Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 27.02.2022 о 10 год. 50 хв. у м. Дніпрі на Кайдакському мосту, е/о №164, пасажир [PERSON] , знаходячись в салоні пасажирського транспортного засобу Neoplan [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] , почав відвертати увагу водія від керування та заважати йому, створюючи своїми діями загрозу в безпеці дорожнього руху, внаслідок чого водій мусив різко зменшити швидкість руху, та в результаті чого пасажир [PERSON] допустив падіння на лобове скло, пошкодивши його. Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2022 року, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена і не підлягає доведенню. 21.09.2022 року на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» ФОП [PERSON] виконала роботу по заміні лобового скла, в результаті чого вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу Neoplan [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] , складає 43282 грн. 60 коп.. Тому, посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди кошти в розмірі - 43282,60 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Окрім цього, на момент подання позовної заяви позивач поніс судові витрати, які складаються з витрат на правову (правничу) допомогу в сумі 6000,00 грн., які також просив стягнути з відповідача [PERSON] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав письмову заяву, про що надав до суду письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27.02.2022 о 10 год. 50 хв. у м. Дніпрі на Кайдакському мосту, е/о №164, пасажир [PERSON] , знаходячись в салоні пасажирського транспортного засобу Neoplan [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] , почав відвертати увагу водія від керування та заважати йому, створюючи своїми діями загрозу в безпеці дорожнього руху, внаслідок чого водій мусив різко зменшити швидкість руху, та в результаті чого пасажир [PERSON] допустив падіння на лобове скло, пошкодивши його. Вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2022 року, справа №199/7725/22 (а.с.15). Відповідно до ч.ч.3,6 ст.82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автобус «Neoplan» [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] , належить на праві власності позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс», згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до акту надання послуг №21-09 від 21.09.2022 року, на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» ФОП [PERSON] виконала роботу по заміні лобового скла, в результаті чого вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу Neoplan [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] , складає 43282 грн. 60 коп. (а.с.14). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала (ст.1166 ЦК України). Відповідно до ч.2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з положеннями ч.ч. 1,2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч.2 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до припису ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги №021222 від 02.12.2022 року (а.с. 62-64), додаткової угодою про надання правничої допомоги від 02.12.2022 року (а.с.20), квитанцією до прибуткового касового ордера №071222 від 07.12.2022 року (а.с.21), розрахунком розміру гонорару від 02.12.2022 року (а.с.65), актом приймання передачі правничої допомоги до договору №021222 про надання правничої допомоги від 07.12.2022 року (а.с.66). Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з положеннями ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 4, 5 статті 137 ЦПК України). Оцінюючи в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.. Також, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 гривень.

Outcome: approved