Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 24 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, за актовим записом №1222. Від спільного подружнього життя сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2020 року шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 28 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказував на те, що з 2018 року відповідач разом із сім`єю не проживає, не цікавиться станом здоров`я дитини, не бере участі у витратах на дитину, ніяким чином не цікавиться вихованням та розвитком своєї дитини. Всі питання стосовно дитини вирішуються виключно позивачем. Син знаходиться на повному утриманні позивача та проживає разом із ним та його матір`ю у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Для проживання дитини у зазначеному будинку створені всі належні умови, у дитини є окрема кімната, ліжко, одяг та взуття згідно з віком. Посилаючись на викладене, позивач просив суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Скопич М.С. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у тому числі й через оголошення на офіційному вебсайті Броварського міськрайонного суду Київської області на офіційному вебпорталі «Судова влада України». Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. В судове засідання представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У своїх письмових поясненнях представник третьої особи підтримав позовні вимоги [PERSON] з огляду на наявність висновку органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області від 18 квітня 2023 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області №288 від 18 квітня 2023 року, яким відповідача [PERSON] рекомендовано позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його життям, не забезпечує медичним доглядом, лікуванням дитину, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріально сина не утримує. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 05 серпня 2017 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №836 (а.с. 8). Відповідно до вказаного свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 листопада 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 листопада 2015 року, останній присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 7). Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2020 року позов [PERSON] задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1222. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 28 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-11). З акта обстеження умов проживання № 220 від 21 червня 2022 року вбачається, що за місцем проживання [PERSON] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , створені всі належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, зокрема, у нього є окрема кімната, ліжко, шафа для речей, він забезпечений продуктами харчування та одягом (а.с. 12). 18 квітня 2023 року виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області як орган опіки та піклування надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 57-61). Згідно із приписами статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Як передбачено ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З вище наведених фактів вбачається, що відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його життям, не забезпечує медичним доглядом, лікуванням дитину, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріально сина не утримує. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Разом з цим, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, суд вважає за потрібне стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок (задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав).

Outcome: approved