] під керуванням [PERSON] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Дії [PERSON] кваліфіковано як порушення вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України. Зазначені обставини встановлено постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2022 року у справі 183/8380/21, якою [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.12). Відповідно до Висновку експерта №1312/21 по визначенню вартості матеріального збитку, складеного 08 грудня 2021 року, сума матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Dacia Duster, державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого у ДТП, складає 234 500,10 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ склала 245 098,38 (а.с.13-55). На час настання ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21074 з номерним знаком [NUMBER] застрахована в ПАТ "HACK "ОРАНТА" згідно поліса Серія АТ № 000115109, з лімітом за шкоду майну\~ - 130 000,00 грн., франшиза 2500,00 грн. (а.с.56). ПАТ "HACK "ОРАНТА" сплачено позивачеві страхове відшкодування у розмірі 127 500 грн., за вирахуванням франшизи у розмірі 2500,00 грн., що не заперечувалося позивачем. Згідно акту №60 від 20.07.2022 прийомупередачі виконаних робіт (наданих послуг), складеного між замовником [PERSON] та виконавцем ФОП [PERSON] , останнім виконані роботи по ремонту автомобіля Dacia Duster [NUMBER] на суму 157 682,50 грн. (а.с.60-61). Так, за ремонт автомобіля Dacia Duster [NUMBER] позивач сплатив на користь ФОП [PERSON] грошові кошти на суму 130 000 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.63) та 27682,50 грн., що підтверджується меморіальним ордером (а.с.64), а також актом прийому-передачі виконаних робіт (а.с.60-61). Отже фактичні витрати позивача на відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля склали 157 682,50 грн. Таким чином, сума невідшкодованої шкоди позивачу склала: 157628,50 грн. (фактична вартість ремонту) 127500 грн. (сплачених страховою компанією) = 30182,50 грн. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі за текстом Закон №1961-IV) та Цивільним кодексом України. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до ст. 3 Закону №1961-IV, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Такий правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 04 липня 2018 року у справі № 754/1108/15-ц, провадження № 61-20780св18. За змістом ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається за реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За змістом статей 9, 22 - 31, 35, 36 Закону №1961-IV, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик). Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц дійшла висновку про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Отже, за загальним правилом, потерпіла особа має право на відшкодування завданих їй збитків у повному розмірі, а вищенаведені норми матеріального права встановлюють спеціальний порядок відшкодування такої шкоди, а саме: в межах лімітів відповідальності страховика відшкодування завданої потерпілій особі шкоди здійснюється страховиком, а у випадку якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика відшкодування здійснюється винною особою в межах суми, яка становить різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. За таких обставин, потерпіла особа наділена правом на стягнення з винної особи завданих збитків в межах суми, яка становить різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, і це право може використовуватися такою особою як після отримання всієї суми страхового відшкодування від страховика, так і як самостійна вимога. Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземних транспортних засобів власника транспортного засобу ВАЗ 21074 з номерним знаком [NUMBER] станом на 19.11.2021 року, яким керував відповідач, була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПАТ "HACK "ОРАНТА". Позивачеві ПАТ "HACK "ОРАНТА" сплачено страхове відшкодування у розмірі 127 500 грн., за вирахуванням франшизи у розмірі 2500,00 грн.,а тому у позивача виникло право на відшкодування різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування за рахунок винної особи, тобто відповідача [PERSON] . Позивачем заявлено вимоги про відшкодування саме різниці між фактичним розміром понесених витрат на відновлювальні роботи у сумі 157682,50 грн. і сумою виплаченого страхового відшкодування 127 500,00 грн., що становить 30182,50 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для покладення на відповідача [PERSON] обов`язку з відшкодування позивачу матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у вищезазначеному розмірі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В даному випадку відповідач не заявляв про неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката та не надав суду відповідних доказів. Так, на підтвердження судових витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про\~ надання правової допомоги від 31 серпня 2022 року, з Додатком №1 до Договору (а.с.72-75); акт передачі-приймання виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 01.09.2022 (а.с.76) та квитанцію про оплату послуг правової допомоги на суму 7000 грн. (а.с.77). Враховуючи складність справи, кількість і зміст поданих представником позивача процесуальних документів,\~ з урахуванням вимог співмірності і розумності, а також у зв`язку з відсутністю клопотання відповідача про зменшення судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 7000 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 грн., які позивач поніс при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved