Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

25 квітня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Старокостянтнівської міської ради Хмельницької областіпро визнання права власності та просив суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] .. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вищезазначене домоволодіння було побудоване в 1964 році її батьками: [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , однак за їх життя права власності на будинок зареєстроване не було та правовстановлюючі документи не було отримано. Позивач зазначає, що домоволодіння що розташоване по [ADDRESS] , згідно довідки №34-10/34 виданої Стецьківським Старостинським округом виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 14.04.2023 року, станом на 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи - «колгоспний двір», членом двору був [PERSON] , [INFO] та зазначене домоволодіння на день смерті належав померлій [PERSON] [INFO] [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав за законом. Однак, відповіддю на звернення від 07.04.2023 року №590/02-14 державним нотаріусом було відмовлено в оформлені його спадкових прав за законом на спадкове майно, тому позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав та інтересів. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження у справі, вирішено питання про витребування доказів та призначено дату підготовчого засідання. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2023 року у даній справі було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи був повідомлена своєчасно та належним чином, однак подала до суду заяву якою просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області в засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи був повідомлена своєчасно та належним чином, однак в матеріалах справи міститься заява представника відповідача, згідно якої відповідач просить розгляд даної справи здійснити без участі представника міської ради, при розгляді справи позовні вимоги визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 27 січня 2010 року. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 18 травня 2022 року. За їх життя, а саме 1964 року, [PERSON] та [PERSON] побудували домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] , однак при житті право власності на даний будинок не зареєстрували та правовстановлюючий документ на нього не отримали. В свою чергу [PERSON] прийняла спадщину після смерті її матері у встановленому законом порядку, однак як зазначає позивач не може її оформити, оскільки згідно відповіді на звернення [PERSON] , державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. №590/02-14 від 07.04.2023 року їй було відмовлено в оформлені її спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Та повідомлено, що [PERSON] не надала документи, що підтверджують право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір - це родинно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У відповідності до ст.125 ЦК УРСР при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу. В силу вимог ст.126 ЦК УPCP працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору; якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] належить до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с.Прохорівка, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла дружина померлого та мати позивача [PERSON] , [INFO] , та за життя не оформила своє спадкове право оскільки померла [INFO] в с.Прохорівка, Хмельницького р-н., Хмельницької обл.. Після смерті [INFO] матері позивача [PERSON] , [PERSON] прийняла спадщину, однак не може її оформити у зв`язку з відмовою нотаріуса через відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на житловий будинок. Зазначенні обставини підтверджуються відповіддю нотаріуса №590/02-14 від 07.04.2023 року, довідкою №34-10/34 від 14.04.2023 року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого повторно від 18.11.2010 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 18.05.2022 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 27.01.2010 року, довідкою КП «Старокостянтинівське міське БТІ» №254 від 27.03.2023 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.09.1975 року, технічним паспортом на будинок садибного типу виготовлено ПП «Проект БТІ» від 29 червня 2022 року, копією спадкової справи №264/2022 від 24.06.2022 року та копією спадкової справи №475/2010 від 25.06.2010 року. Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки, позивачем не заявлено вимоги про стягнення судових витрат, тому судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved