Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 01 жовтня 1994 року уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Краївщинською сільською радою Вол.-Волинського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації актів про реєстрацію шлюбів, вчинено відповідний актовий запис № 9. Станом на день звернення до суду спільних неповнолітніх дітей не мають. Реалізувати своє право на розірвання шлюбу в органах РАГСУ, шляхом написання заяв, не має змоги, так як відповідач попередньо відмовлявся на її пропозиції. На даний момент спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. В останні роки між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сім`я фактично розпалася. Шлюб носить формальний характер. Кожен, з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач, постійно нехтував сімейними цінностями. За таких обставин, збереження шлюбу та подальше спільне проживання в шлюбі з відповідачем неможливе. Примиритись з відповідачем не бажає. У зв`язку з цим, вони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Шлюб розривають вперше. За таких обставин, збереження шлюбу та подальше спільне проживання в шлюбі з відповідачем неможливе. Примиритися з відповідачем не бажає. Надання строку на примирення вважає недоцільним, оскільки такі дії не можуть привести до збереження сім`ї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім`ю, не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, примирення суперечитиме їх інтересам. Просить розірвати шлюб, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 01 жовтня 1994 року Краївщинською сільською радою Вол.-Волинського району Житомирській області, актовий запис № 9. 19.04.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено\~відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01.10.1994 року, який був зареєстрований Краївщинською сільською радою Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 9. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають . \~ \~ \~ \~Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємо порозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Outcome: approved