Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

У травні 2023 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" (далі-Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписала заяву № б/н від 08 листопада 2012 року (кредитний договір). Відповідно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та надано кредитну картку. Банк свої зобов"язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка же порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та допустила заборгованість, яка станом на 23 березня 2023 року, складає 44237,67 грн, з них: 41619,96 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2617,71 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. У судове засідання учасники справи не з"явилися. Представник позивача у поданій заяві просив про розгляд справи в його відсутність та не заперечував проти винесення заочного рішення судом в разі неявки відповідача. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 08 листопада 2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 27). 05 листопада 2013 року позичальниці Банком було встановлено кредитний ліміт у сумі 0,00 грн, який у подальшому збільшувався та зменшувався, 11 листопада 2013 року до 5000,00 грн; 25 жовтня 2016 року до 8124,52 грн; 27 жовтня 2016 року до 15000,00 грн; 07 червня 2017 року до 15500,00 грн; 20 березня 2018 року до 41000,00 грн; 28 серпня 2019 року до 43000,00 грн; 26 грудня 2022 року до 0,00 грн (а.с. 25). Протягом дії договору Банком було видано п"ять кредитних карток, остання з яких має термін дії до 01/25 (а.с. 26). Факт отримання кредитних коштів відповідачкою підтверджено випискою по рахунку (а.с. 15-24). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідачки перед Банком за вказаним кредитним договором, станом на 23 березня 2023 року, складає 44237,67 грн, з них: 41619,96 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита, 2617,71 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.6-14). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтями 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З дослідженої заяви позичальника № б/н від 08 листопада 2012 року, вбачається що нарахування процентів, пені, комісії не передбачено. Також вказаною заявою не передбачено сплату відповідачкою страхових платежів на користь позивача, та позивачем не надано доказів на підтвердження правомірності нарахування таких платежів. Надані на підтвердження позовних вимог позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). \~ \~ \~\~Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, надав на підтвердження позовних вимог копію паспорту споживчого кредиту (а.с.28-31), яким визначено порядок надання банківських послуг, що викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг, однак останній підписаний відповідачкою 21 квітня 2021 року, зберігає чинність та є актуальним до 06 травня 2021 року, та не підтверджує Умов та правил надання банківських послуг, які діяли на момент укладення кредитного договору 08 листопада 2012 року. Доказів того, що сторони погодили таку особливість як те, що підписаний паспорт споживчого кредиту має зворотню дію в часі, позивачем не надано. Більш того, зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Як встановлено вище, заява-анкета, підписана відповідачкою 08 листопада 2012 року, не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору. За таких обставин, саме по собі підписання відповідачкою Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику умови та правила банківських послуг не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. На користь зазначеного свідчить і невідповідність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором паспорту споживчого кредиту щодо розміру на порядку нарахування її складових. Ураховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що на день підписання анкети-заяви 08 листопада 2012 року сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, анкета-заява на отримання кредитної картки не містить посилання на конкретні умови кредитування, порядок повернення кредиту, що за відсутності належних доказів, які б достовірно підтверджували прийняття представлених банком умов та тарифів відповідачем та приєднання до них як другої сторони до запропонованого договору. При цьому, з наданої позивачем виписки по рахунку (а.с.15-24) вбачається, що заборгованість по тілу кредиту збільшувалася, в тому числі, в зв`язку з погашенням позивачем нарахованих відсотків та страхових платежів. Як було зазначено вище, вказані платежі не підлягають стягненню, в зв`язку з чим суд вважає, що вони також не можуть бути враховані при визначенні розміру заборгованості по тілу кредиту, та заборгованість по тілу кредиту за період з 08 листопада 2012 року (підписання анкети-заяви) до 21 квітня 2021 року (підписання паспорту споживчого кредиту) підлягає перерахуванню виходячи з різниці між розміром фактично витрачених відповідачкою коштів (покупки, знаття готівки, поповнення мобільного телефону, тощо) та внесених відповідачкою на рахунок коштів. \~ \~ \~ \~Таким чином, з урахуванням фактично здійснених відповідачкою витрат у сумі 77922,65 грн, та внесених нею коштів на картку у сумі 104590,68 грн, вбачається що заборгованість за тілом кредиту станом на 21 квітня 2021 року відсутня, а навпаки існує переплата в розмірі 26668,03 грн. \~ \~ \~ \~Також з наданої виписки вбачається, що за період з 21 квітня 2021 року по 10 лютого 2023 року відповідачкою було здійснено витрати на загальну суму 6404,28 грн. та внесено на картку грошових коштів в сумі 32726,84 грн. \~ \~ \~ \~В період з 21 квітня 2021 року по 10 лютого 2023 року позивач також неправомірно нараховував відсотки, оскільки відсотки нараховуються на залишок заборгованості по кредиту. \~ \~ \~ \~Як було встановлено вище, станом на 21 квітня 2021 року відповідачка мала переплату в сумі 26668,03 грн (104590,68 грн - 77922,65 грн.), після 21 квітня 2021 року внесла грошових коштів на рахунок більше ніж витратила, та як вбачається з виписки порахунку після 21 квітня 2021 року у неї жодного разу (з урахуванням встановленої судом переплати) не виникала заборгованість по кредиту. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі та є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed