Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що з 10 жовтня 2018 по 07 жовтня 2022 року знаходився у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" та звільнений за власним бажанням згідно наказу №34к від 07.10.2022 року. Під час знаходження позивача у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 60047,62 грн., не виплачено компенсацію за невикористану щорічну відпустку тривалістю 26 календарних днів за 2021-2022 року в сумі 5200 гривень. Довідку про нараховану та не виплачену заробітну плату з 01.01.2022 року по 07.10.2022 рік та компенсацію за невикористану відпустку 26 днів позивачу відповідачем не видано, а лише видано копію наказу №34к від 07.10.2022 року про звільнення, де в абзаці 2 зазначено про надання компенсації за 18 календарних днів щорічної основної відпустки і вказано чуже прізвище, ім`я. В день звільнення відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми, належні при звільненні та не здійснив виплату належних позивачу коштів. З 01.01.2022 року по 07.10.2022 рік позивачу заробітна плата виплачувалась відповідачем у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої Держбюджетом на відповідний рік (у сумі 6500 гривень). Обрахунок відпустки проводився позивачем з заробітної плати за 2021 рік, що становить 5200 гривень. Після звільнення відповідач розрахунок з ним не провів та згідно підрахунків позивача заробітна плата, яка повинна бути йому нарахована у зв`язку з його звільненням, становить 60047,62 грн. та 5200 грн. компенсації за 26 днів невикористаної відпустки. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 65247,62 гривень. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд (направлення копії ухвали про відкриття провадження по справі за місцем реєстрації відповідача, поштові повідомлення, які надсилалися судом відповідачу, повернуто із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою»), відзив на позов та інших заяв, клопотань не подав. Дослідивши письмові матеріалами справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір в сфері трудових правовідносин з приводу невиплати розрахункових коштів при звільненні працівника, який регулюється нормами трудового законодавства. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Позивач з 10.10.2018 року по 07.10.2022 р. знаходився у трудових відносинах з відповідачем. Ці обставини підтверджені такими доказами, як копія трудової книжки, з внесеними до неї записами про наказ №40-к від 09.10.2018 року та наказ №34к від 07.10.2022 року. За змістом ч.1\~ст.47 Кодексу законів про працю України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Розрахунок середнього заробітку проводиться згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, відповідно до якого середньомісячна заробітна плата за затримку розрахунку при звільненні обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду. Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Статтею 2 Закону України "Про відпустки"\~передбачено, що право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи. Згідно з частиною першою статті 83 КЗпП України та частиною першою статті 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи. Положеннями статей 4,6 Закону України «Про відпустки» щорічна відпустка складається з основної відпустки, додаткової відпустки за роботу із шкідливими та важкими умовами праці, додаткової відпустки за особливий характер праці, інших додаткових відпусток, передбачених законодавством. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зістаттею 83 КЗпП України вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки, тільки в разі звільнення його з роботи. Розрахунок заборгованості проведений позивачем згідно відомостей з довідок ОК-5 та ОК-7, які містять лише дані про заробіток відповідача в період 2011-2021 року, дані щодо заробітку у 2022 році вказані форми не містять. При цьому, позивачем не подано ні даних щодо його заробітку, ні даних щодо нарахованих при звільненні коштів та взагалі наявності заборгованості відповідача перед ним. Наказ про його звільнення даних про зобов`язання уповноваженої особи провести розрахунок з позивачем при звільненні не містить. За таких обставин, суд позбавлений можливості встановити факт невиплати позивачеві розрахункових коштів при звільненні та їх розмір. Матеріали справи не містять даних про те, що позивачем вживались заходи для отримання від відповідача відповідної довідки та існування перешкод для отримання такої. За таких обставин, враховуючи, що суду не подано доказів непроведення відповідачем з позивачем розрахунку при звільненні, позовні вимоги є необгрунтованими, тому задоволенню не підлягають. \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed