Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24.04.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Позовна заява обґрунтована тим, що 14.11.2015 року між сторонами зареєстровано шлюб. Сімейне життя у сторін протягом тривалого часу поступово погіршувалось, зникли взаєморозуміння та повага, втрачено почуття любові. Сторони мають різне бачення ролі дружини та чоловіка в сім`ї, а тому сенсу в подальшому підтримувати сімейні відносини немає. З лютого 2022 року подружжя разом не проживає, спільного господарства не веде, сімейного життя та шлюбних стосунків не підтримує. Будь-які спроби примиритися у свій час не дали жодних бажаних результатів. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим, час на примирення не потрібен. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Спору щодо поділу майна у сторін немає. Спільних дітей від шлюбу у сторін немає. До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі та без участі позивача. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 14 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено запис за №1556, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим повторно Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Судом встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Сторони спору щодо поділу майна подружжя не мають, спільних дітей від шлюбу не мають. Відповідач, будучи повідомленою про розгляд Подільським районним судом м.Києва належним чином, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, з клопотаннями до суду не зверталася. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов`язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам позивача, впливати на психоемоційний стан сторін, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та

Outcome: approved