Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

17 квітня 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому представник позивача просив стягнути з відповідача суму боргу за договором кредиту в розмірі 51 512,87 грн. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено договір № б/н від 05.02.2013 року про надання встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідно до якого, вона отримала споживчий кредит у розмірі 300,00 грн. З часу отримання кредиту відповідач належним чином не виконувала грошове зобов`язання в наслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, представник позивача посилаючись на умови договору просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, відсотки, штрафні санкції та понесені судові витрати. Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2018 року задоволено позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2023 року заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2018 року по цивільній справі №523/5155/18 скасовано. В матеріалах справи наявна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зменшення позовних вимог в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в розмірі 7 584,30 грн.: яка складається з 285,57 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 44,99 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 7 253,74 грн. заборгованість з пені. В матеріалах справи наявний відзив [PERSON] на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» та застосувати позовну давність. Відзив мотивований тим, що заборгованість перед банком відповідач погасила в повному обсязі, останній платіж здійснила 18 вересня 2013 року. Відповідач зазначає, що позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт. Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов відповідач розуміла та ознайомилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Одночасно, відповідач заперечує надані позивачем Правила надання банківських послуг, відтак не вважає їх складовою кредитного договору. В матеріалах справи наявний відзив АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на заяву про перегляд заочного рішення, в якому представник банку просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та застосувати позовну давність. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 лютого 2013 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначено особисту інформацію відповідача, а саме прізвище, ім`я, по батькові, серію та номер паспорта, ІПН, адресу проживання, адресу реєстрації, номери засобів зв`язку та те, що згодна з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.6, Том 1). До Анкети - Заяви банк додав, також, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою (а.с.7-31, Том 1). Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] нарахована заборгованість яка станом на 31 березня 2018 року становить 51 512,87 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 285,57 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 43 198,13 грн., заборгованість за пенею 5 099,99 грн., штраф фіксований 500,00 грн., штраф відсотковий 2 429,18 грн. ( а.с.4-5, Том 1). Відповідно до заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зменшення позовних вимог заборгованість відповідача [PERSON] становить в розмірі 7 584,30 грн. та складається з: 285,57 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 44,99 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 7 253,74 грн. заборгованість з пені. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором, та не надала суду доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, а тому суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ«ПРИВАТБАНК» в частині стягнення вищевказаної заборгованості по простроченому тілу кредиту. Одночасно, судом встановлено, що вищевказана Анкета - Заява, на яку посилається позивач, є стандартним бланком, який не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами. На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на Умови та Правила надання банківських послуг та Правила користування платіжною карткою та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». При цьому судом встановлено, що надані позивачем Умови та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису відповідача [PERSON] . Більш того, відповідач категорично заперечує ознайомлення, саме з цими Витягами з Умов та з Тарифів банку . В свою чергу, АТ КБ«ПРИВАТБАНК» не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови та Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» мала на увазі відповідач, підписуючи Анкету-Заяву позичальника, та відповідно, чи брала вона на себе зобов`язання зі сплати саме того, який зазначено в Умовах та тарифах, розміру відсотків у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. А тому, відповідно, вказані Умови та Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 05 лютого 2013 року. Відсутність підпису відповідача на Умовах та Тарифах обслуговування кредитних карт «Універсальна» фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, порядку користування кредитними коштами, а тому в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по нарахованих відсотках суд відмовляє. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16, а також в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. За такого, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 285,57 грн. Щодо заяви відповідача [PERSON] про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 509/3589/16-ц вказано, що сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави. Згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 05 лютого 2013 року вбачається, що останній платіж відповідачем здійснено 18 вересня 2013 року. Отже, починаючи з жовтня 2013 року позивач був обізнаний про порушення його прав з боку позичальника та прострочення платежу, проте звернувся з відповідним позовом лише 17 квітня 2018 року, тобто із пропуском трирічного строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» . При розподілі судових витрат суд враховує , що у задоволенні позову відмовлено , тому судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача .

Outcome: dismissed