Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] в с. Вербівка Черкаського району Черкаської області помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,46 га. Заявник стверджує, що у 1983 році [PERSON] познайомився з її матір`ю [PERSON] , у цьому ж році вони вирішили створити сім`ю та стали проживати разом. Мати прописала [PERSON] у належному їй будинку [ADDRESS] , де [PERSON] проживав до дня своєї смерті. З 1983 року і до дня смерті [PERSON] , тобто, до [INFO] [PERSON] і мати заявниці проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мати вважала його за чоловіка, а він її - за дружину. У весь цей час з ними проживала і [PERSON] . Оскільки з біологічним батьком вона не мала зв`язку, вона сприймала [PERSON] за батька. Він дбав про неї як про дочку, в дитинстві займався з нею уроками, відвідував школу, був на випускному, на весіллі також був за батька. В подальшому вони вели спільного господарство, разом утримували будинок та вели спільно господарство. Після смерті матері [PERSON] успадкувала будинок, де проживав [PERSON] до дня своєї смерті. Вона також організувала та повністю оплатила витрати на його поховання. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідне заявниці для реалізації її прав як спадкоємця четвертої черги на отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до положень ст.1264 ЦК України. В зв`язку з цим просила суд встановити факт, що вона проживала із [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто з [INFO] і до дня його смерті, тобто до [INFO] . Ухвалою від 18 травня 2023 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. В судове засідання з`явились заявник та її представник. Заявник [PERSON] свою заяву підтримала повністю та пояснила, що [PERSON] доводився їй вітчимом. Разом з ним вони проживали, рахуючи повні роки, з 1984 року і до його смерті. Вони проживали як сім`я, а саме як дочка й батько, дбали один про одного, вели спільно господарство. Встановлення факту їй необхідне для оформлення спадкових прав після смерті вітчима. Представник заявника адвокат Райнов Г.С. також просив задоволити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, з наведених у ній підстав. Заінтересована особа свого представника в судове засідання не направила, у направленій на адресу суду заяві просила розглянути справу у відсутності її представника та ухвалити рішення на розсуд суду згідно чинного законодавства України. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Вербівка Черкаського району Черкаської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №055887 вбачається. що [PERSON] був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,46 га, що розташована в адмінмежах Вербівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області. За життя [PERSON] з 1983 року був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною відміткою у його паспорті, а також довідкою виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 14 квітня 2023 року. Згідно з цією довідкою [PERSON] проживав за вказаною адресою разом з [PERSON] однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу з 1983 року до дня смерті [PERSON] . З ними також проживала дочка [PERSON] від попереднього шлюбу [PERSON] , яка продовжила проживати із [PERSON] і після смерті матері. [PERSON] називала [PERSON] , ставилася до нього як до батька, дбала про нього до смерті. [PERSON] , відповідно, ставився до [PERSON] як до дочки. Як встановлено зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 червня 2022 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності будинок [ADDRESS] , де проживав [PERSON] , успадкувала [PERSON] після матері [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO] . В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, показали, що [PERSON] проживав з матір`ю заявниці [PERSON] як чоловік і дружина з 1984 року. Разом з ними проживала і дочка [PERSON] - [PERSON] . Вони проживали як одна сім`я, разом відпочивали, вели господарство, разом ходили на весілля в селі та інші свята. Після смерті [PERSON] заявниця продовжила проживати з [PERSON] до дня його смерті. Свідкам це відомо, оскільки вони проживають в одному селі недалеко один від одного і неодноразово спілкувались із сім`єю [PERSON] і [PERSON] , ходили до них до дому. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , а також ведення ними господарства підтверджується, також, товарним чеком на ремонт супутникового телебачення, де замовником вказаний [PERSON] із зазначенням адреси: [ADDRESS] ; документами про придбання та утримання домашньої худоби; товарними чеками на придбання будівельних матеріалів та предметів побуту, де покупцем зазначена [PERSON] , а адреса поставки: [ADDRESS] . Згідно з повідомленнями Смілянського відділу ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області від 22.06.2023, актові записи про шлюб та народження дітей [PERSON] відсутні. За змістом ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1222 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. За змістом ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Черговість спадкоємців за законом встановлено статтями 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У роз`ясненнях, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21 березня 2019 року в цивільній справі №461/4689/15-ц та у постанові від 12 серпня 2019 року у справі №521/16365/15, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, показаннями свідків. Відповідно до ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю як батька та дочки [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] в період з 01 січня 1984 року до дня смерті [PERSON] , є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved