Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

29.05.2023 до Дарницького районного суду м. Києва звернувся адвокат Зінчук Я.В. з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, які складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 20 000 грн. Про понесення таких витрат заявник зазначив у судових дебатах та протягом встановленого терміну подав відповідні докази. В судовому засіданні представник позивача проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на те, що рішенням суду в задоволенні позовних вимог було відмовлено з підстав пропуску строку та застосування строку позовної давності, а тому вимоги позивача були обґрунтованими. Представник відповідача, заяву підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених в останній. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. ч. 1 - 3 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно матеріалів справи, вбачається, що правовоа допомога відповідачу надавалась на підставі договору про надання правової допомоги №38/21 від 31.01.2022 та ордеру серії APN№1075864 від 04.02.2022, який було видано АО «Інтегро». Пунктом 4.1 договору передбачено за надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокатському об`єднанню гонорар в розмірі 20 000 грн. Згідно копії квитанції №Н25Т-122Е-4СТ9-7ХВ5 від 31.01.2022 відповідачем було сплачено авансовий платіж в розмірі 10 000 грн. /а.с. 206/. Згідно акту виконаних робіт загальна вартість наданих послуг становить 20 000 грн. /а.с.207/. Відповідно до постанов Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №159/5837/19, від 22.01.2021 у справі №925/1137/19, від 02.12.2020 у справі №317/1209/19, від 03.02.2021 у справі №554/2586/16, від 17.02.2021 у справі №753/1203/18 визначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. Разом з тим, постановою Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 зазначено, що у разі встановлення у договорі про надання правової допомоги фіксованої суми гонорару надавати детальний опис робіт не потрібно, адже «розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу». Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, а також те, що представником позивача до закінчення судових дебатів було заявлено, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення, останнім буде подано відповідна заява щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявником подано належні докази обґрунтування розміру вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу /а.с. 206-210/, у визначений законом строк, а тому заява про відшкодування витрат є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved