Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 03 травня 2023 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 19 липня 2021 року між нею та відповідачем виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №64. У період шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Вони припинили сімейні стосунки, спільне проживання та ведення спільного господарства. Оскільки фактично їх сім`я припинила існування, шлюбних стосунків вони не підтримують, тому просить суд даний шлюб розірвати. Також зазначає, що після припинення сімейних стосунків із відповідачем, вони з дитиною проживають окремо. Відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки, не підтримує та не допомагає фінансово, не турбується про створення належних умов для проживання дитини, не піклується та не цікавиться її здоров`ям та розвитком. Оскільки вона сама не спроможна забезпечити дитину всім необхідним, а відповідач здоровий, працездатний, отримує дохід, через що просить стягнути з [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку із дня звернення з відповідним позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити, а також просить не надавати їй строк на примирення із відповідачем. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. \~ \~ \~ \~Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №64, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19 липня 2021 року виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області. У період шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка на час розгляду справи проживає разом із матір`ю [PERSON] . На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою\~статті 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 Кодексу. Відповідно до\~статті 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній їх волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, та прав їхньої дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Крім того, судом встановлено, що малолітня дочка сторін [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки. При цьому, сторони не можуть дійти згоди щодо участі відповідача у матеріальному забезпечення дитини. Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача, який проживає окремо від доньки, у матеріальному утриманні дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що сторони в добровільному порядку не дійшли згоди щодо способу утримання їх малолітньої доньки, а тому питання щодо стягнення аліментів з відповідача вирішується у судовому порядку. При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач працездатний, здоровий, зі слів позивачки інших осіб на утриманні не має, має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, про що зазначив у письмовій заяві, адресованій суду, а також стан здоров"я та матеріальне становище дитини, яка отримує матеріальне утримання також від матері [PERSON] , а тому визначає аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду із позовом 03 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подачу даного позову до суду позивачкою сплачено 1073,60 грн. судового збору за вимогу про розірвання шлюбу й позов задоволено у повному обсязі, тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Крім того, при подачі позову позивачка звільнялась від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому в силу ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved