Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

У січні 2023р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-5) до відповідача ТОВ «ВЕЛС СТРІМ», третя особа [PERSON] , в якому просив суд, з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 34, 35): - стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, у зв`язку із невиконанням умов договору №1 про надання поворотної фінансової допомоги від 21 січня 2022р. в розмірі 1530880,40 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21 січня 2022 р. між сторонами був укладений договір №1 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) (далі по тексту - договір), за умовами якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 2828400,00 грн., у вигляді поворотної безвідсоткової фінансової допомоги та зобов`язувався повернути до 20 січня 2023р. включно, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок в установі банку позивача. З огляду на те, що відповідач не виконує зобов`язання за договором і має прострочену заборгованість у розмірі 1530880,40 грн., позивач вимушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2023р. відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. 15 березня 2023р. на адресу суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2023р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. До судового засідання стороною позивача, було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, наведених у позові, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, третя особа, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, своїх представників до суд не направили, поважності прчин неявки не повідомили, у визначений судом строк відзив на позовну заяву та пояснення на позов не подавались. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це вставнолено судом, 21 січня 2022р. між позивачем [PERSON] , як позикодавцем та відповідачем ТОВ «ВЕЛС СТРІМ», як позичальником було укладено договір, відповідно до п. 1.1. якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти у вигляді поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, далі за текстом договору - кошти, а позичальник зобов`язується прийняти їх у користування та повернути в порядку і на умовах, передбачених цим договором (а.с. 10, 11). Згідно з п. 2.1. договору, позика надається позичальнику позикодавцем протягом трьох календарних днів з дати підписання цього договору в національній валюті України в сумі 2828400,00 грн. Позика надається позикодавцем позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок в установі банку останнього (п. 3.1 договору). У п. 4.1 договору, сторони погодили, що позика надається позичальнику в користування строком до 20 січня 2023р. Судом встановлено, виконання позивачем зобов`язання з перерахування коштів на банківський рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 84923 від 24 січня 2022р., виданого АТ «Міжнародний Інвестиційний банк» (а.с. 6). У п. 8.1. договору сторони погодили, що договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 20 січня 2023р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому. Судом вставнолено, і це визнала сторона позивача, що 01 вересня 2022р. відповідач здійснив часткове погашення заборгованості за договором, в розмірі 1297519,60 грн. Дана обставина підтверджується документом, наданим позивачем (а.с. 36). Пунктом 4.3 договору визначено, що позичальник зобов`язаний достроково повернути всю фактично отриману суму коштів або їх частину протягом трьох днів з дня отримання вимоги від позикодавця. 22 грудня 2022р. позивач звернувся до відповідача за відповідними вимогами про дострокове повернення грошових коштів, що залишились без уваги. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначав, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, у строк, визначений договором безвідсоткову фінансову допомогу (позику) в повному обсязі не повернув, у зв`язку з чим, має заборгованість у розмірі 1530880,40 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 626 цього Кодексу визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із пунктом 14.1.257 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У п. 4.1 договору сторони погодили, що позика надається позичальнику до 20 січня 2023р. Таким чином, останнім днем виконання відповідачем свого обов`язку з повернення фінансової допомоги (позики), наданої позивачем за вказаним договором є 20 січня 2023р. Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що в строк, визначений договором, відповідач не повернув позивачу залишок безвідсоткової фінансової допомоги в сумі 1530880,40 грн. Вказане підтверджується випискою по особовим рахункам позивача з 21 січня 2022р. по 07 березня 2023р., виданою АТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» 07 березня 2023р. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано до суду належних і допустимих доказів, повернення боргу відповідачем у розмірі 1530880,40 грн. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на те, що відповідач умови договору не виконав, суму безвідсоткової фінансової допомоги в строк, передбачений договором, позивачу не повернув, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 1530880,40 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 13420,0 грн.

Outcome: approved