Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якій просив постановити рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] , у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; про стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу звернення до суду та до її повноліття; судові витрати з відповідача не стягувати. Позовна заява обґрунтована тим, що Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 17.11.2021 року, яке набрало законної сили 18.12.2021 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу позивач з відповідачем мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що дочка проживає разом з батьком від її народження, за якою доглядає безпосередньо позивач, забезпечуючи її своїм піклуванням, турботою, любов`ю, увагою та всім необхідним для фізичного і духовного розвитку доньки. Мати [PERSON] , в свою чергу, життям дитини не цікавиться ані в школі на даний час, ані в дитячому садочку, який відвідувала дитина, про що йдеться в довідках наданих освітніми закладами. Дитина не спілкується з матір`ю, так як, остання постійно змінює номери телефонів, перебуває в різних місцях, взагалі не цікавиться життям доньки, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Тому протягом тривалих 5 (п`яти) років відповідачка свідомо та злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, [PERSON] самоусунулась від необхідності матеріально дбати про свою дочку понад 5 років тому, яка фактично перебуває на утриманні батька, тому позивач змушений поставити питання про стягнення аліментів у судовому порядку. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, до суду позивач направив заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач не з`явилась, до суду направила заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, позов визнала в повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради - Лучко Л. не з`явилась, до суду направила, заяву в якій просила розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, заперечень не мають. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 17.11.2021 року, яке набрало законної сили 18.12.2021 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно з характеристикою дошкільного навчального закладу управління освіти та інноваційного розвитку №457 Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 19.01.2021 року, [PERSON] , [INFO] відвідувала даний садочок. Батько з народження виховував дівчинку самостійно, активно цікавився життям доньки в садочку, допомагав їй, виконував функцію моральної підтримки, матеріально забезпечував. Дівчинка завжди охайно виглядала, весела, відкрита, гарно розвинена. Згідно характеристик Ірпінської загальноосвітньої школи I-III ступенів №17, [PERSON] характеризується тільки з позитивної сторони. Вихованням, навчанням, розвитком та матеріальним забезпеченням дитини займається батько [PERSON] . Мати дитини, [PERSON] , жодного разу в школі не бачили, в телефонному режимі не спілкувалися. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №4280 від 13.08.2021 року, виданої Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради та довідки про реєстрацію місця проживання особи №4541 від 20.08.2021 року, виданої Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Актом депутата Ірпінської міської ради Київської області Антонюк Є.П., [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на його утриманні. Згідно Акту обстеження умов проживання від 26.09.2022 року, за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні, квартира в новобудові, чиста, усі члени родини дотримуються санітарно-гігієнічних норм проживання, побут родини організований, наявна необхідна техніка, квартира повністю мебльована. У дитини наявне облаштоване спальне місце, дитина забезпечена шкільним приладдям, книжками, іграшками. Створені належні умови для повноцінного розвитку та проживання дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] №78/4 від 06.12 2022 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому, є передбачені законом підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини. Крім того, враховуючи, що відповідач як мати дитини, кошти на її утримання не надає в добровільному порядку, суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини. На підставі ст.ст. 84, 150, 155, 157, 164 -165, 180-182 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved