Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та [PERSON] , в якому просить: стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на його користь страхове відшкодування в розмірі 17498,93 грн; стягнути з [PERSON] на його користь 9551,64 грн матеріальної шкоди, пов`язаної із пошкодженням транспортного засобу; стягнути з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог понесені ним судові витрати на огляд та визначення матеріального збитку в розмірі 2900,00 грн, на оплату правової допомоги в розмірі 3000,00 грн і на оплату судового збору у розмірі 992,40 грн. На обґрунтування позову зазначає таке. [PERSON] о 17 год 30 хв 23 серпня 2022 року на вул. Івана Мазепи, 12 в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «Renault Trafic», номерний знак [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не переконався що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Audi A3», номерний знак [NUMBER] , під його керуванням, внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.9 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 23 вересня 2022 року у справі № 944/3999/22 [PERSON] визнано винуватим у вчинення вказаного адміністративного правопорушення та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу. Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіля марки «Audi A3», номерний знак [NUMBER] , становить 27050,57 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР5949533, тому страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування потерпілому. Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля марки «Audi A3», номерний знак [NUMBER] , з врахуванням зносу, становить 17498,93 грн. Отже, ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» зобов`язане здійснити виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 17498,93 грн. Разом з тим, якщо різниця між виплаченою позивачу страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлюваного ремонту автомобіля, виникла у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахування зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлюваним ремонтом. За таких обставин, на [PERSON] , як особу винну у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди покладено обов`язок сплатити потерпілому таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Отже, з [PERSON] слід стягнути 9551,64 грн. Крім того, ним було понесено витрати на огляд пошкодженого автомобіля та визначення матеріального збитку, у розмірі 2900,00 грн, що також підлягають стягненню з відповідачів у справі. Щодо витрат на правову допомогу зазначає, що між ним та АО «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» було укладено договір про надання правової допомоги. Загальна кількість витраченого часу на надання правової допомоги становить 2 години, відповідно, вартість наданих послуг становить 3000,00 грн, що підтверджується детальним описом робіт, копією квитанції про оплату послуг. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 31 січня 2023 року представник відповідача [PERSON] адвокат Масюк Б.Б. подав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог до [PERSON] . Заперечення проти позову обґрунтовує тим, що внаслідок зіткнення автомобілю позивача марки «Audi A3», номерний знак [NUMBER] , було завдано незначних ушкоджень, а саме: вм`ятина пластмасового бампера (діаметром близько 12 см) з потертістю лакофарбового покриття, та тріщина з осипом заднього правого декоративного світловідбивача. Вважає суму завданої шкоди завищеною, оскільки така не відповідає характеру та об`єму завданої шкоди, та має на меті отримання додаткової вигоди та покращення стану тих елементів автомобіля, можливе пошкодження яких не перебувало у причинного-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою. Долучений до матеріалів справ Звіт про визначення матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 31 серпня 2022 року, складений фахівцями ТОВ «Експертна компанія «Фаворит Асистанс» на замовлення [PERSON] не є експертним висновком, а лише попередньою оцінкою ймовірних затрат. Вказаним звітом не враховано попередніх пошкоджень транспортного засобу, як суттєво можуть вплинути на коефіцієнт збільшення чи зменшення вартості транспортного засобу. Зокрема, не враховано попередні суттєві пошкодження автомобіля, які мали місце до 2018 року, викликає сумнів також нормативний пробіг автомобіля, що може впливати на його ринкову вартість. Позивачем не обґрунтовано об`єм необхідних робіт та запасних частин, що прямо пов`язані із ДТП. Крім того, у звіті завищено вартість запасних частин, така вартість не відповідає ринковим цінам. [PERSON] не був повідомлений про здійснення огляду пошкодженого транспортного засобу, тому був позбавлений можливості подавати клопотання, зауваження, ставити запитання. Також вказує, що відповідальність [PERSON] на момент спричинення шкоди перед третіми особами була застрахована відповідно до полісу АЗ/5949533, ліміт відшкодування шкоди 130000,00 грн. Отже, навіть якщо вважати розмір завданої шкоди обґрунтованим, то така абсолютно покривається страховиком ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт». 09 лютого 2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Коневалик А.В. подав відповідь на відзив, який обґрунтував таким. Щодо твердження відповідача [PERSON] про те, що вартість запасних частин є завищена, вказує що для складання кошторису відновлюваного ремонту використовується комп`ютерна програма «Audatex», яка рекомендована додатком 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. В даній програмі закладені ціни на деталі генерального авто імпортера. У звіті відсутні ознаки завищення цін, що підтверджується ремонтною калькуляцією, в якій розділ «Запасні частини» не містить позначки «*», яка б свідчила про те, що ціни було введено вручну. Крім того, на прохання адвоката ТзОВ «Ніко Захід Преміум», яке є авторизованою СТО автомобілів марки «Audi», надало рахунок, згідно з якого вартість деталей становить: спойлер 3698,10 грн, ліхтар 13026,00 грн, відбивач світла 795,06 грн, загальна вартість 17519,16 грн. Водночас в калькуляції програми «Audatex» загальна вартість запчастин становить 15658,43 грн. Отже, твердження відповідача [PERSON] про завищення цін у звіті є безпідставними. Щодо тверджень про те, що складений звіт не є експертним висновком, та огляд пошкодженого автомобіля відбувся без участі [PERSON] , зазначає, що проведення оцінки здійснювалося оцінювачем [PERSON] , яка має вищу освіту, кваліфікацію оцінювача дорожніх транспортних засобів. Під час складення звіту використано було Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10 вересня 2003 року, Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; комп`ютерна програма «Audatex». Відповідно до вказаної вище Методики, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду проводиться у разі потреби, та не є обов`язковою умовою для проведення оцінки. [PERSON] як особа яка винна у настанні ДТП зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. 11 квітня 2023 року представник відповідача [PERSON] адвокат Масюк Б.Б. подав додаткові пояснення, в яких зазначив таке. Наданий позивачем звіт не відповідає вимогам Методики визначення вартості матеріального збитку та визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу. Спеціалізація оцінювача [PERSON] не відповідає вимогам, що ставляться до спеціаліста, який має право визначати розмір завданого матеріального збитку, оскільки має право здійснювати оцінку за напрямом «Оцінка об`єктів у матеріальній формі», а у даному випадку оцінку може проводити оцінювач із спеціалізацією «Оцінка колісних транспортних засобів». Водночас, аналіз пошкоджень, необхідність заміни чи ремонту складників КТЗ, встановлення обсягу необхідних ремонтних робіт, що є складовою частиною встановлення розміру матеріального збитку або вартості відновлюваного ремонту є виключно компетенцією судових експертів. Порядок проведення дослідження не відповідає методиці, оцінювач особисто не оглядав КТЗ, акт огляду не підписаний власником КТЗ. Зазначає, що розмір страхового відшкодування, згідно наданих позивачем документів не встановлений, а вказана сума яку просить позивач стягнути з [PERSON] не перевищує ліміт страхування згідно з полісу страхування. Позивачем не подано жодних доказів здійснення ремонтних робіт на відновлення пошкодженого автомобіля, які б перевищували ліміт відповідальності страховика. Отже, позивач не використав всіх передбачених законодавством можливостей для отримання повного страхового відшкодування, внаслідок ДТП, винуватцем якого є [PERSON] , а тому його вимоги до останнього є передчасними. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у ньому. Додатково пояснив таке. В інтересах [PERSON] він звертався до страховика, однак добровільно ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» не відшкодувало шкоди, на даний час страхова позбавлена ліцензії. Позивач надавав пошкоджений автомобіль для огляду, асистуючій компанії ТОВ «Експертна компанія «Фаворит-Ассистанс», яка також надає послуги Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Український страховий стандарт». Страхова компанія фактично припинила свою діяльність, всі витрати на ремонт автомобіля поніс позивач. Фірма, яка склала звіт про визначення матеріального збитку є сертифікованою та мала право проводити таку оцінку. Щодо пошкоджень автомобіля, то працівники поліції описали в протоколі лише зовнішні пошкодження які бачили. Пошкодження, які отримав автомобіль внаслідок ДТП чітко видно, зокрема, ліхтар. Коефіцієнт зносу впливає лише на різницю між вартістю відновлюваного ремонту і реальним збитком. Якщо відповідач не погоджується із звітом про оцінку, він вправі подати клопотання про призначення експертизи. Однак, відповідач не подав таке клопотання та звіту про оцінку не спростував. Зазначив, що чим більший знос автомобіля, тим вища вимога до відповідача. Знос автомобіля, 0,61, майже максимальний (0,70). Попередні пошкодження транспортного засобу були враховані під час оцінки. Ціни на запчастини внесені в програму, відповідно до якої проводилася оцінка. У використаній під час складення звіту Методиці вказано, що ціни на запчастини відповідають цінам офіційного дилера, не зрозуміло чи це нові запчастини і чи оригінальні. Зазначив, що звертався до офіційного дилера автомобілів марки «Audi», щоб дізнатися ціни на пошкоджені запчастини, відповідач також мав можливість поцікавитися. Задній ліхтар має тріщину, пішла розгерметизація, підлягає заміні. Щодо спойлера, то при зіткненні бампер було деформовано всередину, спойлера на фото не видно, оскільки фото зроблені зверху і збоку. В судовому засіданні 31 травня 2023 року відповідач [PERSON] позов в частині пред`явлених до нього позовних вимог заперечив, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених його представником у відзиві та додаткових письмових поясненнях. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов в частині пред`явлених до нього позовних вимог заперечив, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених його представником у відзиві та додаткових письмових поясненнях. Додатково пояснив, що розмір матеріальної шкоди є недоведеним. Вважає, що звіт спеціаліста є недопустимим доказом, оскільки це не є висновок експерта. В протоколі про адміністративне правопорушення вказано одні пошкодження, а в звіті інші. Немає пошкоджень спойлера і заднього правого ліхтаря. Пошкодження бампера не запаречує. Оцінювача безпосередньо залучив позивач, відсутні докази, що оцінювач співпрацює з страховиком. Вказує, що позивач має право замовити оцінку, але наданий позивачем звіт є неналежним та недопустимим доказом, оскільки складений некомпетентною особою, не є висновком судового експерта, оцінювач не попереджений про кримінальну відповідальність, звіт не відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Також з фото долучених до звіту встановлено, що огляд проводив чоловік, а підписувала звіт жінка. До проведення огляду та оцінки не було залучено відповідача [PERSON] . До придбання позивачем автомобіля на ньому були пошкоджено більше 4 елементів. Також у звіті занижено відсоток вартості відновлюваного ремонту, який мав становити 10%, а не 4%, що впливає на кінцеву вартість збитку. Коефіцієнт робіт і решти застосовувався до регіону Київ, а не Львів, де проживає позивач, що також впливає на розмір шкоди. Крім того, в акті не вказано особи, яка склала звіт, замовника, а лише є підпис. Також зважаючи на розміри автомобілів, місце зіткнення, пошкодження автомобіля позивача не могли виникнути в результаті вказаної ДТП. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, однак його представник адвокат Коневалик А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, однак його представник адвокат Масюк Б.Б. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог до [PERSON] просив відмовити в цій частині. В судове засідання представник ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» не прибув, однак про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Зважаючи на наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт», який належним чином повідомлений про розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] та його представника, оцінивши доводи сторін, викладені у поданих ними заявах по суті та письмових поясненнях, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Суд встановив, що [PERSON] о 17 год 30 хв 23 серпня 2022 року по вул. Івана Мазепи, 12 в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «Renault Trafic», номерний знак [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не переконався що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Audi A3», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 10. 9 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 23 вересня 2022 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу. Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, щодо винуватості [PERSON] , не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Станом на день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Renault Trafic», номерний знак [NUMBER] , була забезпечена полісом обов`язкового цивільно-правового страхування № АР/5949533, у ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт». Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну 130000,00 гривень, франшиза 0,00 грн. Позивач, будучи потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не звертався до ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування. Водночас, суд зазначає, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено і про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування. Отже, даним Законом не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Таким чином, [PERSON] вправі звернутися до суду із вимогою до ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандрт» про виплату страхового відшкодування. Відповідно до складеного ТзОВ «Фаворит Ассистанс» звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 31994 від 31 серпня 2022 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Audi A3», номерний знак [NUMBER] , складає 27050,57 грн, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження дорівнює, з урахування ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ, 17498,93 грн. Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ст. ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Враховуючи наведене, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а вартість відновлюваного ремонту пошкодженого внаслідок порушення правил дорожнього руху [PERSON] автомобіля марки «Audi A3», номерний знак [NUMBER] , з урахуванням зносу становить 17498,93 грн, тому суд дійшов висновку, що з ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» слід стягнути на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 17498,93 грн. Зі свого боку відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а також не подав будь-яких пояснень і доказів на спростування позовних вимог, пред`явлених до нього [PERSON] . Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] суд зазначає таке. Згідно із ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Як описано вище, відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 31994 від 31 серпня 2022 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Audi A3», номерний знак [NUMBER] , складає 27050,57 грн, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження дорівнює з урахування ПДВ на запасні частини, але без врахування втрати товарної вартості, 17498,93 грн. Як описано вище, позивач просить стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 9551,64 грн (27050,57 17498,93 = 9551,64). Відповідно до акту огляду транспортного засобу марки «Audi A3», номерний знак [NUMBER] , (дефектна відомість), встановлено характер пошкоджень транспортного засобу (опис згідно із доданою калькуляцією «Audatex», де Е заміна, І ремонт, L фарбування), та зазначено у ньому, що спойлер бампера, ліхтар з пр, світловідбивач з пр потребують заміни, облицювання бампера потребує ремонту та фарбування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 наведено правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 Цивільного кодексу України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача [PERSON] , перевищує розмір страхового відшкодування, то із [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17. Посилання представника відповідача [PERSON] адвоката Масюка Б.Б. на те, що розмір завданої майнової шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика (130 000, 00 гривень) суд не бере до уваги з огляду на таке. Відносини між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт», яким було застраховано автомобіль марки «Renault Trafic», номерний знак [NUMBER] , регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким, зокрема, передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Крім того Договором (полісом) обов`язкового страхування № АР/5949533 передбачено франшизу в сумі 0 гривень. Суд звертає увагу, що різниця між сумою страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт», та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме з врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин, саме [PERSON] як особа, винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити [PERSON] таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частиною 2 ст. 106 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування. Відповідно до п. п. 1.2 1.4 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року № 145/5/2092, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ. Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Згідно з п. 4.3 цієї Методики за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. Виходячи з викладеного, висновок експерта складається у разі проведення судової авто товарознавчої експертизи, а звіт оцінювача за результатами проведення оцінки КТЗ, при цьому, як висновок експерта, так і звіт оцінювача складаються на єдиних засадах, визначених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року № 145/5/2092. Посилання представника відповідача, що оцінка пошкоджень є завищеною, звіт складено некомпетентною особою, яка особисто не оглядала автомобіль, не правильно застосовано коефіцієнт пошкоджень, суд не бере до уваги, оскільки відповідачем та його представником не спростовано суму завданого матеріального збитку, а також не заявлено клопотання про призначення судово-технічної експертизи, з метою визначення суми матеріального збитку, тобто не вчинено жодних дій необхідних для визначення розміру матеріального збитку. Також представник відповідача заперечував та ставив під сумнів заявлену позивачем вартість складових частин пошкодженого автомобіля позивача. Зокрема, у відзиві міститься відомості про те, що на інтернет - ресурсі «OLX» розміщена інформація про нижчі ціни на деталі, які були пошкоджені внаслідок ДТП. Однак представником позивача спростовано наведену інформацію, оскільки у програмі, яка використовувалася оцінювачем для визначення вартості запасних частин, закладені ціни на деталі генерального імпортера автомобілів марки «Audi», а також надано рахунок ТзОВ «Ніко Захід Преміум» від 09 лютого 2023 року, в якій підтверджено, яке є авторизованою станцією технічного обслуговування автомобілів марки «Audi», згідно з яким вартість деталей становить 17519,16 грн (спойлер 3698,10 грн, ліхтар 13026,00 грн, відбивач світла 795,06 грн). Щодо доводів представника відповідача про порушення оцінювачем вимог п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме, що пошкоджений автомобіль оглядався оцінювачем за відсутності [PERSON] , суд зазначає, що згідно з п. 5.2 вказаної Методики у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Отже, наведене положення не вимагає обов`язкової участі винуватця ДТП під час проведення огляду. Крім того, відповідач не був позбавлений можливості провести власне дослідження вартості збитку. Щодо доводів представника відповідача про ненадання позивачем достовірних доказів причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та тими пошкодженнями автомобіля «Audi A3», номерний знак [NUMBER] , які вказані у звіті оцінювача, суд зазначає, що за загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів встановлено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092. Наданий позивачем звіт відповідає вказаним вимогам закону та підзаконних нормативно-правових актів. Будь-яких належних та допустимих доказів на його спростування відповідачем не надано. Суд зауважує, що представником відповідача не надано іншого звіту оцінювача або висновку експерта, які б спростовували перелік пошкоджень, наведений у звіт і№ 31994 від 31 серпня 2022 року, та розрахунок суми збитків, завданих автомобілю «Audi A3», номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП. Не доведено належними та допустимими доказами наявність такої суперечності між пошкодженнями, що зафіксовані у схемі ДТП, та пошкодженнями, що були виявлені та оцінені суб`єктом оціночної діяльності у звіті про незалежну оцінку матеріального збитку, яка б ставила під сумнів належність поданих позивачем доказів. Доводи представника відповідача про те, що зважаючи на розміри автомобілів, місце зіткнення, пошкодження автомобіля позивача не могли виникнути в результаті вказаної ДТП, суд відхиляє, оскільки такі є необґрунтованими, мають характер припущення, а відповідь на дане питання може надати лише експерт. Слід також зазначити, що відповідач, заперечуючи проти заявленого позивачем розміру матеріальної шкоди, не навів свого розрахунку завданих збитків, та не скористався правом ініціювати проведення судової експертизи для визначення фактичної вартості збитків, завданих автомобілю «Audi» внаслідок ДТП, що мала місце 23 серпня 2022 року. При цьому, суд наголошує, що згідно з нормами ст. ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як роз`яснено в постанові Великої Палати Верховного суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Однак [PERSON] та його представник, заперечуючи описані вище обставини та доводи позивача, не надали суду належним, допустимих та достатніх доказів на їх спростування. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 9551,64 грн. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Згідно з положеннями ст.133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно із ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо судового збору. За подання позовної заяви [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією № ПН3286157 від 30 листопада 2022 року. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме в розмірі 1% від ціни позову. Щодо витрат на проведення оцінки пошкоджень автомобіля. [PERSON] поніс витрати в розмірі 2900,00 грн на огляд пошкодженого автомобіля та визначення матеріального збитку, що підтверджується копією рахунку-фактури № 5184 від 25 серпня 2022 року, копією квитанції від 25 серпня 2022 року про оплату вказаної суми. Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 139 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Як описано вище, визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу [PERSON] замовив відповідний звіт, який був складений ТзОВ «Фаворит Ассистанс» (звіт № 31994 від 31 серпня 2022 року). Описаний вище звіт безпосередньо пов`язаний з розглядом цієї справи, виготовлений на замовлення представника позивача, факт оплати таких послуг підтверджується належним розрахунковим документом, заперечень щодо розміру цих витрат відповідач не заявляв. Схожі висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20. Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт» та [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати із сплати судового збору в розмірі 992,40 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1 6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послузі виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі № 810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved