Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що за рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області по справі №279/4918/15-ц від 24.12.2015 року на користь його матері [PERSON] з його батька [PERSON] , який зазначений відповідачам у справі, стягувались аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи до досягнення ним повноліття. На даний час він є повнолітнім, однак продовжує навчатись на першому курсі відокремленого структурного підрозділу «Житомирський автомобільний дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету», розташованому в м.Житомирі по вул. В.Бердичівська, 2, на денній формі навчання на умовах контракту. Термін навчання з 12.09.2022 року по 30.06.2025 року. Стипендія в коледжі не нараховується. Коштів, які надає йому мати, не достатньо для нормального проживання та навчання. Навчальний заклад йому не виплачує стипендії. На період навчання він не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач в даний час має постійну роботу, має пристойний дохід та має змогу надавати допомогу на утримання свого сина на період навчання. Враховуючи те, що він навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів і знаходиться на утриманні матері, то він потребує матеріальної допомоги з боку батька. З підстав, передбачених ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до припинення навчання 30.06.2025 року, без урахування часу канікул, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. 18.04.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви із додатком отримана відповідачем 29.04.2023 року. У встановлений строк відзив на позов та будь-які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Коростенського району Житомирської області 04.04.2005 року. На даний час позивач навчається на 1 курсі у відокремленому структурному підрозділі «Житомирський автомобільний дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету» на денній формі навчання механічного відділення на умовах контракту. Термін навчання становить з 12.09.2022 року до 30.06.2025 року.\~\~\~ Виходячи з наведеного позов ґрунтується на вимогах ст.199 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Положеннями ст.141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу, тощо. Позивач перебуває на стаціонарному відділенні денної форми навчання, а відтак не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, як то необхідність придбання паперу, ручок, зошитів, користування комп`ютерною та копіювальною технікою, тощо, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Відповідач будь-яких доказів щодо неможливості надання позивачу матеріальної допомоги на період його навчання, наявності інших утриманців, тощо не подав, тому з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання в розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно, за винятком періоду канікул, оскільки даний вид утримання аліментів пов`язаний саме із навчанням, а навчання студентів на канікулах припиняється, тому в цей період аліменти стягненню не підлягають. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved