Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

15.03.2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 25.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІІНВЕСТРУМ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 16872-06/2021, за яким [PERSON] отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути у строк, визначений договором, але свої зобов`язання не виконав, через що має заборгованість за кредитним договором в сумі 18625 грн., з яких: 5000 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; 13625 грн. сума заборгованості за відсотками. 18.02.2022 року між ТОВ «ФК « ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 18022022, за яким ТОВ ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги за вказаними у реєстрі боржників боргами. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 18625 грн., з яких 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13625 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 16972-06/2021 в розмірі 18625 грн. 13 серпня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики № 0678756810. 24.11.2022 року між «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 24/11-22/2, у відповідності умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передало ТОВ «ФК» ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.11.2022 року до договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 55834 грн. 03 коп., з яких 5229 грн-сума заборгованості за основною сумою боргу; 50605 грн., 03 коп.- сума заборгованості за відсотками. 29.07. 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] , було укладено договір № 3360407190/712072. 19.04.2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Є у відповідності до умов якого ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до [PERSON] за вказаним договором на суму 7895 грн., з яких: 2000 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 5895 грн.- сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК» ЄАПБ» за кредитним договором № 3360407190/712072 в розмірі 7895 грн., а всього за кредитними договорами сума заборгованості складає 82354 грн. 03 коп., тому просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. Ухвалою суду від 17.03.2023 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, звертаючись до суду з позовом, у позовній заяві зазначив, що просить розглядати позовну заяву у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов не подав. Як вбачається\~з\~витягу\~з реєстру\~територіальної громади\~м.\~Запоріжжя,\~щодо реєстрації\~місця проживання\~фізичної особи\~вбачається,\~що [PERSON] ,\~зареєстрований за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,саме за цією адресою відповідач повідомлявся про розгляд справи. Відповідач не скористався можливістю передбаченою ст. 178 ЦПК України, відзив на позов суду не надав. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не знадав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3,6,627 ЦК України\~в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1\~ст.638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з\~ст.629ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.525,526,530 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього\~кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно з\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно дост.625цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Суд встановив, що25.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІІНВЕСТРУМ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 16872-06/2021, за яким [PERSON] отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути у строк, визначений договором, але свої зобов`язання не виконав, через що має заборгованість за кредитним договором в сумі 18625 грн., з яких: 5000 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу; 13625 грн. сума заборгованості за відсотками. 18.02.2022 року між ТОВ «ФК « ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 18022022, за яким ТОВ ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги за вказаними у реєстрі боржників боргами. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 18625 грн., з яких 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13625 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 16972-06/2021 в розмірі 18625 грн. 13 серпня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики № 0678756810. 24.11.2022 року між «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 24/11-22/2, у відповідності умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передало ТОВ «ФК» ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.11.2022 року до договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 55834 грн. 03 коп., з яких 5229 грн-сума заборгованості за основною сумою боргу; 50605 грн., 03 коп.- сума заборгованості за відсотками. 29.07. 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] , було укладено договір № 3360407190/712072. 19.04.2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Є у відповідності до умов якого ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до [PERSON] за вказаним договором на суму 7895 грн., з яких: 2000 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 5895 грн.- сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК» ЄАПБ» за кредитним договором № 3360407190/712072 в розмірі 7895 грн., а всього за кредитними договорами сума заборгованості складає 82354 грн. 03 коп. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачка порушила умови укладених договорів позики та кредиту, оскільки не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за вказаними договорами, яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. Розмір заборгованості за договорами позики та кредиту підтверджується відповідними розрахунками, які узгоджується з умовами договорів позики та кредиту, тому суд вважає їх належними та допустимими доказами і бере за основу при ухваленні цього рішення. Вказані обставини відповідачем не спростовано. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити повністю. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved