Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що у [ADDRESS] , проживає громадянин [PERSON] , [INFO] , який є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] навчається онлайн у Першотравенському ліцеї №3. Відповідно до характеристики зарекомендував себе як старанний, уважний учень. Навчається у повну міру своїх сил. Скромний, товариський, дисциплінований. Батько не цікавився успіхами дитини, батьківські збори онлайн та офлайн не відвідував. Мати дитини - [PERSON] , рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15.10.2020 року позбавлена батьківських прав. Батько дитини - [PERSON] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , місця реєстрації не має. 14 листопада 2022 року [PERSON] повідомив, що у зв`язку із скрутним становищем і відсутністю житла, його малолітній син [PERSON] тимчасово буде перебувати у тітки [PERSON] , а він влаштується на роботу і буде надавати матеріальну допомогу. Відповідно до інформації [PERSON] батько дитини матеріальної допомоги не надає, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не відповідає на телефонні дзвінки. Зі слів [PERSON] , він не працює, не має можливості утримувати дитину, не має житла. Також зазначив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Він самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків щодо малолітнього сина. З метою підвищення батьківського потенціалу службою у справах дітей було направлено листа до Першотравенського міського центру соціальної служби для забезпечення сім`ї [PERSON] соціальним супроводом. Відповідно до інформації Першотравенського міського центру соціальних служб [PERSON]. до центру не приходить, на телефонні дзвінки не відповідає, до квартири не впускає. З метою соціального захисту малолітньої дитини, у зв`язку з тим, що [PERSON] не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дитину повноцінним харчуванням, службою у справах дітей було направлено листи щодо притягнення [PERSON] , [INFO] , до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання ним передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання, утримання, навчання та виховання дитини. Відповідно до інформації відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП у Дніпропетровській області на [PERSON] було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП - невиконання батьками батьківських обов`язків щодо виховання дітей. Згідно інформації Першотравенського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні відсутнє відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Отже, [PERSON] , не виконує батьківські обов`язки щодо дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дитину всіма необхідними речами для ЇЇ повноцінного розвитку. Представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області просить суд винести рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] , та стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). У судове засідання представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, виходячи з інтересів дитини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею ст.150 Сімейного Кодексу України, передбачені обов`язки батьків щодо виховання і розвитку дитини. Згідно ст.164 СК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких матір або батька може бути позбавлено батьківських прав щодо усіх дітей або когось з них. Такими обставинами є факти, якщо батьки : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, і питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п.15 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Позбавлення батьківських прав є, насамперед, способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання має бути виявлений позитивний результат в долі дитини (дітей), який має настати після позбавлення батьків їх прав. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 2,3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. дитини, За правилами ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до ч.2, 3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 51 Конституції України передбачено право дітей на матеріальне утримання з боку батьків та право на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтями 18, 27 «Конвенції про права дитини» (ратифікованої постановою ВР України №789-XII від 27 лютого 1991 року) встановлено, що батьки несуть загальну та однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї, складеного директором Першотравенського міського центру соціальних служб Цимбаленко Л.Г., під час оцінювання, що проводилось з 05 грудня 2022 року по 09 грудня 2022 року, сім`я [PERSON] складається з двох осіб: батько [PERSON] , [INFO] , безробітний, проживає у квартирі [ADDRESS] ; сина [PERSON] , [INFO] , учня Першотравенського ліцею №3. [PERSON] не працевлаштований, має ознаки вживання алкогольних напоїв. Малолітній [PERSON] проживає окремо від батька, разом з тіткою [PERSON] . [PERSON] фінансово дитині не допомагає та не приймає участі у її вихованні. Потреби дитини задовольняє тітка [PERSON] . Характеристикою на [PERSON] учня 1-В класу Першотравенського ліцею №3, яка видана директором Першотравенського ліцею №3 Бірюк І., підтверджується, що за час навчання [PERSON] у Першотравенському ліцеї №3, його батько [PERSON] до ліцею не з`являвся, батьківські збори (онлайн та офлайн) відвідувала лише мама. Батько не цікавиться успіхами сина. Відповідно до заяви [PERSON] до служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 14 листопада 2022 року, останній повідомив службу у справах дітей про те, що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та відсутністю житла, він передав свого сина [PERSON] . [PERSON] , яка проживає у місті Дніпро, та зобов`язався утримувати дитину та брати участь у її вихованні. Згідно заяви [PERSON] до служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, вона не заперечує щоб малолітній [PERSON] проживав у неї у місті Дніпро по домовленості з його батьком [PERSON] та зобов`язується відповідати за його життя та здоров`я. Заявами [PERSON] до служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року, 09 січня 2023 року та 08 лютого 2023 року, підтверджується, що малолітній [PERSON] проживає разом з нею та її сім`єю у місті Дніпро. За час проживання малолітнього [PERSON] з нею, батько дитини [PERSON] матеріально дитину не підтримував, здоров`ям та життям дитини не цікавився. На її неодноразові дзвінки [PERSON] не відповідає. Листами начальника служби у справах дітей Каніболоцької Н. до відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області №16 від 09 січня 2023 року та №64 від 08 лютого 2023 року підтверджується, що [PERSON] не займається вихованням малолітньої дитини [PERSON] , не піклується про його здоров`я та духовний розвиток, не забезпечує дитину повноцінним харчуванням, у зв`язку з чим, служба у справах дітей прохала притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних проживання, утримання, навчання та виховання дитини. Згідно акту №70, який виданий Приватним підприємством «Комунальщик-3», [PERSON] , 1978 року народження, проживає без реєстрації у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 14 березня 2023 року за адресою: [ADDRESS] , житло розміщене на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат. Умови проживання: газо, водо, електропостачання підключено, меблі на побутова техніка у наявності. У квартирі проживають: [PERSON] , [INFO] , без реєстрації; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , 1956 року народження, без реєстрації. Зі слів [PERSON] малолітній [PERSON] проживає у місті Дніпро у [PERSON] з листопада 2022 року. Згідно висновку виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 17 лютого 2023 року, доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] , та стягнути з нього на користь закладу, в якому буде перебувати дитина, або на користь особи, на утриманні якої буде перебувати дитина, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 01 березня 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved