Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири за адресою [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері є позивач, однак на день смерті матері він разом з нею не проживав, заяву до нотаріуса про прийняття спадщини не подавав. Реалізувати своє право на спадщину шляхом подачі заяви до нотаріуса протягом шести місяців із дня її відкриття, позивач не зміг в силу перебування на військовій службі по мобілізації та одержання осколкового ураження лівого плеча, що потребує постійного лікування та реабілітації. Таким чином, позивач пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, та є таким, що спадщину не прийняв. Позивач в судове засідання не з`явився, представник надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги позову, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Будь-які клопотання чи заяви від нього не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 04 лютого 2022 року Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] померла [INFO] в м. Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області. Сином [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] видане відділом ЗАГС Знам`янського міськвиконкому Кіровоградської області 06.12.1991. Згідно з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру після смерті [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіти/спадкові договори відсутні. Відповідно до довідки виданої виконкомом Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області №01-19/188/18 від 01.02.2023 встановлено, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала у своєму господарстві з 2015 року разом із чоловіком [PERSON] . Роз`ясненням нотаріуса від 08.02.2023 повідомлено позивача про те, що він вважається таким, що не прийняв спадщину, так як в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву не подав, разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав. Відповідно до довідки Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №36 від 07.02.2023, [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу по мобілізації 05.03.2022 згідно Указу Президента України №69/2022. Згідно з довідкою військової частини про обставини травми №1315 від 29.12.2022, [PERSON] 22.12.2022 під час виконання обов`язків військової служби отримав поранення. Відповідно до виписки №8017/1360 із медичної картки стаціонарного хворого кардіологічного відділення встановлено, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської з 27.12.2022 по 05.01.2023 з вогнепальним осколковим сліпим пораненням м`яких тканин лівого плеча з наявністю стороннього тіла. Акубаротравма. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийнятті спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України та п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 2 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним спорідненням. Усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. Таким чином, суд вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, оскільки позивач не скористався своїм правом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в межах вказаного строку, в інший спосіб захистити своє право не може, є спадкоємцем за законом першої черги, інші спадкоємці відсутні, спадщина не визнана відумерлою, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. На підставі викладеного та

Outcome: approved