Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

До Ірпінського міського суду із позовною заявою звернувся [PERSON] до ОК «Житлово-Будівельний кооператив «Ваш Добробут» про визнання майнових прав на нежитлове приміщення в об`єкті незавершеного будівництва, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 травня 2019 р. між ним та Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив Ваш Добробут було укладено кооперативну угоду № 2019/05/22-02 про сплату пайового внеску і надання нежитлового приміщення. Відповідно до угоди пайовик вносить до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Ваш Добробут пайовий внесок у розмірі 1 121 793грн., а Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Ваш Добробут закріплює за пайовиком пай у вигляді нежитлового приміщення в цокольному поверсі об`єкта будівництва у вигляді багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до проектної документації спірне нежитлове приміщення має нумерацію Ц10, проектна площа якого складає - 53,70кв.м. За умовами укладеної угоди, оплата пайового внеску є підставою отримання на праві власності нежитлового приміщення з проектними характеристиками після закінчення будівництва та вводу в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Так,\~пунктом 1.1.\~угоди встановлено,\~що предметом\~цієї угоди\~є нежитлове\~приміщення,\~право власності\~на яке\~набувається після\~здачі об`єкта будівництва в експлуатацію за умови виплати пайовиком пайового внеску. Відповідно пункту 1.2. угоди, права на приміщення являють собою права на будівництво та отримання у власність приміщення із наступними попередніми технічними характеристиками: найменування - нежитлове приміщення Ц10, проектна загальна площа - 53,70кв.м в цокольному поверсі. Пунктом 1.5 Угоди встановлено, що планове закінчення будівництва об`єкту - перший квартал 2020 року. За умовами пункту 4.1. угоди пайовик відповідно до цієї угоди та положення отримує право власності на нежитлове приміщення при умові повного внесення пайового внеску. Пунктом 4.2. угоди встановлено, що загальна сума, вартість приміщення (пайовий внесок) на день укладання цієї угоди складає 1 121 793 (один мільйон сто двадцять одна тисяча сімсот дев`яносто три) гривні 00 копійок. Ним свої зобов`язання виконані в повному обсязі, сплачено відповідачу, необхідні для формування своєї долі в об`єкті, грошові кошти в розмірі 1 121 793грн., про що свідчать квитанції до прибуткового касового ордера, підписані головою кооперативу та скріплені печаткою відповідача. Кошти було сплачено в оговорені угодою строки (пункт 4.2. угоди). 23 березня 2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт за № КС 083160821240, а саме багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями комерційного призначення за будівельною адресою: [ADDRESS] . Замовником цих робіт визначено Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Ваш Добробут. Таким чином, недобудований багатоквартирний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , за всіма ознаками відповідає визначенню «нерухоме майно» та «об`єкт незавершеного будівництва». Отже, з укладенням угоди від 22 травня 2019 p., що була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., реєстровий номер № 11312 про сплату пайового внеску і надання нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та обов`язок сплати вартості приміщення, у відповідача виникло майнове право на отримання вартості приміщення та кореспондуючий обов`язок оформлення права власності на вказане приміщення за позивачем тобто за ним. Вказаний правочин не був визнаний судом недійсним та його недійсність не встановлена законом, що дає підстави для визнання його правомірним. Договір між\~ним та\~відповідачем було\~укладено за\~фактичної відсутності\~об`єкту нерухомості,\~який на\~момент укладення\~договору перебував на стадії будівництва, а йому було передано право вимоги за оплатним договором. Відповідно до пункту 3.3.2. угоди відповідач зобов`язаний забезпечити закінчення будівництва об`єкта та введення його в експлуатацію, а також повідомити про готовність нежитлових приміщень та можливості (необхідності) прийняття та відповідно передати за актом прийому-передачі. Станом на сьогодні будівництво багатоквартирного будинку не завершено, а також взагалі не ведуться будь-які будівельні роботи. Відповідач право власності на об`єкт нерухомості відповідно до угоди йому не передав, будівництво будинку у встановлений угодою строк не здійснив та не здав об`єкт в експлуатацію, чим унеможливив набуття ним у власність та користування нерухомим майном. Просить суд визнати за ним майнові права на об`єкт незвершеного будівництва, а саме, нежитлове приміщення, проектний номер Ц10, будівельний номер відповідно до технічного паспорту - 152, загальною площею визначеною проектом -53,70кв.м, яке знаходиться в цокольному поверсі, багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача на його користь судовий збір в сумі 11 217, 93 грн. В судове засідання позивич не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач Обслуговуючий кооператив «Житлово-Будівельний кооператив «Ваш Добробут» в судове засідання не забезпечив явку свого представника. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. В ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 22 травня 2019 року між [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив Ваш Добробут було укладено кооперативну угоду №2019/05/22-02 про сплату пайового внеску і надання нежитлового приміщення. Відповідно до п.1.2. угоди пайовик (в особі [PERSON] ) вносить до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Ваш Добробут пайовий внесок у розмірі 1\~121\~793,00грн., що є еквівалентом 42\~960 доларів США по курсу Національного банку України на день укладення угоди, а Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Ваш Добробут закріплює за пайовиком пай у пайовому фонді кооперативу у вигляді нежитлового приміщення Ц10 проектна площа якого складає 53,70кв.м. в цокольному поверсі об`єкта - багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ). П.1.5 угоди встановлено, що планове закінчення будівництва об`єкту перший квартал 2020 року. За умовами п. 4.1. угоди пайовик відповідно до цієї угоди та положення отримує право власності на нежитлове приміщення при умові повного внесення пайового внеску. П. 4.2. угоди пайовик зобов`язаний сплатити пайовий внесок до ОК ЖБК Ваш Добробут в сумі 1\~121\~793,00грн до 22 червня 2019 року. [PERSON] свої зобов`язання виконав в повному обсязі, сплатив відповідачу необхідні для формування долі в об`єкті, грошові кошти в розмірі 1 121 793,00грн., про що свідчать квитанції до прибуткових касових ордерів за період з 22 травня 2019 року по 22 червня 2019 року, підписані головою Кооперативу та скріплені печаткою відповідача. Згідно висновку експерта Свістунова І.С. № 996/03-2021за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 15 березня 2021 року при порівнянні фактичних даних об`ємно-планувальних показників багатоквартирного будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по [ADDRESS] , з даними проектної документації розробленої ТОВ «Архітектурна студія «Домус», встановлено тотожність приміщень, а саме: поверх: цоколь, нумерація приміщення згідно технічного паспорту від 16.12.2019 - № 152,площа приміщення 53,7кв.м. та проектний номер приміщення Ц-10, проектна площа 53,7кв.м. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 51236667 від 20.02.2020р., (підстава для державної реєстрації права власності: акт прийому-передачі, серія та номер н/б, виданий 29.12.2019, видавник: сторони; кооперативна угода з додатками, серія та номер: 2019/10/29-02 виданий 29.10.2019, видавник: сторони; довідка серія та номер: 2019/12-29-02, виданий 29.12.2019, видавник: ОК «ЖБК» ВАШ ДОБРОБУТ») державним реєстратором Литвинівської сільської ради Київська області Дащенком Олегом Юрійовичем було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, а саме на: нежитлове приміщення 152, за адресою [ADDRESS] , загальна площа 55,7кв.м. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінтінай». Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 53216956 від 21.07.2020р., державним реєстратором Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київська області Одрихівським Олексієм Тимофійовичем було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, а саме на: нежитлове приміщення 152, за адресою [ADDRESS] , загальна площа 55,7кв.м. за Товариством з обмеженою відповідальністю «АБВ НЕРУХОМІСТЬ». Згідно наказу Міністерства юстиції України від 28 серпня 2020 року № 2936/5 скаргу [PERSON] від 04.06.2020 року задоволено, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.02.2020 № 51236667, прийняте державним реєстратором Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області Дашенком Олегом Юрійовичем, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.07.2020 № 53216956, прийняте державним реєстратором Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області Одрихівським Олексієм Тимофійовичем. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Підстави набуття права власності передбачені в ст. 328 ЦК України, де зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до абзацу четвертого статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Верховним Судом у постанові від 27.02.2019 у справі № 761/32696/13-Ц сформовано правову позицію, яка полягає в тому, що до завершення будівництва об`єкта нерухомості та введення його в експлуатацію позивачу як інвестору належать майнові права на цей об`єкт. Так, відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій. Згідно з абзацом сьомим статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном. При цьому майно - це окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю (стаття 190 Цивільного кодексу України), а відповідно до статті 526 цього Кодексу боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. З вказаних норм слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. З укладенням угоди, позивач набув майнове право на об`єкт інвестування, а у відповідача виникло майнове право на отримання вартості приміщення (грошових коштів за неї) та кореспондуючий обов`язок оформлення права власності на вказане приміщення за позивачем. Вказаний правочин не був визнаний судом недійсним та його недійсність не встановлена законом, що дає підстави для визнання його правомірним. Угода між позивачем та відповідачем було укладено за фактичної відсутності об`єкту нерухомості, який на момент укладення договору перебував на стадії будівництва, а позивачу було передано право вимоги за оплатним договором. Виконання позивачем грошових зобов`язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об`єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт. Визнання майнових прав на об`єкт інвестування дасть позивачу у майбутньому можливість ідентифікувати своє нежитлове приміщення серед інших, якщо на нього буде претендувати інша особа. У разі виникнення спору щодо нежитлового приміщення у декількох інвесторів або появи нового забудовника позивач після здачі нерухомості в експлуатацію зможе визнати право власності на нежитлове приміщення, за яке згідно угоди позивач сплатив кошти в повному обсязі. Згідно з частиною 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно житлові будинки, будівлі, споруди виникає з моменту закінчення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Таким чином, виходячи з положень цієї статті, інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу, одним із способів захисту прав та інтересів може бути визнання права на об`єкт інвестування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У своїй постанові від 30 січня 2013р. № 6-168цс12 Верховний Суд України визначає майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно у майбутньому. Тому визнання прав на об`єкт дасть у майбутньому можливість якось ідентифікувати своє нежитлове приміщення серед інших, якщо на нього буде претендувати інша особа. Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій. Об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). У статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально - побутового призначення в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загальноприйнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності). Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності - можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності в Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Майнове право - це право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли виконані певні передумови, що є необхідними й достатніми для набуття права власності. З матеріалів справи вбачається, що позивач, виконав свої зобов`язання за угодою, повністю оплативши вартість об`єкта (як пайовий внесок за угодою), тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів необхідних для набуття майнових прав - квартири. Невиконання відповідачем зобов`язань за договорами призвело до порушення прав позивача, саме: через порушення відповідачем строку прийняття об`єкта фінансування (будівництва) в експлуатацію та порушення строку його передачі позивачу, у останнього відсутня можливість реєструвати право власності на цей об`єкт у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В ч. 1 ст. 190 ЦК України вказується, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен громадянин має право на житло, держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у масність або взяти в оренду, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також право власності є непорушним. Одним зі способів захисту порушених прав, ст. 16 ЦК України - називає визнання права. При цьому, станом на час розгляду справи, відповідачем не виконано умов договору будь-яких заперечень з приводу виконання умов договору зі сторони позивача не надано, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Також, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір. Судом встановлено, що позивачем згідно квитанцій сплачено судовий збір у розмірі 11 217,94грн. за подання позовної заяви, та 454,00грн. за подання заяви про забезпечення позову, тож відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 11671,94 грн. На підставі ст. 16, 190, 331, 526, 530 ЦК України, ст. 4,10, 76, 133, 141, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 281-282, 283-289, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved