Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що з 12 червня 2007 року йому на підставі Договору купівлі - продажу квартири на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Даний договір купівлі-продажу зареєстрований в реєстрі за № 4365, квартиру зареєстровано в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 14518335 від 12.09.2006 року. В даній квартирі зареєстровані він [PERSON] - власник, його сини [PERSON] , [PERSON] та наймач [PERSON] . З моменту реєстрації з 09.08.2011 року відповідач ніколи не проживав та не проживає і не користується квартирою, спільного господарства з ним не вів та не веде, не сплачує комунальні платежі, участі в утриманні житла не бере, особистих речей в житловому приміщенні не має. На неодноразові його звернення до відповідача з вимогою самостійно знятись з реєстраційного обліку в квартирі, відповідач позитивно не реагував та відмовився, А на даний момент будь-який зв`язок з відповідачем взагалі втрачено, а тому врегулювати питання зняття з реєстраційного обліку у позасудовому порядку неможливо. Факт реєстрації відповідача у квартирі порушує його права, оскільки він не має можливості вільно розпорядитися своїм майном, також дана реєстрація відповідача впливає на збільшення вартості щомісячних комунальних платежів. А тому просив суд визнати [PERSON] таким, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 грудня 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, звернулась з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач на підставі Договору купівлі-продажу від 20.06.2007 є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20.06.2007 року (а.с.10), та витягом про Реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.11). Відповідно до довідки ПП «Регіон-Центр» від 24.10.2022 року (а.с.13), в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] , його сини [PERSON] та [PERSON] і відповідач [PERSON] , який є наймач. Згідно з актом ПП «Регіон-Центр» від 24.10.2022 року (а.с.14), відповідач [PERSON] не проживає і ніколи не проживав в квартирі [ADDRESS] , жодних речей відповідача в спірній квартирі немає. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За нормами ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право третіх осіб на користування майном, що належить на праві власності інший особі, повинно бути доведено та підтверджено належними правовими підставами та доказами, що відповідають вимогам, визначеним ст.ст.77, 78, 79, 80 ЦПК України. Статтею 405 ЦК України визначено право членів сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] підлягає задоволенню. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 992 грн. 40 коп. понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved