Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

12 квітня 2023 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 грудня 2022 року о 13 год. 41 хв. у м.Луцьку по вул. Наливайка, 37, сталося ДТП за участю автомобіля позивача Volkswagen Passat, [NUMBER] , який зіткнувся з електроопорою. Позивач вважає, що ДТП сталося через те, що ділянка дорога у цьому місці була покрита ожеледицею та слизькою. Позивач вважає, що шкода була завдана його автомобілю внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, як балансоутримувача спірної ділянки дороги в м. Луцьку. Посилаючись на вищевикладене, а також положення глави 82 ЦК України, позивач, просить суд стягнути з відповідача на сою користь 68\~905,03 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5\~000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також 2\~500,00 грн. витрат на проведення оцінки. Відповідач, Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, у письмовому відзиві позов заперечив з тих підстав, що позивачем не доведено наявність протиправної бездіяльності з боку відповідача. Відповідач не заперечує, що саме він є балансоутримувачем спірної ділянки дороги. В судове засідання сторони не прибули. Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав. Судом встановлено, що 12.12.2022 року о 13 год. 41 хв. у м. Луцьку по вул. Наливайка, 37 [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , здійснив наїзд на електроопору, чим завдав матеріальної шкоди. Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2023 року №161/17688/22, яка набрала законної сили, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ознаками ст. 124, ч.1 ст. 139 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Ухвалюючи таке рішення суддя зазначив, що у матеріалах справи міститься акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 12.12.2022 року з якого слідує, що ділянкою обстеження є перехрестя вул. Карбишева - вул. Наливайка. «Експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану»" за такими показниками: дорожнє покриття слизьке, ожеледиця. Дані обставини також підтверджуються письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] від 12.12.2022 року, а також схемою місця ДТП. Разом з тим, з довідки № 993/01-49/332 від 21.12.2022 року виданої Волинським обласним центром з гідрометеорології вбачається, що 12.12.2022 року в місті Луцьку на дорогах відмічалася ожеледиця зі снігом. З наведеного суддя зробив висновок, що обставини вказані в протоколі про адміністративне правопорушення хоч і мали місце, проте виникли не з вини водія транспортного засобу, а внаслідок неналежного стану дорожнього покриття (а.с.6-7). Копії вищенаведених акту та довідки містяться і в матеріалах розглядуваної цивільної справи (а.с.8, 9). Позивач є власником автомобіля Volkswagen Passat, [NUMBER] (а.с.5). Згідно звіту про оцінку транспортного засобу Volkswagen Passat, [NUMBER] , станом на 12 грудня 2022 року, який виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з врахування коефіцієнту фізичного зносу становить 68\~905,03 грн. (а.с.16-36). За виконання цієї оцінки позивач сплатив 2\~500,00 грн. (а.с.37-38). Відповідачем не заперечується, що балансоутримувачем ділянки дороги за адресою м. Луцьку по вул. Наливайка, 37, де сталася ДТП, є саме він. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. .Згідно з пунктом 4 частини першої статті 16 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух"(далі - Закон № 3353-XII) водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. У частині першій статті 24 Закону № 3353-XIIпередбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану", який чинний від 01 січня 1998 року (далі - ДСТУ 3587-97). Ці вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими. Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року (далі - Єдині правила), ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління "Укравтодору", а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів (пункт 11 розділу 2 "Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій" Єдиних правил). Отже, якщо балансоутримувач дороги який повинен здійснювати постійний контроль за станом усіх елементів дороги, допустив бездіяльність, це є підставою для покладення на нього обов`язку відшкодування завданої майнової шкоди відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 639/2132/18, від 18 лютого 2020 року №916/2586/18. Застосовуючи вказану позицію до розглядуваної справи суд зауважує, що балансоутримувачем спірної ділянки дороги є саме Управління житлово-комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, яке є окремою юридичною особою, Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України передбачено, що Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З аналізу вищенаведеного положення матеріального закону слідує, що тягар доказування наявності шкоди, протиправного діяння завдавача шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними, як елементів цивільного правопорушення (делікту), лежить на потерпілому (позивачеві), а тягар доказування відсутності своєї вини лежить на особі, яка завдала шкоди. Оцінюючи надані сторонами докази та доводи, суд,

Outcome: approved