Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Представник виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області (далі також - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач), треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Степанецької сільської ради ОТГ, Комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаського району Черкаської області про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , але ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, щодо утримання, навчання та виховання її дочки. Відповідач є матір`ю 4 дітей, троє з яких вже досягли повноліття. У зв`язку з ухилянням [PERSON] від виконання своїх обов`язків, зловживання нею алкогольними напоями, діти відповідача перебували на обліку у службі у справах дітей Канівської райдержадміністрації з 28.04.2011 до 09.02.2016. Найменша дитина відповідача - [PERSON] , була взята на облік службою у справах дітей Степанецької ОТГ 27.10.2022, як дитина, яка зазнала жорстокого поводження, зокрема, домашнього насильства зі сторони матері. [PERSON] після того, як побила її [PERSON] , категорично відмовилася повертатись додому до матері. Враховуючи цей факт, служба у справах дітей Виконавчого комітету Степанецької сільської ради ОТГ змушена була влаштувати неповнолітню до Комунального закладу «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Черкаської обласної ради, де вона і тепер знаходиться. Під час влаштування до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Черкаської обласної ради, [PERSON] 28.10.2022 звернулася до Виконавчого комітету Степанецької сільської ради ОТГ з заявою про те, що вона категорично відмовляється повертатися додому до матері тому, що та вживає алкогольні напої, її б`є та знущається над нею, вона не знаходить з нею ні спільної мови, ні просто бажання спілкуватися. [PERSON] говорила, що не пам`ятає ні материнської ласки, ні проявів любові та турботи зі сторони матері відносно неї, вважає, що емоційного зв`язку між нею та матір`ю не існує. [PERSON] заявила, що хоче, щоб позбавили її матір батьківських прав відносно неї. Під час перебування [PERSON] у вказаному закладі з`ясувалося, що відсутній договір про укладення декларації з сімейним лікарем дитини та відсутній паспорт [PERSON] . На запитання відповідач не дала ясних відповідей. Відповідно до постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.11.2022, справа № 697/1783/22, об`єднане провадження № 3/697/939/2022, відповідача визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень відносно [PERSON] , передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 184 КУпАП. 16.11.2022 Виконавчий комітет Степанецької сільської ради ОТГ провів засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому вирішили надати відповідачу термін один місяць, під час якого зобов`язати [PERSON] влаштуватися на роботу (або знайти інший спосіб отримання доходу для себе та для своєї дочки) забезпечити свій будинок дровами на зиму, навести порядок в будинку та не зловживати алкогольними напоями. Відповідач погодилась з вимогами комісії. Пройшло 2 місяці, але вона не виконала жодного завдання: вона не влаштувалася на роботу, у неї відсутні дрова для опалення, не приготувала кімнату для дочки (зараз в кімнаті проживає її старший повнолітній брат, який зробив у кімнаті повний безлад), взагалі вона не збиралася поліпшувати умови проживання в будинку. При цьому відповідач продовжує вживати алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя, дармоїдствує, не виконує батьківські обов`язки відносно дочки, жодного разу не відвідувала [PERSON] у КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». 16.12.2022 від [PERSON] надійшла ще одна заява, в якій вона зазначила, що надіялася, що мати зміниться, перестане вживати алкогольні напої, тому вона повторно просить щоб підняли питання про позбавлення її матері батьківських прав відносно неї. 28.12.2022 на комісії з питань захисту прав дитини, враховуючи той факт, що відповідач продовжує зловживати алкогольними напоями, не виконує батьківські обов`язки відносно [PERSON] , у неї відсутній дохід для її сім`ї, відсутні паливні матеріали на зиму, прийняли рішення про звернення до суду з питанням про відібрання неповнолітньої дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. З огляду на вказані обставини, позивач просить суд відібрати неповнолітню [PERSON] , [INFO] , від її матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав; стягнути з [PERSON] на користь Виконавчого комітету Степанецької сільської ради Черкаської області аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів її доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття; стягнуті аліменти перераховувати на особистий рахунок дитини; передати неповнолітню [PERSON] органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Степанецької сільської ради Черкаської області для прийняття рішення про подальше її влаштування; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.01.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 21.02.2023 (а.с.37). 21.02.2023 та 29.03.2023 підготовче судове засідання у справі відкладалося по причині неявки відповідача. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.04.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному порядку у відкритому судовому засіданні на 22.05.2023. Також задоволено клопотання про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.61-62). 22.05.2023 відкладено судове засідання до 20.06.2023 у зв`язку з неявкою відповідача по справі. В судовому засіданні представник позивача - Кас`яненко П.П. підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином, у встановленому законом порядку за місцем реєстрації. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представники третіх осіб: Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанецької сільської ради ОТГ - [PERSON], Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаського району Черкаської області - [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що дитину [PERSON] знає від народження, оскільки проживає недалеко від неї, знає і маму [PERSON] , яка веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Там були проблеми з алкоголем дуже давно. Була проблема зі старшими синами, яких [PERSON] вигнала з дому і вони якийсь час проживали у бабусі. Потім ця проблема вирішилась, сини подорослішали. [PERSON] постійно пропускала школу, оскільки вдома влаштовувались п`янки, гулянки щодня. Вона з класним керівником ходили додому до дитини, а там їх зустрічала мама [PERSON] в стані сп`яніння і не впускала в будинок. Намагалися спілкуватися з відповідачем відносно дитини, але розмови не виходило. [PERSON] не виконує свої материнські обов`язки, зловживає алкоголем близько 15 років. Вважає, що остання не виправиться. Суд, заслухавши думку учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, показання свідка, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до частини восьмої статті 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Закон України «Про охорону дитинства» у статті 11 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (статті 14 Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно статті 9 Конвенції, Держави - сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Судом встановлено та підтверджено Свідоцтвом про народження, виданим Степанецькою сільською радою Канівського району, Черкаської області серії [NUMBER] від 17.12.2007 (а.с.3) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00037317026 від 27.10.2022 (а.с.5-6), що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 13 від 17.12.2007, а батьком зазначено [PERSON] відомості про батька внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З акту обстеження умов проживання від 26.10.2022 дитини [PERSON] , [INFO] вбачається, що начальником ССД Степанецької ОТГ [PERSON], головним спеціалістом ССД Степанецької ОТГ [PERSON] та фахівцем із соціальної роботи Степанецької ОТГ [PERSON] проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що сім`я живе в одноповерховому будинку, який складається з 2-х житлових кімнат. Будинок підключений до електропостачання, у будинку брудно, опалення пічне. [PERSON] має окрему кімнату, у кімнаті темно, недостатньо денного світла, у кімнаті безлад, на ліжку брудна постіль, у кімнаті є стіл для навчання. Сім`я користується сучасною побутовою технікою: телевізор, холодильник. Дитина не в повній мірі забезпечена харчуванням, відсутні крупи, борошно, макаронні вироби, консервація. У погребі відсутні овочі на зиму. Мати не обробляє город. На зиму не в повній мірі забезпечені дровами. Сім`я не веде ніякого підсобного господарства. Біля будинку є надвірні споруди, які придатні для утримання підсобного господарства. Мати [PERSON] ніде не працевлаштована. Дитина не забезпечена належним чином шкільним приладдям, відсутні книги для розвитку. Дівчинка частково забезпечена засобами гігієни, є мило, зубна паста. [PERSON] не в достатній кількості забезпечена сезонним одягом. Рекомендовано матері працевлаштуватися та прибрати у будинку (а.с.9). З акту обстеження умов проживання від 20.12.2022 дитини [PERSON] , [INFO] вбачається, що начальником ССД Степанецької ОТГ [PERSON], головним спеціалістом ССД Степанецької ОТГ [PERSON] та фахівцем із соціальної роботи Степанецької ОТГ [PERSON] проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що сім`я живе в одноповерховому будинку, який складається з 2-х житлових кімнат. Будинок підключений до електропостачання, у будинку холодно, брудно, опалення пічне. У кімнаті [PERSON] живе старший брат. Для [PERSON] не створено умов для проживання. Сім`я користується сучасною побутовою технікою: телевізор, холодильник. Дитина не в повній мірі забезпечена харчуванням, відсутні крупи, борошно, макаронні вироби, консервація. У погребі відсутні овочі на зиму. Мати не обробляє город. На зиму не забезпечені дровами. Сім`я не веде ніякого підсобного господарства. Біля будинку є надвірні споруди, які придатні для утримання підсобного господарства. Мати [PERSON] ніде не працевлаштована. Для виховання та розвитку дитини не створено належних умов. Рекомендовано матері негайно створити умови для проживання дочки [PERSON] , працевлаштуватися та прибрати у будинку (а.с.8). З характеристики № 22 від 13.01.2023, виданої виконкомом Степанецької сільської ради Черкаського району Черкаської області на жительку села Степанці Черкаського району Черкаської області [PERSON] , [INFO] вбачається, що [PERSON] - безвідповідальна мати, неналежно виконує батьківські обов`язки, не приділяє належної уваги у вихованні дочки [PERSON] . На протязі тривалого часу вона ніде не працює і не намагається знайти роботу. Будинок [PERSON] не завжди в належному стані, земельна ділянка біля будинку не обробляється (а.с.10). З характеристики, виданої на [PERSON] , ученицю 9 класу Комунального закладу «Степанецький ліцей - опорний заклад загальної середньої освіти» Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області вбачається, що учениця навчається в даному закладі з першого класу. Під час навчання зарекомендувала себе як здібна, активна, комунікабельна учениця. Має навчальні досягнення середнього та низьких рівнів. Належить до тієї категорії учнів, які не повною мірою використовують свій потенціал. Навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю та перевірки зі сторони вчителів та батьків. Має хороші здібності, але значної старанності в оволодінні знаннями не виявляє. Учениця має хорошу пам`ять, швидко запам`ятовує учбовий матеріал. Домашні завдання виконує не систематично. Характеризується недостатнім поточним самоконтролем за власною діяльністю, що призводить до численних помилок при виконанні навчальних завдань. Має шкідливі звички. До виконання доручень ставиться відповідально, як правило, охоче береться за роботу, намагаючись виконати її добре, але не є ініціатором та учасником у громадському житті ліцею. Товаришів має багато, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Батьки не регулярно відвідують батьківські збори та не приділяють належну увагу вихованню доньки (а.с.11). Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 26.10.2022 Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, дитина [PERSON] , [INFO] , повідомляє про небезпеку та просить допомоги. Розповідь дитини: мати у суботу 22.10.2022 прийшла п`яна і почала бити [PERSON] , остання за допомогою звернулася до поліції. Мати пояснила, що у неї ніякого конфлікту з дочкою не було і заперечувала факт побиття. Коментар спеціаліста: дитина стурбована, візуально на обличчі видно сліди від побиття. Рівень безпеки дитини - необхідність вжиття негайних дій у межах сім`ї, зокрема проведення оцінювання потреб дитини та її сім`ї (а.с.13-17). 28.10.2022 та 16.12.2022 дитина [PERSON] зверталася з заявами до Служби у справах дітей виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області з проханням позбавити її матір [PERSON] батьківських прав відносно неї (а.с.19, 20). Відповідно до постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.11.2022 (справа № 697/1783/22), [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 184 КУпАП за домашнє насильство та невиконання батьківських обов`язків відносно своєї дочки [PERSON] (а.с.24-25). Відповідно до Витягу з протоколу № 5 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Степанецької сільської ради ОТГ Черкаської області від 16.11.2022, комісія вирішила рекомендувати гр. [PERSON] продовжувати створювати належні умови для утримання, виховання, навчання та повноцінного розвитку своєї неповнолітньої дочки [PERSON] та працевлаштуватися (а.с.21). Відповідно до Протоколу № 6 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Степанецької сільської ради ОТГ Черкаської області від 28.12.2022, комісія вирішила порушити у суді питання про відібрання неповнолітньої [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с.22-23). Згідно рішення Виконавчого комітету Степанецької сільської ради ОТГ Черкаської області № 9 від 16.01.2023, висновку органу опіки та піклування, вирішено відібрати неповнолітню [PERSON] від матері [PERSON] та звернутися до суду з позовом про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав (а.с.31, 32). Частиною другою статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із частиною першої статті 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною четвертої статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 року № 866 "Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини" визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно частини першої статті 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа "Мамчур проти України", № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). З огляду на викладене, суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. При винесенні рішення суд враховує положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Із матеріалів цивільної справи також вбачається, що [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дитини за ч. 1 ст. 184 КУпАП та за вчинення відносно дочки [PERSON] домашнього насильства, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Наказом Служби у справах дітей № 5 від 27.10.2022 неповнолітня [PERSON] , [INFO] , взята на облік як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с.26). Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд вважає обґрунтованим та законним рішенням виконавчого комітету ради про відібрання дитини, оскільки існували станом на момент його прийняття і наразі існують підстави для відібрання дитини від матері. При наведених вище конкретних обставинах суд вважає встановленим, що дійсно станом на день відібрання дитини існували умови, загрозливі для її життя і здоров`я і були підстави для негайного її відібрання від матері. Суд погоджується з тим, що на теперішній час є підстави для відібрання дитини від відповідача, оскільки умови для її проживання відсутні і дійсно існує загроза для здоров`я дитини та її життя. Суд вважає, що відібрання дитини від матері відповідає її інтересам. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (справа "Савіни проти України") у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя. Відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом і відповідач [PERSON] , відповідно до частини третьої статті 170 СК України, не позбавлена можливості повернути дитину, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, і суд за заявою матері може постановити рішення про повернення їй дитини. Приймаючи рішення про відібрання дитини, суд вважає наявними також підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів. Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, та несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно частин першої - п`ятої статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини з відповідача, суд враховує матеріальне становище відповідача, а також те, що відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, не звільняє її як матір від обов`язку щодо утримання дитини, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у заявленому в позові розмірі, як такий, що відповідає нормі Закону, про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4 частини від усіх видів її доходу, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття. Виходячи із вимоги статті 141 ЦПК України та статті 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 2147,20 грн., з яких: витрати по сплаті судового збору за вимогу про відібрання дитини становлять 1073,60 грн.; витрати по сплаті судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини становлять 1073,60 грн. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, та з урахуванням найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та відібрання дитини без позбавлення останньої батьківських прав, стягнення аліментів на її утримання.

Outcome: approved