Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2015 на її користь на утримання дитини в розмірі - 400 гривень щомісячно на 1/4 частину усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % пожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15.01.2015. Мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2015 з відповідача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час відповідач будь-якої іншої матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у її забезпечені і позивач вважає, що для забезпечення потреб дитини доцільним є змінити розмір аліментів шляхом зміни способу стягнення з відповідача аліментів з 400 гривень на 1/4 частку від усіх його доходів. Ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву. Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач скористався своїм процесуальним правом подання відзиву, який подав через канцелярію суду 05.04.2023 року з доказами направлення 03.04.2023 відзиву на позовну заяву на адресу позивачки. Заперечуючи проти позову у відзиві вказує, що від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання неповнолітнього сина [PERSON] жодним чином не ухиляється. Сплачує аліменти на утримання сина сумлінно при наявності фінансової можливості. Разом з тим, зазначає, що 21.10.2017 його матеріальний стан змінився, він перебуває у шлюбі з іншою жінкою, яка має неповнолітню дитину. Також батьки відповідача обидва є пенсіонерами, які тривалий час мешкали в окупації в м. Ізюм Харківської області, та яким відповідач намається надавати посилену допомогу, як фізичну так і матеріальну. Батько є особою з інвалідністю III групи. При визначенні розміру аліментів, просить суд врахувати стан здоров`я та матеріальний стан, як платника аліментів, так і їх утримувача. Позивачкою подано відповідь на відзив, в якому вона вказує, що аліменти у розмірі 400 гривень є недостатніми для нормального розвитку дитини та належного матеріального утримання. Зазначає, що відсутність у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання відсутня в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2015 - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 400 гривень, починаючи з 27.11.2014 до повноліття дитини (а.с.7). Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України установлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника алі-ментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведене джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Ставлячи питання про зміну способу стягнення аліментів з аліментів у твердій грошовій сумі на аліменти у частці від доходу відповідача позивачка зазначає, що визначений судом розмір аліментів не забезпечує нормального розвитку дитини та належного матеріального утримання. На цей час відповідач сплачує у мінімальному обсязі і несистематично, а основний тягар по утриманню нашого спільного сина лежить на ній. Вказує, що враховуючи ціна на продукти харчування, ліки, речі першої необхідності та загальне здорожчання життя, 400 гривень на місяць не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, законом передбачена можливість зміни саме способу стягнення аліментів. При цьому, зміна способу стягнення аліментів позивачкою обгрунтовується саме недостатністю коштів у сумі 400 гривень, стягнутих рішенням суду від 09.02.2015. Між тим, вимогами ч. 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліменітв, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже, законодавством передбачена можливість вирішення цього питання таким способом. Що стосується інших обставин, то суд виходить з наступного. Вимогами ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачкою не наведено конкретно з відповідним наданням доказів, які зміни матеріального або сімейного стану сталися у неї (у випадку їх погіршення) або у відповідача (у випадку їх поліпшення); погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, або наявність інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач зазначає, що враховуючи ціни на продукти харчування, ліки, речі першої необхідності та загальне здорожчання життя 400 гривень на місяць не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини, а відповідач сплачує у мінімальному обсязі і не систематично. Однак, жодних доказів щодо цих обставин не надає. При цьому відповідач зазначає, що сплачує аліменти і надає іншу допомогу при можливості. З огляду на викладене суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. З урахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягненню не підлягає.

Outcome: dismissed