Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Барського районного суду Вінницької області з вказаним позовом, обґрунтовуючи тим, що 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. вчинено виконавчий напис № 102370 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 00-438883 від 15 вересня 2019 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Качай гроші", правонаступником прав та обов`язків якого на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 3 від 12 березня 2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс", правонаступником якого усіх прав та обов`язків якого на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 16/21/КГ від 16 червня 2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Файна готівка", у розмірі 7800 грн, із якої: прострочена заборгованість за сумою кредиту складає 2400 грн, прострочена заборгованість за комісією складає 0 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсоткамиза користування кредитом складає 5400 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту складає 0 грн, строкова заборгованість за комісією складає 0 грн, строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користавання кредитом складає 0 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенею складає 0 грн, плата за вчинення виконавчого напису стагується за домовленістю сторін. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О. В. 24 вересня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66941780. Однак, під час вчинення виконавчого напису нотаріусу не було надано оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, нотаріус не дотримався вимог, визначених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, та не переконався у безспірності заборгованості за кредитним договором. Враховуючи зазначене, позивач [PERSON] вважає, що заборгованість за кредитним договором № 00-438883 від 15 вересня 2019 року не є безспірною, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., зареєстровано в реєстрі за № 102370, про стягнення з Грабов`яка на користь ТОВ "Фінансова компанія "Файна готівка" заборгованості за кредитним договором № 00-438883 від 15 вересня 2019 року у розмірі 7800 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с.60), подав заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с. 53). У судове\~засідання представник\~відповідача Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю "Фінансова\~компанія "Файна\~готівка"\~не з`явився\~повторно,\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~що підтверджується\~довідкою про доставку судової повістки, зокрема, на 19 червня 2023 року (а.с. 62), не повідомив суд про причини неявки, тому, з урахуванням вимог, передбачених ч. 3 ст. 131 ЦПК України, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи. За таких підстав представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Файна готівка", вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання. У судове\~засідання третя\~особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору:\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Вінницької області\~Турський О.\~В.\~в судове\~засідання не\~з`явився\~повторно,\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~що підтверджується\~довідкою про доставку судової повістки, зокрема, на 19 червня 2023 року (а.с. 61), не повідомив суд про причини неявки, тому, з урахуванням вимог, передбачених ч. 3 ст. 131 ЦПК України, не з`явився в судове засідання без поважних причин. З урахуванням вимог, передбачених ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання. Враховуючи заяву позивача [PERSON] , дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 15 вересня 2019 року між [PERSON] \~та ТОВ\~"Качай\~гроші"\~укладено договір\~про надання\~коштів в\~позику,\~в тому\~числі на\~умовах фінансового\~кредиту №\~00-438883 на суму 2400 грн, процентна ставка 2 % в день (720 % річних), строк дії кредиту - 25 днів (а.с. 8-12). 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. вчинено виконавчий напис № 102370 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 00-438883 від 15 вересня 2019 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Качай гроші", правонаступником прав та обов`язків якого на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 3 від 12 березня 2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс", правонаступником якого усіх прав та обов`зків якого на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 16/21/КГ від 16 червня 2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Файна готівка", у розмірі 7800 грн, із якої: прострочена заборгованість за сумою кредиту складає 2400 грн, прострочена заборгованість за комісією складає 0 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом складає 5400 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту складає 0 грн, строкова заборгованість за комісією складає 0 грн, строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користавання кредитом складає 0 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенею складає 0 грн, плата за вчинення виконавчого напису стагується за домовленістю сторін (а.с. 13). На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О. В. 24 вересня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66941780 (а.с. 17-18), 28 жовтня 2022 року - постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 19-20), а 03 листопада 2022 року - постанову про скасування постанови про повернення виконавчого документв стягувачу від 28 жовтня 2022 року (а.с. 21-22). Відповідно до наказу Мінстра юстиції Д. Малюськи № 3897/5 від 01 листопада 2021 року анульовано свідоцтво про право на зайняття натаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 07 листопад 2005 року за № 6014 на ім`я [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат" порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Главою 14 Закону України "Про нотаріат" та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів. Так, відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з підп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Відповідно до підп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з ст. 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 320/7932/16-ц, провадження № 61-38989св18, викладено висновок про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 26 листопада 2014 року до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Зазначені зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" у частині доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року залишено без змін. У зв`язку з визнанням судом незаконними норм Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису - 10 вересня 2021 року, постанова Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року діяла у редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору. Станом на 10 вересня 2021 року постанова Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріально посвідченого договору. Встановлено, що укладений між ТОВ "Качай гроші" та позивачем [PERSON] договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 00-438883 від 15 вересня 2019 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18, від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача документально підтверджені витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп. (а.с. 1). На підставі ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 1, п. 19 ст. 34, ч. 1 ст. 39, ст. 50, ст. 87 Закону України "Про нотаріат", ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", підпунктів 2.2, 2.3 п. 2, підпунктів 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: approved