Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про захист прав споживачів. В обґрунтування позову зазначила, що нею на сайті art-bochka.com.ua за допомогою телефону було зроблено замовлення дубової бочки об`ємом 20 літрів вартістю 2000 гривень. Купівля товару здійснювалась за посередництвом [PERSON] , який був вказаний отримувачем замовлення, в зв`язку з тим, що вона має фізичні вади. 16.12.2022 вона отримала дане замовлення у відділенні ТОВ «Нова пошта» по ТТН №20450634164279 разом із [PERSON] , відправником замовлення був [PERSON] , у відправлені було відсутнє документальне підтвердження вчинення усного правочину, передбачене законодавством п.7 ст.1, ст..21 Закону України «Про захист прав споживачів». Загальна сума, яку вона сплатила у відділенні ТОВ «Нова пошта» склала 2250 гривень (вартість бочки 2000грн., 190 грн. - витрати за послуги перевізника ТОВ «Нова пошта» та 60 грн. - комісія за переказ коштів). Грошовий переказ в сумі 2000 грн. отримано фізичною особою [PERSON] 17.12.2022. При розпакуванні виробу вдома виникли сумніви щодо якості товару, тому вона зателефонувала за номером телефону вказаному на сайті і вимагала надати інформацію чи дійсно матеріал із якого виготовлений товар - дуб та метод перевірки якості товару до його використання за цільовим призначенням. На її вимогу повідомили, що матеріал із якого виготовлений товар - дуб черешчатий та вона повинна заповнити бочку теплою водою. Коли вона заповнила бочку водою для виявлення скритих дефектів, то виявила протікання в багатьох місцях клепок деревини та зателефонувала повідомивши про неналежну якість товару, допущену з вини виробника, та бажанням повернути товар. Їй повідомили, що продавець розгляне претензію тільки лише після 10 днів тримання води у бочці та якщо не будуть самостійно усунуті протікання. Через деякий час, масляниста аерозоль, яка була нанесена поверх бочки, зникла та вона побачила сліди минулих протікань бочки по всій зовнішній поверхні клепок у місцях з`єднання обручів меншого діаметру, які не протікали. Таким чином вважає, що їй було умисно продано товар з істотними недоліками, видавши його за новий. 26.12.2022, після десяти днів, вона знову зателефонувала та повідомила продавця щодо істотного недоліку товару та неможливості використання за цільовим призначенням, виявлення слідів минулих протікань бочки по всій зовнішній поверхні клепок у місцях з`єднання обручів меншого діаметру, що свідчить про неодноразову перевірку якості товару щодо скритих дефектів клепок деревини та його поверненню згідно вимог Закону №1023. Продавець вимагав від неї повернення товару через ТОВ «Нова пошта» на ім`я фізичної особи [PERSON] після новорічних свят. 26.12.2022 вона повернула товар через ТОВ «Нова пошта» ТТН №59000909034930, за допомогою електронної пошти на електрону адресу [INFO] . Відповідно п.1.1 розділу 1 ГОСТ 8777-80 Основні параметри і розміри бочки повинні виготовлятися місткістю 5, 8, 15, 25, 50, 100, 120, 140, 150, 200, 225, 250 дм?. Тобто ГОСТ 8777-80 не дозволяється виготовлення бочок ємкістю 20 літрів. Згідно п.1.4 ГОСТ 8777-80 товщина клепки острова у бочки ємкості 15 дм (15 л) повинна бути 15 мм, а товщина клепки дна повинна бути 16 міліметрів. У бочки, яку їй продали товщина клепки не перевищує 10 мм, а в місці протікання посередині бочки не перевищує і 6 мм. Тому, при такому істотному зменшені товщини клепки, бочка постійно дає протікання, яке не може бути усунуте без суттєвої зміни товщини клепки бочки та кардинальної зміни конструкції бочки для доведення її до вимог ГОСТ 8777-80. Це було зроблено для зменшення собівартості товару, а, тому, існує факт фальсифікації товару з послідуючою його реалізацією споживачам шляхом обману та зловживаючи довірою. Повернений товар отримано [PERSON] 02.01.2023 по ТТН № 59000909034930, однак продавцем не повернуто сплачені нею кошти. Тому, на електронну адресу продавця [INFO] , було надіслано листа від 05.01.2023 з електронної адреси [INFO] щодо повернення коштів за неякісний товар, з істотними недоліками товару та фотографій- підтвердження слідів минулих протікань бочки по всій зовнішній поверхні клепок у місцях з`єднання обручів меншого діаметру. В той же день вона зателефонувала продавцю та повідомила, що направила на електронну пошту листа з вимогою повернути кошти на її розрахунковий рахунок за неякісний та фальсифікований товар, в зв`язку з тим, що кошти не були повернуті через ТОВ «Нова пошта» як особі, яка перерахувала кошти за товар. Ігноруючи її звернення, щодо розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів, продавець самостійно прийняв рішення 11.01.2023 направити їй той же самий фальсифікований товар з істотними недоліками через ТОВ «Нова пошта» ТТН №20450648602380. В порядку досудового врегулювання спору вона звернулась повторно до продавця з листом від 24.01.2023 щодо повернення коштів, лист отримано [PERSON] 30.01.2023. За пересилання даного листа сплачено кошти в сумі 55 грн., які відповідно до ст.. 133 ЦПК України відноситься до судових витрат. Вбачаючи у діях продавця за попередньою кваліфікацією, злочин передбачений ч.3 ст.190 КК України, нею була направлена заява від 13.02.2023 до Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області та 23.02.2023 винесена ухвала Уманського міськрайонного суду по справі №705/973/23; 1-кс/705/197/23, якою було зобов`язано уповноважених службових осіб Уманського РУП ГУНП в Черкаській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою [PERSON] від 13.02.2023 та розпочати досудове розслідування (номер кримінального провадження 12023255360000157 від 08.03.2023). Продавець під час телефонних розмов 13.02.2023 та в своєму листі від 15.02.2023 примушував до виконання договору купівлі-продажу від 16.12.2022 розуміючи, що у випадку неотримання того ж самого фальсифікованого товару, його буде знищено в зв`язку з проведенням утилізації ТОВ «Нова пошта» та будуть відсутні докази істотного недоліку товару та фальсифікації продукції. 16.02.2023 нею направлено лист за допомогою електронної пошти на електрону адресу продавця [INFO] щодо повторної вимоги повернути кошти на її розрахунковий рахунок, однак даний лист був проігнорований продавцем. Станом на 17.03.2023 зберігання товару було припинено ТОВ «Нова Пошта» та дане відправлення утилізовано. Вбачаючи у діях продавця за попередньою кваліфікацією, злочин передбачений ст.355 КК України, нею була направлена заява від 24.03.2023 до Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області та 05.04.2023 винесена ухвала Уманського міськрайонного суду по справі №705/1708/23; 1-кс/705/393/23, якою було зобов`язано уповноважених осіб Уманського РУП ГУНП в Черкаській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування. Кошти продавець не повернув, в зв`язку з чим наніс їй матеріальних витрат в сумі 2000 грн. за повернутий товар та додаткових матеріальних витрат в сумі 250 грн., які пов`язані з купівлею товару. Тому вона вимушена звернутися з відповідним позовом до суду. Ухвалою судді від 27.04.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованим повідомлення. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу [PERSON] повернулося на адресу суду з відміткою про отримання. 07.06.2023 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Козуб О.М. надійшов відзив на позов, в якому вказують, що у грудні місяці 2022 року шляхом телефонного дзвінка до відповідача було здійснено замовлення дубової бочки об`ємом 20 л. Дане замовлення було відправлено на ім`я [PERSON] . 16.12.2022 поштове відправлення (ТТН № 20450634164279) було вручено отримувачу, [PERSON] , який також здійснив оплату за придбаний товар. Платником та отримувачем товару є [PERSON] . Твердження позивача про отримання товару (ТТН № 20450634164279) 4) спростовується наявними у справі доказами. Відповідач від позивача будь-яких грошових коштів не отримував. Після отримання товару відповідачу зателефонував замовник товару та повідомив, що товар є неналежної якості - наявні протікання. Замовнику було запропоновано спосіб усунення даного дефекту (заповнення бочки водою на строк до 10 днів), а у випадку якщо дефект не зникне, недоліки якості товару будуть усунуті силами відповідача, або товар буде замінено на інший ідентичний придбаному та оплаченому. З даною пропозицією замовник погодився. У зв`язку з тим, що дефект бочки самостійно (шляхом заповнення водою протягом певного часу) не зник, в телефонній розмові замовнику було запропоновано, а замовником було прийнято рішення про повернення бочки продавцю (виробнику) для усунення дефекту силами продавця (виробника), або товар заміни товару на інший ідентичний придбаному та оплаченому. Тобто, замовником відповідно до п. 1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» обрано вимогу до продавця - безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк. 28.12.2022 відповідачем по електронній пошті отримано лист, яким відповідача повідомлено про повернення бочки та зазначено ТТН відправлення №59000909034930. Особа замовника товару в даному листі зазначена не була. 02.01.2023 відповідачем було отримано товар та, зважаючи не специфічність робіт та необхідності дотримання встановлених законом термінів усунення недоліків, одразу розпочато роботу по приведенню бондарного виробу до належної якості. Вимога про розірвання договору замовником не виставлялася. 05.01.2023 відповідачем по електронній пошті від позивача було отримано лист, в якому відповідача було повідомлено про нову вимогу - розірвання договору та повернення товару і коштів. Дана вимога є такою, що не відповідає законодавству, а саме ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», про що позивача повідомлено електронним листом від 15.02.2023, роздруківка якого додана до позовної заяви. Після виконання вимоги про усунення недоліків (за рахунок продавця) перевірений товар належної якості було направлено замовнику Новою Поштою (накладна № 20450648602380). 24.01.2023 відповідачем по електронній пошті від позивача було отримано лист, в якому позивач заявила, що товар повертався на 11 день з 14 визначений Законом та вказаних на сайті відповідача. Такий термін повернення товару визначений Законом та вказаних на сайті відповідача застосовується для повернення товару належної якості та не врегульовує правовідносини, що склалися між відповідачем та замовником товару, який було отримано та оплачено [PERSON] за ТТН № 20450634164279. Замовник відмовився отримувати належні якості, який відповідачем було направлено замовнику Новою Поштою). Твердження позивача про направлення за ТТН № 20450648602380 фальсифікованого товару з істотними недоліками не відповідає дійсності та є непідтвердженим. Відправлений товар був якісним та мав задовільнити замовника, і з невідомих причин замовник просто відмовилася його отримувати, хоча і роботи і поштові витрати були здійснені за рахунок відповідача. На придбаний бондарний виріб відповідачем гарантії якості не надавалися. Товар замовником прийнято без претензій на його цілісність. Як даний товар в подальшому переносився, де він знаходився та як його зберігали невідомо. Після отримання відповідачем виробу з протіканням, яке не зникло після відповідного розбухання деревини. Відповідач не зважаючи на причини виникнення недоліків (винних дій якої сторони договору є наслідком недолік), відповідно до п.1 ст. 8 Закону розпочав виконувати вимогу замовника про безоплатне усунення недоліків, адже товар є оплаченим, є домовленість про таке усунення недоліків та товар було повернуто за відповідною домовленістю на ремонт (усунення недоліків). В матеріалах справи відсутні докази того, що недоліки товару виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту, що унеможливлює задоволення позову. Повернутий 02.01.2023 згідно ТТН 59000909034930 товар не був у незмінному стані, а тому твердження позивача про наявність у нього такого права відповідно до ст. 13 Закону не відповідає приписам Закону. Зважаючи на те, що відповідач діяв у визначений Законом спосіб та не допускав порушення законодавства, стягнення витрат, пов`язаних з купівлею товар в сумі 250 грн. є необгрунтованим та безпідставним. Витрати позивача на роздруківку фотографій в сумі 106 грн. не є судовим витратами в розумінні ст. 133 ЦПК України та не можуть бути стягнуті відповідача. Враховуючи викладене вище, просить відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] в повному обсязі. 09.06.2023 на адресу суду від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що замовником бондарного виробу - бочка дубова 20 літрів та платником за товар була вона, про що повідомлено відповідачу листом від 05.01.2023 та підтверджується відеозаписом з відділення №2 ТОВ «Нова пошта» від 16.12.2022 року о 14 год. 10 хв., та письмовими показами [PERSON] .. Відповідач не спростовує неодноразові телефонні дзвінки від позивача, як замовника товару. Твердження відповідача про прийняття нею рішення про повернення товару продавцю для усунення недоліків або його заміни недостовірне, оскільки, в жодному телефонному та письмовому зверненні вона не погоджувалась на усунення недоліків виробу або його заміну, а вимагала, розірвати договір та повернути кошти. Відповідач ігноруючи її звернення самостійно прийняв рішення 11.01.2023 направити їй той же самий фальсифікований товар з істотними недоліками через ТОВ «Нова пошта» ТТН №20450648602380 в порушення п.3 ч.2 ст..17 Закону України «Про захист прав споживачів». Повернений товар отримано відповідачем 02.01.2023 по ТТН № 59000909034930 та лише 15.02.2023 відповідачем повідомлено, що вимога про розірвання договору та повернення коштів не може бути задоволена. Відповідач не надав жодного доказу та заперечень на твердження позивача про те, що товар був у використанні та фальсифікований. В порушення ст..17 Закону №1023 не проведено експертизи продукції при виявлені споживачем дефектів товару та фальсифікації продукції, та здійснив дії щодо утилізації товару для неможливості здійснення експертизи в порядку кримінального провадження. Проданий їй товар не відповідає встановленим нормам законодавства України, в тому числі відповідачем не надано сертифікат відповідності продукції на вимоги ТОСТ 8777-80, санітарно- епідеміологічний висновок СЕС, докази забезпечення екологічних норм під час виробництва бондарних виробів та розрахунковий документ в порушення ст..6 Закону №1023 щодо передачі продукції неналежної якості та інформації про цю продукцію. Тому просить позов задоволити у повному обсязі. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, шляхом визнання права. Судом встановлено. Позивачем [PERSON] на сайті art-bochka.com.ua було зроблено замовлення дубової бочки об`ємом 20 літрів вартістю 2000 гривень. Купівля товару здійснювалась за посередництвом [PERSON] , який був вказаний отримувачем замовлення. 16.12.2022 позивач отримала дане замовлення у відділенні ТОВ «Нова пошта» разом із [PERSON] , відправником замовлення вказано [PERSON] . Загальна сума, яку позивач сплатила у відділенні ТОВ «Нова пошта» склала 2250 гривень (вартість бочки 2000грн., 190 грн. - витрати за послуги перевізника ТОВ «Нова пошта» та 60 грн. - комісія за переказ коштів, про що позивач надала копію фіскального чеку. Позивач за рекомендацією менеджеру компанії «Арт-Бочка», бочку було заповнено водою для виявлення протікань на 10 днів. Через встановлений термін бочка продовжувала текти. 27.12.2022 вказаний товар у зв`язку з невідповідною якістю був повернутий відправнику [PERSON] , яку він отримав 02.01.2023. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з листам повернути кошти за товар неналежної якості, однак [PERSON] кошти не повертає. Разом з тим, сторона відповідача зазначає, що замовником було прийнято рішення про повернення бочки продавцю (виробнику) для усунення дефекту силами продавця (виробника), або заміни товару на інший ідентичний придбаному та оплаченому. Тобто, замовником відповідно до п. 1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» обрано вимогу до продавця - безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, а не повернення коштів за товар. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст.1 п.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Згідно до ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до статті 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. Отже, за загальним правилом відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару. Водночас, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), як у справі, що розглядається, існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. Зазначена позиція викладена в постанові Верховного суду від 30.09.2020 року у справі № 927/787/19. Відповідно до ст.ст.655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів (частини перша - третя статті 698 ЦК України). За приписами ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України). Згідно зі ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві. Судом зазначається, що позивачем використане право, передбачене ч. 4 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів», на розірвання укладеного на відстані договору шляхом повернення матеріальних речей. Строк для розірвання договору, укладеного на відстані, протягом 14 днів з моменту одержання товару, передбачений ч. 4 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів», позивачем дотриманий. Однак кошти, сплачені позивачем за бочку в сумі 2000 грн. позивачу відповідачем не повернуті до теперішнього часу. Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Крім того, поведінка, яку демонстрував відповідач свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків як продавця, передбачених як ст.ст. 662, 663, 669, 670,672, ч.1 ст.688 ЦК України, так і ст. 9, ч. 4 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідачем не доведено, що ним було вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язань із позивачем, ані доказів повернення позивачу коштів, сплачених за товар. Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що права позивача як споживача в даному випадку порушені, оскільки позивачу гроші за повернутий товар не повернуті, відповідач не надав суду беззаперечних доказів відсутності порушення прав позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved