Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду міста Києва було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . 04.09.2008 р. рішенням Дніпровського районного суду міста Києва з позивача було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі частини від усіх видів заробітку, а також на утримання відповідача до досягнення 3-х річного віку дитиною. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві 09.10.2008 р. відкрито виконавче провадження №9519320 по виконавчому листу №2-1791/1, виданого 10.09.2008 р. та стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі частини усіх видів заробітку щомісячно. Позивач щомісячно здійснює перерахунок аліментів в розмірі частини від усіх видів заробітку. [INFO] у позивача народилася дитина у шлюбі з [PERSON] - [PERSON] , а тому виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів з частини до 1/6 частини. Ухвалою від 23.12.2022 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. З урахуванням того, що від відповідача на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання», суд ухвалою від 14.02.2023 р. здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, про дату, час і місце його проведення повідомлені належним чином. До початку розгляду справи по суті від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вона просила суд розглянути справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач повторно не з`явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подавала, клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від останньої до суду не надходило. В судові засідання викликалась шляхом надіслання повісток про виклик до суду, судові повістки зі зворотними поштовими повідомленнями повернулись з відміткою Укрпошти - «за закінченням терміну зберігання». Крім того, інформація щодо розгляду даної справи, у тому числі про дату, час і місце її розгляду, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Зі згоди сторони позивача, суд ухвалює проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду міста Києва було розірвано. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . 04.09.2008 р. рішенням Дніпровського районного суду м. Києва було стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 06 червня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання, починаючи з 06 червня 2008 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві Зданович М.М. 09.10.2008 р. відкрито виконавче провадження №9519320 по виконавчому листу №2-1791/1, виданого 10.09.2008 р. та стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі частини усіх видів заробітку щомісячно. 31 травня 2022 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Позивач щомісячно здійснює перерахунок аліментів в розмірі частини від усіх видів заробітку, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.06.2023 року заборгованість відсутня. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що у нього народилась друга дитина, а тому позивач вважає, що розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду підлягає зменшенню. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). З аналізу зазначених правових норм також можна зробити висновок, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявні підстави для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України. Враховуючи вищевикладене та те, що позивачем надано належні докази в обґрунтування позову, суд встановив підстави для задоволення вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн., які на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved