Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтування якої зазначив, що [INFO] помер дядько заявника [PERSON] , [INFO] , який до своєї смерті був зареєстрований та постійно проживав із своєю матір`ю [PERSON] в с.Березянка, Бердичівського (Ружинського) району, Житомирської області, що підтверджується довідкою №298 від 15.06.2020 року Березянської сільської ради Ружинського району Житомирської області. 08 квітня 2005 року на кладовищі с.Березянка [PERSON] та [PERSON] разом з родиною провели поховання (без свідоцтва про смерть) особу чоловічої статі, в якому вони визнали свого родича [PERSON] [INFO] , що підтверджується довідкою №71 від 12.03.2021 року виконавчого комітету Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області. [PERSON] був похований без свідоцтва про смерть тому що, 04 квітня 2005 року його тіло було виявлено в ставу Ружинського лісгоспу та доставлено до приміщення моргу Ружинської районної лікарні Житомирської області. Після проведення судово-медичного дослідження трупа, тіло [PERSON] було передано родичам для проведення поховання, а по факту виявлення тіла в ставу розпочалася довготривала перевірка у зв`язку з тим, що на шиї померлого було виявлено дирку 6,5 х 5 см. У зв`язку із проведенням слідчої перевірки, [PERSON] не отримала жодного документу та не провела державну реєстрацію смерті свого сина. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Березянською сільською радою Ружинського району Житомирської області 11.06.2009 року. Спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] відповідно до заповіту посвідченого секретарем виконкому Березянської сільської ради Ружинського району Житомирської області 14 березня 2006 року №9, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.12.2009 року виданого Ружинською державною нотаріальною конторою у спадковій справі №360/2009. Відповідно до зазначеного заповіту, [PERSON] , на випадок свої смерті заповіла все своє майно [PERSON] - заявнику по справі. У 2020 році заявник дізнався про те, що [PERSON] належить земельна ділянка (пай) під кадастровим номером 1825280800:04:000:0093. [PERSON] [INFO] до своєї смерті був зареєстрований та постійно проживав із своєю матір`ю [PERSON] в с.Березянка Бердичівського (Ружинського) району Житомирської області, отже, [PERSON] за життя прийняла спадщину після смерті [PERSON] у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України. Виходячи з наведеного, заявник має всі законні підстави для оформлення в порядку спадкування права власності на належну [PERSON] земельну ділянку (пай) під кадастровим номером 1825280800:04:000:0093. Разом з цим, заявник позбавлений можливості оформити в порядку спадкування права власності на належну [PERSON] земельну ділянку (пай) у зв`язку із відсутністю реєстрації смерті [PERSON] . Звернувшись до Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області, заявник отримав роз`яснення №250/01-16 від 24.03.2021 року про те, що у зв`язку з тим, що не можливо встановити факт смерті [PERSON] , 1974 року народження, нотаріальна контора не може здійснити процедуру щодо подальшого оформлення спадкових прав і відповідно видати свідоцтво про право на спадщину. З метою державної реєстрації смерті [PERSON] , 1974 року народження, заявник звертався до Ружинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), але отримав за №202/22.15-23 від 14.12.2021 року роз`яснення про те, що для вирішення питання реєстрації смерті необхідно звернутися до суду для винесення рішення про встановлення факту смерті. Заявник володіє єдиним письмовим належним, достовірним та допустимим доказом, який підтверджує смерть [PERSON] [INFO] у вказаний вище строк - це АКТ №155 судово-медичного дослідження трупа проведеного Бердичівським міжрайонним відділенням судмедекспертизи. Із вказаного акту вбачається, що на підставі направлення слідчого Ружинської райпрокуратури від 04 квітня 2005 року в приміщенні моргу Ружинської райлікарні судово-медичний експерт Коврижних М.М. провів судово-медичне дослідження трупа [PERSON] , [INFO] . Однак, даний доказ смерті [PERSON] не є підставою для проведення державної реєстрації смерті відділом ДРАЦС. 3 огляду на викладене, для проведення державної реєстрації смерті у заявника є об`єктивні перешкоди. Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення спрямоване на реалізацію оформлення спадкових прав на майно померлого, державна реєстрація смерті якого не проведена. Заявник стверджує, що майнового спору щодо спадкового майна, зазначеного в даній заяві не існує. Інших спадкоємців немає. Заявник просить встановити факт, що має юридичне значення встановивши, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду лист про розгляд справи без участі їх представника, при винесені рішення покладається на розсуд суду. /а.с.129/ Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заповітом від 14 березня 2006 року на випадок своєї смерті розпорядилася наступним чином: все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось і все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . /а.с.16/ [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . /а.с.20/ Спадкоємець [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON] 22 грудня 2009 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,7672 га, яка розташована на території Березянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1825280800:04:000:0094. /а.с.15/ Окрім того, [PERSON] є сином [PERSON] та онуком [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 03 травня 1963 року та серії [NUMBER] від 25 квітня 1985 року. /а.с.8/ [PERSON] , народився [INFO] в с. Березянка Ружинського району Житомирської області і його батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02 лютого 1974 року Березянською сільською радою Ружинського району Житомирської області. /а.с.7/ Відповідно до акта судово-медичного дослідження трупа №155, проведеного 03 травня 2005 року Бердичівським міжрайонним відділенням судмедекспертизи, вбачається, що смерть [PERSON] наступила від механічної асфіксії при утопленні. /а.с.9-10/ Із листа КНП «Районна центральна лікарня» Ружинської районної ради від 24 червня 2020 року №699 слідує, що адміністрація КНП «Районна центральна лікарня» не може надати інформацію про перебування [PERSON] в морзі районної лікарні в 2005 році, оскільки журнал реєстрації і видачі трупів форми №015/о за вказаний період часу втрачений. /а.с.11/ Із листів Ружинського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області та Бердичівської місцевої прокуратури вбачається, що інформація щодо смерті [PERSON] відсутня, оскільки документи знищені за закінченням строку їх зберігання. /а.с.12-13/ Ружинська державна нотаріальна контора листом від 24 березня 2021 року №250/01-16 роз`яснила заявнику, що у зв`язку з тим, що неможливо встановити факт смерті [PERSON] , нотаріальна контора не має змоги здійснити процедуру подальшого оформлення спадкових прав та видати свідоцтво про право на спадщину. /а.с.14/ Із листа Ружинського районного відділу ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 17 березня 2021 року №54/22.15-23 вбачається, що актового запису про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Березянка, Ружинського району, Житомирської області за період з 1950 року по теперішній час за первинними актовими записами цивільного стану не виявлено. /а.с.17/ Ружинський районний відділ ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) 14 грудня 2021 року за №202/22.15-23, розглянувши заяву щодо реєстрації смерті гр. [PERSON] , [INFO] , повідомив, що для вирішення питання щодо реєстрації смерті гр. [PERSON] належить звернутися до суду для винесення рішення про встановлення факту смерті. /а.с.18-19/ Із довідки Березянської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 15 червня 2020 року №298 слідує, що гр. [PERSON] на день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . /а.с.22/ Отже, в силу положень частини третьої ст.1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її сина - [PERSON] , а тому успадковане нею після смерті сина майно увійшло до складу спадщини, яка відкрилася після її смерті. Із довідки виконкому Ружинської селищної ради Житомирської області від 12 березня 2021 року №71 слідує, що дійсно на кладовищі с.Березянка 08 квітня 2005 року [PERSON] разом з родиною (без свідоцтва про смерть) проводили поховання особи чоловічої статі, у якому вони визнали свого родича - [PERSON] зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ./а.с.23/ В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] проживав в с.Березянка. Потім він десь зник, тиждень його не було. Коли його знайшли, то визвали матір та брата, які його похоронили. Проживав від [PERSON] на відстані 1-1,5 км. Знав його добре. Міліція знайшла його в лісі мертвим. Це було весною 2005 року. Сім`ї у нього не було, проживав з мамою. Заявник син його брата, який живий. Мати померла після нього. На похоронах не був, але всі люди говорили, що це був [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає в с.Мовчанівка, а працює в с.Березянка. Підтверджує що у 2005 році помер [PERSON] . Коли робили інвентаризацію, то виявили, що у нього є пай. Сказали заявнику [PERSON] , щоб оформляв землю. Родичі до 2020 року не знали, що є ця земля. На похороні [PERSON] не була. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 8 частини 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до пунктів 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: встановлення у судовому порядку факту смерті. Згідно із змісту пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. У відповідності до «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064 /розділ 1 пункт 2/. Згідно пункту 6 Розділу 5 вказаних Правил, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: - якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; - встановлення у судовому порядку факту смерті; - звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були заявниками при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Складений актовий запис про смерть включається до книги державної реєстрації смерті за поточний рік, якщо з часу настання смерті не минуло одного року, або до книги поновлених актових записів цивільного стану за поточний рік, якщо минуло більше року /пункт 9 розділу 5 Правил/. Відповідно до п. 3.17 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених Наказ Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів. У цих випадках заявник подає до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання копію рішення суду разом із заявою про поновлення актового запису цивільного стану. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Приймаючи до уваги, що права заявника є порушеними у зв`язку з неможливістю здійснити реєстрацію акту цивільного стану - смерті дядька, суд, оцінюючи надані заявником на підтвердження викладених обставин докази, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки наведені у ній обставини повністю підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами та наданими в судовому засіданні поясненнями.

Outcome: approved