Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому за життя квартири [ADDRESS] . Позивач, будучи спадкоємцем після смерті батька, звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.С. із заявою про прийняття спадщини після його смерті, однак отримав відмову, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують належність спадкового майна спадкодавцеві, оскільки не було надано оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, про яке також були відсутні відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так, у зв`язку з викладеним позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, але його представник надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності та у разі неявки відповідача не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Позивач, будучи спадкоємцем після смерті батька, звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.С. із заявою про прийняття спадщини після його смерті, однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують належність спадкового майна спадкодавцеві, оскільки не було надано оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, про яке також були відсутні відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» за вих. №361 від 30.03.2023 року, яка надійшла на виконання ухвали суду від 22.03.2023 року про витребування доказів, згідно архівної справи, станом на 31 грудня 2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» на ім`я [PERSON] (російською мовою), на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10 грудня 1994 року Другою Криворізькою районною державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №3-4227. Разом з тим, до зазначеної довідки було долучено копію вказаного договору купівлі-продажу, посвідченого 10 грудня 1994 року Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №3-4227, згідно якого [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Між тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відтак, до 2013 року реєстрація права власності на квартири, житлові будинки, нежитлові приміщення та інше нерухоме майно, проводилась Бюро технічної інвентаризації із видачею про це відповідних документів (Витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. Отже, розглядаючи пред`явлені позовні вимоги, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК\~України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, як убачається зі змісту позову та матеріалів спадкової справи №39/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка надійшла на виконання ухвали суду від 22.03.2023 року про витребування доказів, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти: син [PERSON] та син [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, суд уважає, що позивач будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, бажаючи прийняти спадщину, що відкрилась після його смерті, звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори, а відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved