Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Мужик Н.Т. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 491061533 у розмірі 66 370,31 грн. та сплачений судовий збір. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 08.02.2022 [PERSON] уклав з АТ «Альфа-Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 491061533 (надалі Кредитний договір),\~відповідно до умов якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язувався в поряду та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання відповідачем умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати боргові зобов`язання пед. банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту. Однак відповідач своїх зобов`язань належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22.01.2023 заборгованість за кредитним договором становить 66\~370,31 грн. Вказав, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», про що 30.11.2022 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яку залишено відповідачем без реагування. За вказаних обставин, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором та судові витрати. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.04.2023 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача АТ «Сенс Банк» - адвокат Мужик Н.Т., 16.05.2023 на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій просив проводи розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, проте поштові відправлення були повернуті на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотань про відкладення або про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до положень частини 8 статті\~178, частини 4 статті\~223, частини 1 статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.02.2022 між АТ «Альфа-Банк» (в подальшому змінено назву на АТ «Сенс Банк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір шляхом підписання Оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 491061533, Анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», паспорту споживчого кредиту, а також графіку платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Відповідно до умов Кредитного договору позивач зобов`язався надати відповідачу споживчий кредит, на наступних умовах: тип кредиту - «Кредит готівкою», сума кредиту 48\~105,58 грн., процентна ставка - фіксована, 39.90% річних; строк кредиту - 12 місяців. Дата повернення 09.02.2023. Позивач АТ «Альфа-Банк» (в подальшому змінено назву на АТ «Сенс Банк») свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується меморіальним ордером № 923557707 від 09.02.2022. Натомість, відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22.01.2023 утворилась заборгованість у розмірі 66\~370,31 грн., яка складається з: 48\~105,58 грн. заборгованість за кредитом, 18\~264,73 грн. - заборгованість за відсотками\~18\~264,73 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою частини 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти, однак взятих на себе зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22.01.2023 утворилася заборгованість у розмірі 66\~370,31 грн., суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. При розподілі судових витрат суд керується статтею 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved