Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

16.09.2022 року позивач [PERSON] ,звернулася до суду із вищезазначеним позовом, відповідно до якого прохала суд стягнути з відповідача на свою користь, борг за договором позики №Х150121-05 від15.01.2021 у сумі 463914 грн. 34 коп., з яких: 229624,50 грн - сума основного боргу; 3524,44 грн. - інфляційні збитки; 765,40 грн. - три відсотки річних; 230000,00 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання, а також судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 40095 грн. 72 коп., а також відшкодуванням сплаченого судового збору, у сумі 4639 грн. 14 коп. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 15.01.2021 року між [PERSON] (надалі - Позивач, Позикодавець) та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник) був укладений письмовий Договір позики №Х150121-05 (далі Договір позики), предметом якого було передання у власність позичальника грошових коштів у сумі 119865 (сто дев`ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят п`ять) гривень 00 коп., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 28,25грн.) на день укладення цього Договору було еквівалентно 4243 (чотири тисячі двісті сорок три) долари США 00 центів. Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до п.1 Договору позики та графіку повернення позичальником грошових коштів, закріпленому у п.5 Договору позики, становив 15.07.2021 року включно. Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з отриманням додаткової суми позики та неповерненням раніше отриманої позики у визначені Договором позики строки, неможливістю позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №1 від 01.07.2021 до Договору позики №Х150121-05 від 15.01.2021 були внесені зміни в п.1, 5. Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність позичальника було передано грошові кошти у сумі 157975 (сто п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, що за курсом продажі доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 27,45 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 5755 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) доларів США 00 центів. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №1, становив 15.01.2022 включно. Факт отримання позики, підтверджується розпискою від 01.07.2021року, написаною власноруч позичальником. Відповідно до п.5 Договору позики та додаткової угоди №1 відповідач мав повернути грошові кошти Позивачу відповідно до графіку платежів, а саме: до15.08.2021- 6533,10 грн. (еквівалент 238 доларів США); до 15.09.2021 - 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.10.2021 - 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.11.2021 - 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.12.2021 - 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.01.2022 - 125309,25 грн (еквівалент 4565 доларів США). Відповідно до Договору позики, у випадку зміни, у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п. 1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення платежу за цим договором. Згідно довідок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» курс гривні до долара США становив станом на: 15.08.2021 - 26,80 грн; 15.09.2021 - 26,90 грн; 15.10.2021 - 26,55 грн; 15.11.2021 -26,45 грн; 15.12.2021 -27,30 грн; 15.01.2022-28,13 грн. Відповідно до Договору позики, враховуючи п.9 цього Договору, Відповідач мала сплатити на вказані дати: 15.08.2021 - 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.09.2021 - 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до15.10.2021- 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.11.2021 - 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.12.2021 -6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.01.2022 - 128413,45 грн (еквівалент 4565 доларів США). Враховуючи несплату відповідачем позики відповідно до умов Договору позики, заборгованість становила: на 15.08.2021 - 6533,10 грн; на 15.09.2021 - 13066,20 грн; на 15.10.2021 - 19599,30 грн; на 15.11.2021 - 26132,40 грн; на 15.12.2021-32665,50 грн; на 15.01.2022 - 161888,15 грн. Сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 16.08.2021року по 23.02.2022року складає 765,40грн. Пунктом 10 Договору позики також визначено, що за несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди складає 310 825,25 грн. Розрахунок пені, передбаченої Договором позики, свідчить, що її розмір майже в два рази перевищує розмір основного боргу. Враховуючи складну економічну ситуацію в Державі, пов`язану з повномасштабною збройною агресією РФ стосовно України, користуючись своїми правами, позивач вважає за можливе самостійно зменшити суму неустойки (пені) за Договором позики №Х150121-05 від 15.01.2021 до суми 230000 (двісті тридцять тисяч) грн. 00 коп. Крім того, відповідно до Договору позики, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення платежу за цим договором. Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» курс гривні до долара США станом на 11.09.2022 (дата подачі позову) становить 39,90 грн. Отже, сума основного боргу, станом на дату подачі позову, становить 229624,50 грн. (5755 доларів США*39,90 грн). Таким чином, станом на 11.09.2022 загальна сума боргу за Договором позики №Х150121-05 від 15 січня 2021 року, яка підлягає поверненню відповідачем, складає 463914 (чотириста шістдесят три тисячі дев`ятсот чотирнадцять) грн. 34 коп. (229624,50 грн+3524,44 грн+765,40 грн+230000,00 грн). До теперішнього часу відповідач позику не повернув, про причини невиконання умов Договору позики позивача не повідомив, чим взяті на себе зобов`язання за Договором позики не виконав, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.09.2022 року відкрито загальне позовне провадження, з викликом всіх учасників справи. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.02.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, направили заяву в якій прохали, судрозгляд справи провести за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи письмових заяв до суду не подавав. Разом з тим, виклик відповідача у судове засідання 22.06.2023року здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади (Октябрського районного суду м. Полтави). Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, встановив наступне. Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22«Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Московського районного суду м. Харкова та Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Судом встановлено, що 15.01.2021 року між [PERSON] (надалі - Позивач, Позикодавець) та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник) був укладений письмовий Договір позики №Х150121-05 (далі Договір позики), предметом якого було передання у власність позичальника грошових коштів у сумі 119865 (сто дев`ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят п`ять) гривень 00 коп., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 28,25грн.) на день укладення цього Договору було еквівалентно 4243 (чотири тисячі двісті сорок три) долари США 00 центів. Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до п.1 Договору позики та графіку повернення позичальником грошових коштів, закріпленому у п.5 Договору позики, становив 15.07.2021 року включно. Згідно п.8 Договору позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п.1 даного договору, готівкою. Відповідно до п.9 Договору позики, у випадку зміни, у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п.1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики, за комерційним курсом продажу долару США, встановленому в AT КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення кожного платежу за цим договором. Пунктом 10 Договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Згідно п.п.11, 12 Договору позики забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань була передача в заставу рухомого майна - автомобіля VOLKSWAGEN модель JETTA, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2014 року випуску, тип - легковий седан, колір - чорний, державний номер [NUMBER] , який належав Позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 12.01.2021, ТСЦ 6341. Відповідно до п.13 Договору позики, факт повернення позики або її частини підтверджується заявою Позикодавця, про одержання суми позики в повному обсязі або частково, яке є єдиним належним підтвердженням виконання Позичальником зобов`язання за цим договором. Після повного виконання зобов`язання Позичальником за даним договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику розписку. Відповідно до п. 15.2. Договору позики, Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями Договору позики (в тому числі щодо своєчасного повернення позики). Відповідно до п.15.3 Договору позики, Позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів письмово повідомляти Позикодавця про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені та наявність інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов`язання за цим Договором, з наданням відповідних документів, що підтверджують такі зміни. Згідно п. 15.4. Договору позики, у разі невиконання Позичальником умов Договору позики, Позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за Договором позики. Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з отриманням додаткової суми позики та неповерненням раніше отриманої позики у визначені Договором позики строки, неможливістю позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №1 від 01.07.2021 до Договору позики №Х150121-05 від 15.01.2021 були внесені зміни в п.1, 5. Згідно п.1 даної додаткової угоди були внесені зміни до п.1 Договору позики, згідно якого у власність позичальника було передано грошові кошти у сумі 157975 (сто п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, що за курсом продажі доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 27,45 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 5755 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) доларів США 00 центів. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №1, становив 15.01.2022 включно. Факт отримання позики, підтверджується розпискою від 01.07.2021року, написаною власноруч позичальником. Відповідно до п.5 Договору позики та додаткової угоди №1 відповідач мав повернути грошові кошти Позивачу відповідно до графіку платежів, а саме: до15.08.2021- 6533,10 грн. (еквівалент 238 доларів США); до 15.09.2021 - 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.10.2021 - 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.11.2021 - 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.12.2021 - 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.01.2022 - 125309,25 грн (еквівалент 4565 доларів США). Відповідач порушила взяті на себе зобов`язання за Договором позики і до теперішнього часу не виконала свої обов`язки, порушивши умови Договору позики та ч.1 ст. 1049 ЦК України щодо строків повернення суми боргу, завдавши таким чином матеріальні втрати позивачеві. У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (Позикодавець) передає у власність другій стороні (Позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики та додатки до нього вважається укладений між заявником - позикодавцем та боржником - позичальником, оскільки згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, на підставі чого, відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, Позичальником було надано розписку про отримання грошових коштів. У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України визначено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, встановлений договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Пунктом 10 Договору позики передбачено, що у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до Постанови Великої палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Аналогічні правові висновки зроблені і викладені Верховним Судом України у постанові від 19.06.2019 року у справі № 703/2718/16-ц та постанові від 19.06.2019 року у справі № 646/14523/15-ц. Відповідно до Договору позики, у випадку зміни, у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п. 1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення платежу за цим договором. Згідно довідок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» курс гривні до долара США становив станом на: 15.08.2021 - 26,80 грн; 15.09.2021 - 26,90 грн; 15.10.2021 - 26,55 грн; 15.11.2021 -26,45 грн; 15.12.2021 -27,30 грн; 15.01.2022-28,13 грн. Відповідно до Договору позики, враховуючи п.9 цього Договору, Відповідач мала сплатити на вказані дати: 15.08.2021 - 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.09.2021 - 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до15.10.2021- 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.11.2021 - 6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.12.2021 -6533,10 грн (еквівалент 238 доларів США); до 15.01.2022 - 128413,45 грн (еквівалент 4565 доларів США). Враховуючи несплату відповідачем позики відповідно до умов Договору позики, заборгованість становила: на 15.08.2021 - 6533,10 грн; на 15.09.2021 - 13066,20 грн; на 15.10.2021 - 19599,30 грн; на 15.11.2021 - 26132,40 грн; на 15.12.2021-32665,50 грн; на 15.01.2022 - 161888,15 грн. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем(позикодавцем). Згідно з частиною першою статті 549 ЦК України: «Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання». Відповідно до частини першої статті 624 ЦК України: «Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків». Ч.3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 16.08.2021року по 23.02.2022року складає 765,40грн. Пунктом 10 Договору позики також визначено, що за несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди складає 310 825,25 грн. Розрахунок пені, передбаченої Договором позики, свідчить, що її розмір майже в два рази перевищує розмір основного боргу. Враховуючи складну економічну ситуацію в Державі, пов`язану з повномасштабною збройною агресією РФ стосовно України, користуючись своїми правами, позивач вважає за можливе самостійно зменшити суму неустойки (пені) за Договором позики №Х150121-05 від 15.01.2021 до суми 230000 (двісті тридцять тисяч) грн. 00 коп. Крім того, відповідно до Договору позики, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення платежу за цим договором. Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» курс гривні до долара США станом на 11.09.2022 (дата подачі позову) становить 39,90 грн. Отже, сума основного боргу, станом на дату подачі позову, становить 229624,50 грн. (5755 доларів США*39,90 грн). Таким чином, станом на 11.09.2022 загальна сума боргу за Договором позики №Х150121-05 від 15 січня 2021 року, яка підлягає поверненню відповідачем, складає 463914 (чотириста шістдесят три тисячі дев`ятсот чотирнадцять) грн. 34 коп. (229624,50 грн+3524,44 грн+765,40 грн+230000,00 грн). Стягуючи з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за час прострочення виконання зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми, суд першої інстанції керувався тим, що такі позовні вимоги доведені й обґрунтовані позивачем належним чином, розмір цих сум підтверджений наданим позивачем розрахунком та не спростований відповідачем. До зазначеного часу [PERSON] боргові зобов?язання не виконала. У ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тлумачення ст. ст. 1046, 1047 ЦК України свідчить про те, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник (позичальник) видає кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання ним від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної ним у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Аналогічні правові висновки зроблені і викладені Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 та постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2789цс16. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У ч. 1 ст. 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон України заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав не встановлює. За змістом ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України - гривня. Грошове зобов`язання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ч. 2 ст. 524, ч. 2 ст. 533 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Суд встановив, що всупереч вимогам закону та умовам укладеного сторонами договору позики № Х150121-05 від 15.01.2021року та додаткової угоди від 01.07.2021року відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконала, суми позики, позивачу [PERSON] не повернула. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за договором позики, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, а саме, витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача було надано: ордер серія АХ № 1101454 від 10.092022, виданий на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 15.09.202, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, наданий договір від 15.09.2020, укладеного між позивачем та адвокатом, з додатковою угодою №1 від 15.09.2021 та додатку до нього від 10.09.2022, акт надання послуг від 11.09.2022 року на суму 10400грн., рахунок-фактура №б/н від 11.09.2022року до акту наданих посдуг від 11.09.2022року на суму 10400грн. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір за подачу позовної заяві в сумі 4639грн.14коп. та витрати на професійну правничу допомогу у справі в сумі 10400грн.00коп. в іншій частині відмовити.

Outcome: partial