Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

ТОВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON] у якому просить стягнути з останнього стращове відшкодування у розмірі 14807,57 грн та вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.10.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який судовим рішенням визнаний винним у вчинення дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. ст. 124, 122-4 КУпАП. В результаті вищезазначеної ДТП пошкоджено автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом № АО-0005901778. Потерпілий [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхове відшкодування. 15.04.2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 14804,57 грн. Оскільки, відповідач самовільно залишив місце пригоди, не повідомив про ДТП, а відтак згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно\--правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача виникло право в порядку регресу стягнути виплачену суму страхового відшкодування у спірній сумі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України прочисть вирішити питання судових витрат. Відповідачем не подана до суду відзив, який би містив заперечення на позов. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.2023 року справу передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями вказаний позов переданий для розгляду головуючій судді Подільського районного суду м. Києва Лещенко О.В. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує повність та просить такі задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 31 січня 2020 постановою Подільського районного суду м. Києва (справа № 758/15746/19) відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та закрито провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду адміністративного правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП /а.с. 20,21/. Із постанови убачається, що [PERSON] 07 жовтня 2019 року близько 20 години 07 хвилин на проспекті Правди, 62 в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Шевроле» державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, стан транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції до транспортного засобу «Фіат» державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, після чого некерований транспортний засіб «Фіат» державний номерний знак [NUMBER] здійснив зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген» державний номерний знак [NUMBER] та транспортним засобом «Хюндай» державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив пп. 2.3б, 13.1, 12.1, 2.10 ПДР України: «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу», «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Дані обставини не підлягають доведенню у відповідності до ст. 82 ЦПК України. Суд установив, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована і ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом № АО/5901778 /а.с.6/. В результаті вищезазначеної ДТП було пошкоджено автомобіль «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . У зв`язку із ДТП, [PERSON] звернувся до страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхове відшкодування від 20 січня 2020 року. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Право регресу до страховика винної особи переходить саме по розміру збитків завданих пошкодженому автомобілю в межах фактичних витрат страховика. Згідно з ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з пп «в» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (позивач) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Отже, у позивача виникло право вимоги до відповідача, як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП та залишив місце пригоди. Згідно з аварійним сертифікатом №46-R/66/2 від 20.01.2020 ринкова вартість транспортного засобу «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER] , становить 33 202,91 грн; ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER] , становить 15 798,34 грн /а.с. 24-30/. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, проведеного позивачем, розмір страхового відшкодування становить у сумі 14 804,57 грн. Будь-яких зауважень, заперечень щодо неправильності проведення такого розрахунку не подано, а відтак такий приймається судом до уваги. 15 квітня 2020 року позивачем прийнято рішення про затвердження страхового акта № ЦВ/20/0501 та виплати [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 14807,57 грн, що підтверджено платіжним документом /а.с. 33,34/. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов переконання про те, що оскільки дії відповідача потягли цивільно-правові наслідки, позивач відшкодував шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, а тому право регресної вимоги обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі, а відтак позов підлягає задоволенню повністю шляхом стягнення із відповідача на користь позивача у порядку регресу завдані збитки у розмірі 114804,57 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2684,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Встановлено, що позивачем при зверненні до суду долучено до позовної заяви витяг з договору б/н від 14.05.2019 року про надання йому правової допомоги Адвокатським бюро «Грідін і Партнери», виписку АБ «Грідін і партнери» з Єдиного реєстру фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Завдання-доручення №110 до договору б/н від 14.05.2019 року, копію посвідчення адвоката Білинової А.В., копію свідоцтва адвоката Білинової А.В., копію ордеру №1122797 від 10.06.2021 року, детальний розрахунок та опис робіт до договору б/н від 14.05.2019 року від 10.01.2023 року, акт прийому-передачі договору б/н від 14.05.2019 року від 10.01.2023 року, копію платіжної інструкції №ID-158255 від 24.03.2021 року на суму 4 000 грн. Враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved