Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Позивач, 23 лютого 2023 року звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить надати дозвіл на відкриття візи для навчання в Республіці Польща, самостійний виїзд за кордон, навчання, проживання, підписання договору про надання освітніх послуг, а також інших документів пов?язаних з навчанням та проживанням на території Республіки Польща неповнолітній [PERSON] , [INFO] , уродженці м.Кіровоград, Кіровоградська область, Україна, РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання за адресою: [ADDRESS] , з метою отримання вищої освіти в Академії фінансів і бізнесу Вістула (м.Варшава, Республіка Польща) починаючи з 15 липня 2023 року до повноліття, тобто до [INFO] , без письмової згоди батька, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який у подальшому було розірвано. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , яка народилася [INFO] . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач взагалі не спілкується з дочкою протягом останніх семи років і не надає дозвіл на її навчання та оформлення документів на виїзд за кордон на навчання. Після закінчення загальноосвітньої школи їх 17-річна дочка має бажання навчатися в Польщі в Академії фінансів і бізнесу Вістула (м.Варшава, Республіка Польща), період навчання з 15 липня 2023 року по 15 липня 2028 року. Для виготовлення візи для навчання в Республіці Польща необхідний дозвіл батька. У зв`язку із зазначеним, 30 вересня 2022 року між нею та ФОП [PERSON] було укладено договір №16/09 щодо надання консультаційних послуг та послуг з допомоги у підготовці для вступу в іноземний навчальний заклад дитини, здійснення представницьких, допоміжних освітніх, секретарських, кур?єрських та інших послуг, необхідних для забезпечення зарахування до навчального закладу на території іноземної держави. Вона намагалась спілкуватися з відповідачем з приводу бажання дочки навчатися за кордоном, повідомляла про необхідність наявності його нотаріальної згоди на отримання донькою візи. Так, у вересні 2022 року звернулася письмово до відповідача з листом, в якому просила надати нотаріальну згоду на отримання візи та самостійний довготривалий виїзд за кордон на навчання дочки [PERSON] . Але відповідач ігнорує та залишає без відповіді її звернення, а тому вона не може отримати згоду останнього на виїзд дитини за кордон. Така позиція відповідача як батька шкодить інтересам їх спільної дитини, що змушує її в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] звернутися до суду з цим позовом. Виїзд дитини за межі України носить тимчасовий характер. Позивач як і її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву, в якій просить суд позов задовольнити, справу розглянути за їх відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 21 грудня 2010 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №590, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , яка народилася [INFO] , про що 20 лютого 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №305 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.5). З акту про осіб, які проживають за адресою, складеному 20 лютого 2023 року сусідами за участі голови ОСББ «Наш дім Волкова 6» вбачається, що дитина [PERSON] , разом з матір`ю [PERSON] проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). 30 вересня 2022 року між [PERSON] як замовником та ФОП [PERSON] як виконавцем укладено договір №16/09 предметом якого є надання виконавцем консультаційних послуг та послуг з допомоги у підготовці для вступу в іноземний навчальний заклад, здійснення представницьких, допоміжних освітніх, секретарських,кур?єрських та інших послуг, необхідних для забезпечення зарахування до навчального закладу на території іноземної держави (а.с. 8). На адресу відповідача, позивачем направлявся лист від 20 вересня 2022 року щодо надання ним нотаріальної згоди на отримання візи та самостійний, довготривалий виїзд за кордон на навчання дочки [PERSON] , в якому вказано країну навчання - Польща, попередньо заплановану дату виїзду - червень, липень 2023 року (а.с. 10). Вказаний лист, як свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення адресатом отримано 22 вересня 2022 року (а.с.11), проте цілком проігноровано, про що стверджується позивачем і зрештою не заперечується відповідачем. 06 березня 2020 року неповнолітній [PERSON] видано паспорт громадянина України № [NUMBER] (а.с.13). Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання №015388/1, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно з ч.1 ст.33, ч.3 ст.51 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.1,3,4 ст.313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка є громадянином України, має право на безперешкодне повернення в Україну. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. З положень ст.313 ЦК України вбачається, що особі, яка досягла шістнадцяти років, не потрібна згода батька на виїзд за межі України. Разом з тим, за законодавчими вимогами Республіки Польща оформлення довгострокової візи (в зв`язку з навчанням) та в`їзд в країну осіб, які не досягли 18-річного віку, потребує нотаріально посвідченої згоди обох батьків. Згідно з ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно з ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.1, 2 ст.3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що для виготовлення візи для навчання [PERSON] , [INFO] , в Республіці Польша, необхідна нотаріально посвідчена згода обох батьків, при цьому відповідач не бажає оформляти у нотаріуса таку згоду, що створює перешкоди в оформленні документів для її виїзду на навчання. Враховуючи, що відповідач не надає необхідний дозвіл в позасудовому порядку, що в свою чергу перешкоджає дитині отримати візу з метою здобуття освіти в учбовому закладі Республіки Польща, суд приходить до висновку, що надання дозволу на виготовлення документів для виїзду за кордон та тимчасовий виїзд неповнолітньої до Республіки Польща з метою навчання без згоди батька відповідає якнайкращим інтересам дитини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню їй з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved