Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Представник Концерну «МТМ» Рясна А.С. звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. Позовна заява мотивована тим, що відповідач є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . 02.10.2021 позивачем на офіційному сайті було розміщено індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання і вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем послуги. Враховуючи викладене, з 01.11.2021 між позивачем та [PERSON] укладений типовий індивідуальний договір № 73203171 про надання послуги з постачання теплової енергії за вказаною адресою. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії та обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення визначається за показаннями вузла комерційного обліку. За період з листопада 2021 року по січень 2023 року позивач надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 20170,01 грн. Відповідач свій обов`язок щодо сплати коштів за надані послуги не виконує. Сума заборгованості складає 20170,01 грн. Посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг за адресою [ADDRESS] , позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 20170,01 грн та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 31.03.2023 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував, справу просив розглядати без його участі, про що суду подав письмову заяву. Відповідач в судові засіданні двічі не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с.30-31). У період з 01.11.2021 по 01.01.2023 за договором № 73203171 на ім`я [PERSON] позивачем видано рахунки за надані послуги (а.с.12-26). Відповідач свій обов`язок щодо сплати коштів за надані послуги в повному обсязі не виконує, тому за період з 01.11.2021 по 01.01.2023 виникла заборгованість в сумі 20 170,01 грн (а.с.8-11). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» . Згідно із частиною другою ст. 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. За змістом ст.12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути їх виконавцем. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Правовідносини між позивачем та відповідачем з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України " Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії», постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830. Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. В даному випадку з 01.11.2021 типовий індивідуальний договір № 76203191 про надання послуги з постачання теплової енергії за вказаною адресою між позивачем та [PERSON] вважається укладеним. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії, відповідно обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузла комерційного обліку. Пунктом 5 Договору зазначено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України « Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідно до пункту 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахункового відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315. Згідно пункту 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 34 Договору вказано споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до пункту 38 Договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Пунктом 6,8 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 передбачено, що виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості, що забезпечує надання послуги встановленим нормативам за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем - до межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі) та інженерно-технічних систем приміщення споживача. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Згідно з рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради № 126 від 29.03.2022 та № 410 від 31.10.2022 Концерну «Міські теплові мережі», підприємствам та організаціям м. Запоріжжя , здійснюючим теплопостачання, доручено забезпечити початок опалювального періоду з 02.11.2022, закінчити опалювальний сезон 31.03.2022. Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, однак послуги за постачання теплової енергії не оплачував. Крім того, ст.322 ЦК України, ст.162 ЖК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, та оплачувати комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст.525 ,526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На час розгляду справи надані позивачем докази та розрахунки не спростовані відповідачем. За таких підстав, суд вважає позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» обґрунтованими та доведеними, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved