Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області із заявою про визнання особи недієдатною та призначення опікуна. Вказує, що [PERSON] є його братом. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може вчиняти навіть прості побутові угоди, розапоряджатися своює пенсією. Посилається на те, що у зв`язку з тим, що [PERSON] призначена друга група інвалідності безтерміново, і він не може самостійно керувати своїми діями та розуміти їх значення, йому потрібен постійний сторонній нагляд та догляд, а також необхідно призначити опікуна, який би міг діяти в його інтересах. Зазначає,що його брат періодично проходить лікування в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні, він постійно здійснює догляд за братом та проживає з ним. Враховуючи наведене, просить заяву задовольнити, визнати [PERSON] недієздатним та призначити [PERSON] опікуном останнього. Заявник [PERSON] та його представник, адвокат Маковійчук П.В., в судове засідання не з`явилися, однак представник через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони заявника, просив вимоги заяви задовольнити. Представник зацікавленої особи - Кіцманської міської обєднаної територіальної громади в судове засідання не прибув, однак скерував на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно довідки серія 2-18 АБ №011943 [PERSON] призначена друга група інвалідності безтерміново (а.с.7). Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього доляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №6 у [PERSON] наявні такі обмеження: щодо самообслуговування, щодо здатності до орієнтації, щодо здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 02.03.1999 року, батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Актом обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] №164 від 29.12.2022 року стверджується, що останній проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з своїм братом [PERSON] , який є інвалідом ІІ групи, потребує постійного догляду. [PERSON] являється єдиним доглядальником свого брата (а.с.10). Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області від 25.01.2023 року визначено за доцільне призначити [PERSON] опікуном його брата [PERSON] ,, який затверджено рішенням виконавчого комітету Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області №32/2 від 08.02.2023 року (а.с.11-12). Ухвалою суду від 28.03.2023 року у справі було призначено судово-психіатричну експертизизу та зупинено провадження у справі (а.с.23) По справі проведено судово-психіатричну експертизу, про що свідчить Висновок судово-психіатричного експерта № 525 від 18.05.2023 року. Згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 525 від 18.05.2023 року, [PERSON] страждає психічним захворюванням у формі виражених розладів особистосі та поведінки внаслідок оперативного втручання у 1995 р. з приводу виявлення абсцесу головного мозку з правобічним геміпарезом та рідкими поліморфними судомними нападами. За своїм психічним станом в силу наявного у нього психічного захворювання [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, що як юридична категорія відповідає поняттю «недієздатність» (а.с.32-33) Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1 ст. 41 ЦК України). У відповідності до положень ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до положень ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ст. 63 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я. Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України). Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Окрім цього, згідно із п. 39 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.1979 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» зазначено, що сама природа того, що має бути встановлено компетентним національним органом - тобто реальний розлад психіки, потребує об`єктивної медичної експертизи. У своїй постанові від 19 жовтня 2016 року по справі № 6-384цс16 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила, що при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений. Таким чином суд вважає, що наявні всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном [PERSON] . Відповідно до ч.6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Виходячи з наведеного, ст. ст. 39, 40, 41, 58, 60 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 19, 233, 294, 299, 300 ЦПК України, суд -

Outcome: approved