Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

19 квітня 2021 року Релігійна громада Православної церкви звернулась до суду із позовом до Вапнярської селищної ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Вапнярської селищної ради. Позовна заява мотивована тим, що рішенням виконавчого комітету Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області № 18 від 19 січня 2006 року селищна рада вирішила : присвоїти [ADDRESS] ; дозволено релігійній парафії св. Андріївському храму смт. Вапнярка побудувати на території церкви по [ADDRESS] а хрестильню та кухню; зобов`язано релігійну парафію Св. Андріївського храму смт. Вапнярка погодити будівництво на території церкви хрестильні та кухні з відповідними районними службами згідно чинного законодавства та замовити технічну документацію і отримати дозвіл на виконання будівельних робіт. Однак, 11 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду про скасування державного реєстратора, додатком до якої надав копію державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.07.2012 року, згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1500 га. Їм стало відомо, що Вапнярською селищною радою в березні 2012 року своїм рішенням було надано у власність земельну ділянку за адресою розташування будівлі храму і якій рішенням виконавчого комітету 19 січня 2006 року було присвоєно адресу Островського, 3а. Враховуючи, що рішення виконавчого комітету Вапнярської селищної ради, яким земельній ділянці, наданій рішенням Вапнярської селищної ради 13 сесії 6 скликання від 16 березня 2012 року у власність [PERSON] присвоєно поштову адресу по [ADDRESS] стосується безпосередньо майна, що належить позивачу, а саме будівлі храму право власності на який зареєстровано за позивачем, оскільки рішенням виконавчого комітету від 19 січня 2006 року № 18 вже присвоєно аналогічну поштову адресу храму по [ADDRESS] , свідчить про очевидні ознаки незаконності оскаржуваного рішення. Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі. 06 травня 2021 року від Вапнярської селищної ради надійшов відзив, в якому вважають, що позивачем не вказано, яке відношення має «Релігійна громада Української Православної Церкви смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області», яка зареєстрована ще з 1992 року до релігійної парафії св. Андріївського храму смт. Вапнярка, якій надавався дозвіл на будівництво храму, хрестильні та кухні. Також позивачем не надано підтвердження виконання рішення виконавчого комітету Вапнярської селищної ради № 18 від 19.01.2006 року «Про надання дозволу релігійній парафії св. Андріївського храму смт. Вапнярка на побудову на території церкви хрестильні та кухні та присвоєння вуличного номеру св. Андріївського храму смт. Вапнярка». Позивачем не виконано жодного пунктів із даного рішення. В задоволенні позову просять відмовити в повному обсязі. 24 травня 2021 року Релігійна громада Української Православної Церкви надала відповідь на відзив, в якій вважає, що у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно позовних вимог, а зазначені ним положення лише підтверджують правомірність позову. Відповідачем не надано доказів існування станом на 19 січня 2006 року в смт. Вапнярка іншої релігійної громади з назвою релігійна парафія Св. Андріївського храму смт. Вапнярка. Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року закрито підготовче провадження. Керівник релігійної громади [PERSON] позов підтримав, просив визнати незаконним та скасувати рішення Вапнярської селищної ради 13 сесії 6 скликання від 16 березня 2012 року. В судовому засіданні представник позивача- адвокат Дунаєв І.Б. позовні вимоги підтримує, суду пояснив, що рішенням Вапнярської селищної ради від 16 березня 2012 року вирішено надати у власніть [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,20 га по [ADDRESS] та видати державні акти на право власності на земельну ділянку [PERSON] . Однак, рішенням виконавчого комітету Вапнярської селищної ради № 18 від 19 січня 2006 року присвоїно [ADDRESS] ; дозволено релігійній парафії Св.Андріївського храму смт. Вапнярка побудувати на території церкви по [ADDRESS] а хрестильню та кухню; зобов`язано релігійну парафію Св. Андріївського храму смт. Вапнярка погодити будівництво на території церкви хрестильні та кухні з відповідними районними службами згідно чинного законодавства та замовити технічну документацію. Вважає рішення Вапнярської селищної ради 13 сесії 6 скликання від 16 березня 2012 року незаконним та таке, що підлягає скасуванню, оскільки селищна рада незаконно надала земельну ділянку [PERSON] , на якій розташована будівля храму. Щодо позовної давності зазначено, що строк ними не пропущено, оскільки про існування такого рішення вони дізналися з моменту отримання позовної заяви [PERSON] до державного реєстратора Комунального підприємства "Агенство реєстраційних послуг" Козловського М.С., релігійної громади Української Православної Церкви смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області в особі керівника Мателича Й.К., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Вапнярська селищна рада Томашпільського району Вінницької області про скасування рішенння державного реєстратора. В судовому засіданні представник Вапнярської селищної ради Дуднік В.С. суду пояснила, що позивачем не надано підтвердження виконання рішення Вапнярської селищної ради № 18 від 19 січня 2006 року «Про надання дозволу релігійній парафії Св. Андріївського храму смт. Вапрнярка на побудову на території церкви хрестильні та кухні та присвоєння вуличного номера Св. Андріївському храму смт. Вапнярка». Технічний паспорт на будівлю храму та будівель трапезної виготовлено 11 січня 2019 року, а дозвіл на виконання будівельних робіт взагалі відсутній, також відсутні відомості про прийняття в експлуатацію будівель. Позивачем не виконано жодного із пунктів рішення виконавчого комітету Вапнярської селищної ради № 18 від 19 січня 2006 року. В задоволенні позову просить відмовити. Представник третьої особи [PERSON] та відповідача Вапнярської селищної ради - адвокат Чудак В.Д. суду пояснив, що дозвіл на будівництво на території церкви по [ADDRESS] , хрестильні та кухні надавався Релігійній громаді Св. Андріївського храму смт. Вапнярка, а не Релігійній громаді Української Православної церкви смт. Вапнярка. Будь-яких доказів, що позивач має будь-яке відношення до Релігійної громади Св.Андріївського храму смт.Вапнярка не надано. Позивач знав про те, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0523955400:02:001:0291 належить [PERSON] набагато раніше і міг про це довідатись ще в 2012 році. Також просить застосувати строки позовної давності, оскільки оскаржуване рішення прийняте 16 березня 2012 року. Тобто строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом закінчився ще шість років тому. Позивач не зазначив жодного доказу на поважність певних причин пропуску позовної давності та не просить поновити йому для звернення до суду з даним позовом, а тому слід застосувати позовну давність до позовних вимог Релігійної громади Української Православної церкви. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку з таких підстав. Згідно\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, рішенням Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області від 19 січня 2006 року № 18 вирішено присвоїти [ADDRESS] . Дозволено релігійній парафії св. Андрієвського храму смт. Вапнярка побудувати на території церкви по [ADDRESS] а хрестильню та кухню. Зобов`язано релігійну парафію Св.Андрієвського храму смт. Вапнярка погодити будівництво на території церкви хрестильні та кухні з відповідними районними службами згідно чинного законодавства та замовити технічну документацію і отримати дозвіл на виконання будівельних робіт (а.с. 8). Рішенням Вапнярської селищної ради від 25 вересня 2007 року 8 сесії 5 скликання надано у користування земельну ділянку громаді Св. Андріївської церкви загальною площею 0,065 га на умовах оренди із земель комунальної власності Вапнярської селищної ради по [ADDRESS] та зобов`язано керівництвом громади СВ. Андріївської церкви в місячний термін укласти із селищною радою та зареєструвати за власний рахунок в установленому законом порядку відповідний договір оренди земельної ділянки (а.с.36). Також рішенням Вапнярської селищної ради від 26 грудня 2008 року 15 сесії 5 скликання надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на користування земельною ділянкою орієнтовною площею 0,36 га Українській Православній церкві в [ADDRESS] (а.с.37). Рішенням Вапнярської селищної ради від 16 березня 2012 року 13 сесії 6 скликання затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на присадибну ділянку гр. [PERSON] . Надано безоплатно у власність земельну ділянку [PERSON] загальною площею 0,20 га із них 0,15-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в т.ч. ріллі-0,15 га по [ADDRESS] , 0,05 га для ведення особистого селянського господарства, в т.ч. ріллі-0,05 га. Також вирішено видати державні акти на право власності на земельну ділянку [PERSON] (а.с.11). З копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 310461, виданого 06 липня 2012 року видно, що власником земельної ділянки площею 0,1500 га, яка розташована в [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.10). Також в судовому засіданні оглянуто інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з якої видно, що 17.04.2019 року вчинений реєстраційний запис № 31274708, яким на праві приватної власності за Релігійною громадою Української православної церкви смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області зареєстрована будівля храму, будівля трапезної в [ADDRESS] . Державний реєстратор Козловський М.С., комунальне підприємство «Агентство реєстраційних послуг», Вінницька область та видно, що земельна ділянка, кадастровий номер 0523955400:02:001:0291, площею 0,15 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] , власником є [PERSON] (а.с.38 -39). Відповідно до абз 2 ст. 41 Конституції, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ч. 1, ч.2, ч. 3 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. За змістом п.10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному\~частиною першою статті 128\~цього Кодексу. Згідно до ч.1, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності\~Конституції\~або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Згідно ч.1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономнолї Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси. Враховуючи, що рішення виконавчого комітету Вапнярської селищної ради, яким земельній ділянці, наданій рішенням Вапнярської селищної ради 13 сесії 6 скликання від 16 березня 2012 року у власність [PERSON] (кадастровий номер 0523955400:02:001:0291 ) присвоєно поштову адресу по [ADDRESS] стосується безпосередньо майна, що належить позивачу, а саме будівлі храму право власності на який зареєстровано за позивачем, оскільки рішенням виконавчого комітету від 19 січня 2006 року № 18 вже присвоєно аналогічну поштову адресу храму по [ADDRESS] , тому суд приходить до висновку про задоволення позову. З приводу застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст.256, 257\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 663/2070/15-ц). Як вбачається з матеріалів справи, Релігійна громада дізналась про оскаржуване рішення Вапнярської селищної ради у лютому 2020 року, а саме з моменту звернення [PERSON] до Томашпільського районного суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора, додатком до якої надав копію державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.07.2012 року, а отже підстави для застосування строків позовної давності та відмові у позові з цих підстав відсутні. Напідставі викладеного,

Outcome: approved