Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

07 червня 2022 року [PERSON] звернулась із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, а саме, онуки [PERSON] , заінтересована особа Южноукраїнська міська рада Миколаївської області, в якій\~просить визначити\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , безвісно відсутньою з 01 січня 2015 року. Останнє відоме місце проживання та місцезнаходження майна [PERSON] : [ADDRESS] . Заяву обґрунтовує тим, що вона є бабусею [PERSON] , [INFO] , доньки її сина [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Після смерті сина вона та онучка [PERSON] успадкували спадкове майно сина: 1/5 частка трикімнатної квартири [ADDRESS] частці від спадкового майна на кожну. Онука в період з 19 жовтня 2012 року по 23 липня 2014 року були зареєстрована у даній квартирі. Вони з нею та її матір`ю [PERSON] підтримували гарні стосунки після смерті сина, жили разом. У 2014 році онучка зі своєю матір`ю виїхали з міста Южноукраїнська, після чого зв`язок з ними було втрачено. Вона протягом тривалого часу розшукувала свою онуку, телефонувала на усі можливі засоби зв`язку, шукала через знайомих та всіма можливими способами намагалася встановити місцезнаходження онуки, проте пошуки не дали жодних результатів. Фактично з 2015 року вона більше не бачилася з онукою. За весь цей час [PERSON] також не написала жодного листа, ні разу не зателефонувала та не повідомляла про своє місцезнаходження. [PERSON] має нерухоме майно, а саме 1/2 частку від 1/5 частки трикімнатної квартири [ADDRESS] . Проте, до даної квартири остання не з`являється. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно заявниці для визначення правового режиму регулювання сумісного майна, оскільки вона не може розпорядитися належним їй майном. В провадженні судді Далматової Г.А. справа перебуває з 27 лютого 2023 року. Ухвалою суду\~від 28\~лютого 2023\~року замінено\~неналежну заінтересовану\~особу -\~Южноукраїнську міську\~раду Миколаївської\~області на\~належну -\~Южноукраїнську міську\~територіальну громаду\~в особі\~Южноукраїнської міської\~ради Вознесенського\~району Миколаївської\~області. Представник заявника та заявник в судове засідання не з`явились. Від представника заявника надійшла заява із проханням розглядати справу без участі заявника та представника, заяву підтримала. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, надіслав на адресу суду заяву із проханням розглядати справу без участі представника, не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 05 квітня 1995 року, виданого Відділом приватизації житла ВО «ЮУ АЕС», квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , по 1/5 частці кожному /а.с. 8/. Згідно копії свідоцтва про смерть /а.с. 7/ [PERSON] помер [INFO] . 1/5 частка зазначеної квартири, що належала [PERSON] , перейшла у власність [PERSON] , [PERSON] згідно свідоцтв про право на спадщину, виданих Южноукраїнською державною нотаріальною конторою 25 грудня 2009 року /а.с. 8, 11, 12/. Технічний паспорт на квартиру за адресою: [ADDRESS] видано на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с. 9-10/. Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 03 червня 2022 року /а.с. 13/ у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (квартирнаймач), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка), [PERSON] (внук), [PERSON] (внук), [PERSON] (внучка). Згідно копії довідки про не проживання та відсутність особистих речей від 31 травня 2022 року /а.с. 14/ [PERSON] в квартирі [ADDRESS] фактично не проживає, її особистих речей в квартирі не виявлено, будь-яких ознак, що вказували б на фактичне проживання [PERSON] в даній квартирі не виявлено. Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 09 березня 2023 року /а.с. 97, 101/ [PERSON] з 09 березня 2018 року по 09 березня 2023 року двічі перетинала державний кордон України 31 травня 2018 року (в`їзд) та 21 січня 2022 року (виїзд). Згідно відповіді Южноукраїнського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 03 березня 2023 року /а.с. 99/ в архіві відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по всій території України відсутні актові записи про державну реєстрацію народження дітей, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені та смерті [PERSON] . Згідно відповіді ЦНАП на запит суду /а.с. 100/ [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 19 жовтня 2012 року і знята з реєстраційного обліку 23 липня 2014 року. Відповідно до відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 15 березня 2023 року місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] /а.с. 102/. Згідно відповіді на запит суду, яка надійшла з Новоіванівського старостинського округу Арцизької міської ради Одеської області /а.с. 110/ [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 05 серпня 2022 року. Відповідно до статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (пункт 3 частини другої статті 293 ЦПК України). Згідно з частинами другою та третьою статті 294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Заявником не надані суду докази того, що [PERSON] є зниклою з 01 січня 2015 року, а необізнаність про місце проживання останньої не є підставою для визнання особи безвісно відсутньою. Як було встановлено, [PERSON] у 2022 році перетинала державний кодон України, а також серпні 2022 році зареєструвала своє місце проживання за адресою:\~ [ADDRESS] , тому відсутні підстави вважати, що вона є безвісно відсутньою особою. Згідно доводів заявника та за встановлених у цій справі обставин справи не вбачається факт безвісного зникнення [PERSON] саме у місці її постійного проживання і підтверджена відсутність відомостей про його перебування у цьому місці, як і наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При розгляді справи суд враховує правовий висновок Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові від 27 травня 2020 року по справі № 522/24973/16-ц. Враховуючи викладене вище у сукупності, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Outcome: dismissed