Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

10\~травня 2023\~року [PERSON] \~звернулася до\~Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області із\~зазначеним позовом\~до [PERSON] .\~Свої вимоги\~позивачка обґрунтовувала\~тим,\~що вона\~перебуває з\~відповідачем у\~шлюбі,\~зареєстрованому 22\~червня 2016 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 223. Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що на даний час з відповідачем вони проживають окремо, сімейне життя не ведеться, шлюбних стосунків не підтримують, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, а також на те, що в них з чоловіком відсутні спільні інтереси, вони мають різні погляди на життя, тривалий час кожен живе своїм життям, сім`я фактично припинила своє існування, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Крім того, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто, просила стягнути на її користь з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхнього малолітнього сина, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення нею до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, в заяві зазначила, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, відповідач вказав, що позов визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 22\~червня 2016 року\~Корабельним районним\~у місті\~Миколаєві відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Миколаївській області,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№ 223,\~щопідтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 квітня 2016 року (а.с. 9). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Причинами розпаду сім`ї є втрата взаємної поваги та любові між подружжям, різні погляди на сімейні цінності. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи позов [PERSON] в частині стягнення аліментів, суд враховує наступне. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Абзацом 2 ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Проаналізувавши викладене вище, суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Частиною 1 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 536 грн. 80 коп. (50% суми сплаченого судового збору), решту якого слід стягнути з відповідача на користь останньої. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved