Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 28 травня 1994 року виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Лугинського району Житомирської області між нею, [PERSON] , та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що засвідчує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 3. \~ \~ \~ \~Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя між ними не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю в зв`язку з чим між ними виникають непорозуміння. На даний час вони не спілкуються, господарства не ведуть тому вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Просить розірвати шлюб, який зареєстрований 28 травня 1994 року виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Лугинського району Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] . 24.04.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 29.04.2023 року. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28.05.1994 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Лугинського району Житомирської області, актовий запис № 3. Неповнолітніх дітей не мають. \~ \~ \~ \~Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Outcome: approved