Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У травні 2023 року\~ позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В заяві посилалася на те, що між сторонами 20.01.2016 року укладено шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відносини між сторонами припинені, подальше сумісне проживання неможливе, спільне господарство сторонами не ведеться. Просить шлюб розірвати. 08 травня 2023 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, до суду відповідачем подано заяву в якій він просив розглядати справу за його відсутності та шлюб розірвати. Враховуючи,\~що\~сторони\~не прибули\~в\~судове\~засідання,\~а\~перешкод\~для розгляду\~справи\~судом\~не встановлено,\~суд\~вважає\~за можливе\~здійснювати\~розгляд\~у судовому\~засіданні\~\~без фіксування\~судового\~процесу\~за допомогою\~звукозаписувального\~технічного\~засобу,\~відповідно\~до\~вимог частини\~другої\~статті247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.01.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис 8. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. Із позову та заяви відповідача, поданої на адресу суду, встановлено, що подальше спільне проживання позивача та відповідача є неможливим. Відповідно до\~статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою\~статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази суд доходить висновку, що відносини, які склалися між подружжям вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливе, а тому надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ч. 2 ст.114, абзацу 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved