Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа: СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про позбавлення батьківських прав та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. З 5 червня 2014 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 листопада 2017 року шлюб між ними розірвано. Заочним рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 вересня 2016 року по справі 631/1082/16-ц стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи з 21 червня 2016 року до повноліття дитини. [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач покинув дитину, ніякої уваги їй не приділяє, матеріально не допомагає, не виявляє бажання бачити дитину, останній раз бачив дитину в червні 2016 року, розвитком дитини не цікавиться, не піклується ні про її фізичний та ні про духовний розвиток. Згідно з розрахунком заборгованості по стягненню аліментів від 02 вересня 2022 року, виданого Нововодолазьким ВДВС у Харківській області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) встановлено, що при примусовому виконанні виконавчого листа № 631/1082/16-ц, виданого 25 жовтня 2016 року Нововодолазьким районним судом Харківської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи з 21 червня 2016 року до повноліття дитини, здійснено розрахунок заборгованості по аліментам: заборгованість станом на 01 грудня 2021 року становить 124446,08 грн, у грудні 2021 становить 127573,58 грн., з 01 січня 2022 року по 02 вересня 2022 року становить 25228,50 грн. Всього станом на 02 вересня 2022 року заборгованість по аліментам становить 152802 грн.08 коп. Таким чином, відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки. Зважаючи на утворену заборгованість за невиплаченими аліментами, виникла необхідність звернутись до суду з позовною заявою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 51569 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Позивач самостійно створює позитивний рівень життя для доньки, самостійно піклується її матеріальним станом та духовним розвитком, що підтверджується актом від 15 вересня 2022 року, складеним депутатом Нововодолазької селищної ради, довідкою Нововодолазької селищної ради від 15 вересня 2022 року, характеристикою [PERSON] , виданою Нововодолазьким ліцеєм №2 Нововодолазької селищної ради, характеристикою, наданою ТОВ «ПОСАД-РІТЕЙЛ» від 21 вересня 2022. Просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] , [INFO] неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 51569 грн. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Головко В. В. у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили, через електронну пошту суду представник позивача надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу за їх відсутності. Також вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ не направила свого представника для участі у судовому засіданні. Через електронну пошту суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. 05 червня 2014 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, про що ВІДДІЛОМ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ РЕЄСТРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОННОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ було зроблено відповідний актовий запис № 40 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 23). [INFO] народилася спільна дитина сторін, [PERSON] , про що ВІДДІЛОМ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ РЕЄСТРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОННОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 11 листопада 2014 року складено відповідний актовий запис № 150. У свідоцтві про народження батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 18). Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 листопада 2017 року по справі № 631/ 305/17, провадження № 2/631/455/17 шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 05 червня 2014 року ВІДДІЛОМ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ РЕЄСТРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОННОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, актовий запис № 40, було розірвано (а. с. 25). 03 серпня 2021 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03 серпня 2021 року ВИКОНАВЧИМ КОМІТЕТОМ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, актовий запис № 22. Прізвище дружини та чоловіка після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а. с. 16). Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено не виконання відповідачем обов`язки, що покладені законом на батьків. Отже, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України, стосовно неналежного виконання батьківських обов`язків. Доказуванню підлягають обставини щодо ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 129 Конституції України встановлені основні засади судочинства, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказане кореспондується зі ст. 2 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ч. 3 ст. 51 Конституції України - сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Положеннями ч. 3 ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом ( ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України). Частинами 2 та 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Випадки, коли мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, встановлені ст. 164 Сімейного кодексу України, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 Сімейного кодексу України). Отже, з позовом до відповідача [PERSON] звернулась особа, визначена законом. Пленум Верховного Суду України в п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За відповіддю КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДРИЄМСТВА «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ № 249 від 22 вересня 2022 року [PERSON] та [PERSON] є пацієнтами АЗІ ІСМ смт Нова Водолага з 27 грудня 2019 року. Лікувальний заклад [PERSON] відвідує з мамою [PERSON] . Дитина [PERSON] медичний заклад на прийом до сімейного лікаря у супроводі батька не відвідувала. Лікар відвідував дитину за місцем мешкання 31 січня 2022 року. Умови для проживання задовільні. Під час візиту лікаря батька вдома не було (а. с. 11-12). Відповідно до характеристики, наданою ТОВ «ПОСАД-РІТЕЙЛ» від 21 вересня 2022 року за вих. № 149 [PERSON] працює в ТОВ «ПОСАД-РІТЕЙЛ» на посаді продавця з 17 серпня 2021 року по теперішній час. Зарекомендувала себе з позитивного боку. До виконання посадових обов`язків ставиться відповідально. Нарікань з боку керівництва не має. Дисциплінарні стягнення до останньої не застосовувались. Доброзичлива, працьовита, порядна, в будь-якій ситуації готова до компромісу. У колективі користується авторитетом (а. с. 19). Актом депутата округу № 2 НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ від 15 вересня 2022 року зафіксовано, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично мешкає за адресою [ADDRESS] . Разом з нею за цією адресою проживають: чоловік [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , мати [PERSON] . Діти знаходяться на повному утриманні матері [PERSON] (а. с. 20). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично мешкає за адресою [ADDRESS] . До складу сім`ї входять чоловік [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , що вбачається з довідки ЦЕНТРУ НАДАННЯ АДМІНІСТРАТИВНИХ ПОСЛУГ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ від 15 вересня 2022 року(а. с. 21). Згідно з характеристикою [PERSON] , виданою НОВОВОДОЛАЗЬКИМ ЛІЦЕЄМ №2 НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ від 13 вересня 2022 року встановлено, що [PERSON] позитивно характеризується за місцем навчання, має здібності. Відвідує школу мистецтв. Не пропускає без поважної причини заняття. Також зазначено, що мати та бабуся відповідально ставляться до виховання та навчання дитини. До школи дитина ходила в супроводі матері або бабусі. Вдома створено всі необхідні умови для нормального розвитку дитини. Дівчинка забезпечена всіма необхідними речами для навчання. Мати [PERSON] підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори, дослухається рекомендацій класного керівника (а. с. 30-31). За висновком НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] № 02-27/525 від 16 березня 2023 року орган опіки та піклування НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 78-79). Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем доведено ті обставини, що відповідач не виконує обов`язки, що покладені законом на батьків по відношенню до дитини, не піклується про моральний розвиток доньки, оскільки не проводить часу з нею та навіть не намагається цього робити, не надає матеріальної допомоги, адже, моральний вплив на дитину можливий або безпосереднього через спілкування з дитиною або не прямим впливом, шляхом фінансової участі у вихованні або іншої матеріальної допомоги. Доказів на спростування доводів позивача матеріали справи не містять. При цьому, суд враховує ті обставини, що відповідач, будучи належним чином сповіщеним про розгляд справи в суді, не надав жодного заперечення з приводу заявлених позовних вимог, які могли б бути враховані судом під час ухвалення судового рішення. Доказів на підтвердження неможливості виконувати своїх батьківські обов`язків по вихованню дитини відповідачем також не надавалось. Отже, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, а відтак, такими, що підлягають задоволенню. Також, позивач просила стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів. Судом встановлено що заочним рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 вересня 2016 року та копії виконавчого листа по справі № 631/1082/16-ц, провадження № 2/631/578/16 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи з 21 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 26, 28). За наданим позивачем розрахунком, складеним 02 вересня 2022 року державним виконавцем Нововодолазького РВ ДВС СМУ МЮ (м. Харків) Росляковою А. С. при примусовому виконанні виконавчого листа № 631/1082/16-ц, виданого 25 жовтня 2016 року Нововодолазьким районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи з 21 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, заборгованість [PERSON] по стягненню аліментів станом на 02 вересня 2022 року становить 152802,08 грн (а. с. 22). Правовідносини що виникли між сторонами регулюються Сімейним кодексом України. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає приписам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 року закріплено що, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Велика Палата Верховного суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) дійшла висновку, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Позивачем виконано розрахунок пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів за період з 01 грудня 2021 року по 30 вересня 2022 року. Судом правильність розрахунку перевірено. Сума пені становить 51569,00 грн. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Заперечень відповідача проти розрахунку заборгованості матеріали справи не містять. Іншого розрахунку або спростування розрахунку позивача до суду не надходило. Як роз`яснено у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Крім того, за положеннями ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Проте відповідач не навів жодних поважних причин, які б йому перешкоджали своєчасно сплачувати аліменти та не надав будь-яких доказів, що свідчили б на користь зазначеного. Заперечень щодо наявності підстав для нарахування неустойки, або незгоди з її розміром до справи не долучив, не підтвердив наявність обставин, які треба врахувати при визначенні розміру неустойки. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню. Статтею 165 Сімейного кодексу України закріплено, що рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. При ухваленні рішення, відповідно до ст. 265 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1984,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved