Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

26 травня 2023 року на підставі ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 травня 2023 року для розгляду за підсудністю, надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 07 березня 1990 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. У зв`язку з різними поглядами на життя, на сімейні взаємовідносини, між позивачем та відповідачем постійно виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до розпаду сім`ї. Сторони практично не спілкуються, кожний живе своїм особистим життям і тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Хоча юридично сторони перебувають у шлюбі, фактично один одному сторони як чужі люди. З жовтня 2018 року між сторонами остаточно припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Примирення не можливе, шлюб існує лише формально і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 29 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти розірвання шлюбу. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 07 березня 1990 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Вінниці, за актовим записом №639. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач визнав позов та не висловлював заперечень проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача. Враховуючи те, що позивач не просить стягувати з відповідача понесені нею судові витрати, суд дійшов висновку, що судові витрати варто залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved