Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» (далі - ДП «УкрДАГП», підприємство), у якому просив : стягнути з відповідача на свою користь 95 281,87 грн заборгованості з нараховано, але невиплаченої заробітної плати; 14 558,81 грн компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, 11 200,00 грн витрат на правову допомогу. Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом відповідача від 08 листопада 2021 року № 159-к його прийнято на роботу до ДП «УкрДАГП» на посаду начальника управління юридичного забезпечення, яку він обіймає і по теперішній час. Оскільки ДП «УкрДАГП» виплачує заробітну плату нерегулярно, то у підприємстваперед позивачем виникла заборгованість у розмірі 95 281,87 грн. У зв`язку з тим, що заборгованість із виплати заробітної плати виникла з вини підприємства позивач має право на компенсацію у розмірі 14 558,81 грн, що передбачено статтями першою, другою Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Ураховуючи наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 17 квітня 2023 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. 08 червня 2023 року до суду від позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25 січня 2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно зі статтею 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. З урахуванням викладеного, статей 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. За частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).\\ Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захист визначається КЗпП України, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до статті 94 КЗпП України та статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору (частина перша статті 21 Закону України «Про оплату праці»). Згідно зі статтею 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічну норму містить стаття 24 Закону України «Про оплату праці». Судом встановлено, що наказом ДП «УкрДАГП» від 08 листопада 2021 року № 159-к [PERSON] прийнято на посаду начальника управління юридичного забезпечення. Згідно з довідкою про доходи, наданою ДП «УкрДАГП», [PERSON] нараховано заробітну плату, проте її не виплачено: за лютий 2022 року - 16,780,00 грн; за березень 2022 року 12 242,73 грн, за квітень 2022 року - 18 070,71 грн, за травень 2022 року - 18 931,22 грн, за червень 2022 року - 18 931,22 грн, за липень 2022 року - 10 326,12 грн, а всього 95 281,87 грн. Отже, заборгованість із заробітної плати підприємства позивачу за період з лютого до липня 2022 року становить 95 281,87 грн. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати регулюється статтею 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок). Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадяться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) тощо (стаття 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати»). Згідно зі статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Пункти 1, 2 Порядку відтворюють положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» та конкретизують підстави і механізм виплати компенсацій. Відповідно до пункту 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Оскільки ДП «УкрДАГП» порушило трудові права позивача на своєчасне отримання заробітної плати, вони підлягають захисту шляхом стягнення з ДП «УкрДАГП» заборгованості із виплати заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, відповідно до наданогопозивачем розрахунку. Ураховуючи наведене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат у справі Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється статтею 141 ЦПК України, зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові -- на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ураховуючи наведене з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 098,40 грн. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з наданням професійної правової допомоги. У частинах першій - третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Установлено, що інтереси позивача у цій справі представляє адвокат Завгородня Н. С. на підставі договору про надання правової допомоги від 07 квітня 2023 року укладеного між адвокатом Завгородньою Н. С. і [PERSON] Згідно з актом від 07 квітня 25023 року виконаних робіт за договором про надання правової допомогивід 07 квітня 2023 рокувиконавець : - замовнику надала усну консультацію щодо підстав та порядку стягнення заборгованості із нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, компенсації та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, перспектив та строків розгляду даної категорії справ, порядку подання позовних заяв до суду та їх розгляду, можливостей апеляційного оскарження судових рішень в порядку цивільного судочинства. Також сторони узгодили правову позицію та визначили план дій у справі. Тривалість усної консультації 4 (чотири) години, вартість однієї години консультації 800,00, а загалом - 3 200,00 грн; - провела аналіз судової практики місцевих та апеляційний судів щодо стягнення заборгованості з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, компенсації та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати тривалістю 5 годин, вартість однієї години аналітичної роботи 800,00 грн, а загалом - 4000,00 грн; - підготовила позовну заяву про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Тривалість підготовки документа склала 5 годин, вартість однієї години 800,00, а загалом - 4 000,00 (чотири тисячі) грн. Загальна вартість послуг з надання професійної правової допомоги станом на 07 квітня 2023 року складає 11 200,00 грн. Оплата виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 07 квітня 2023 року замовником проведена у готівковій формі в сумі 11 200, 00 грн. Претензій щодо виконання умов договору сторони одна до одної не мають. З огляду на викладене розмір витрат на правову допомогу, понесених позивачем складає 11 200,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved