Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

13 березня 2023 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП "Шахта №9\~"Нововолинська" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період з 03.02.2020 по 27.04.2021 працював у ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля". Відповідно до п.1 Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості №550 від 21.08.2015 "Про створення ДП "Шахта №9 "Нововолинська", шляхом виділу зі змінами, згідно наказу Міненерго №760 від 26.11.2020 створено ДП "Шахта №9\~"Нововолинська",\~яке є\~правонаступником ДП\~"Волиньвугілля". Наказом №39-к від 27 квітня 2021 року він був звільнений за ст.38 КЗпП України\~у зв`язку з виходом на пенсію. Зазначає, що у день звільнення роботодавець не виплатив вихідну допомогу належну йому при звільненні, і згідно довідки підприємства станом на 13.12.2022 року заборгованість складає 39813,45 грн. 09 січня 2023 року за його заявою Нововолинським міським судом був виданий судовий наказ про стягнення вихідної допомоги в розмірі 312097,80 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.04.2021 по 30.12.2022 включно, 1500 грн. витрат, понесених за надання правничої допомоги адвоката, 268,40 грн. судового збору. Ухвалою судді Нововолинського міського суду від 31.01.2023 вищезазначений судовий наказ скасовано. Вважає. що відповідач сплатити йому суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за шість місяців, а саме з 01.07.2022 (дата набрання чиності змін до ст.117 КЗпП України) по 31.12.2022, з розрахунку, що його середньоденний заробіток становив 743,09 грн., просить суд стягнути з Державного підприємства\~«Шахта №9\~«Нововолинська» в свою користь 95858,61 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, з розрахунку 743,09 (середньоденний заробіток) х 129 (дні за вищевказаний період). Також, просить стягнути з відповідача в свою користь сплачений ним судовий збір та витрати на правову допомогу адвоката. Ухвалою від 15 березня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, просив позов задоволити (а.с.27). Представник відповідача ДП "Шахта №9 "Нововолинська" у судове засідання не з`явився. В.о. директора Юрків В. подав письмову заяву в якій просив суд проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, просив у задоволенні позову відмовити з підстав зазначений у відзиві (а.с.35). Суд дослідивши письмові докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до частини першої\~статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до частини першої\~статті 117 КЗпП\~у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені в день звільнення працівника. Наказом №39-к від 27 квітня 2021 року позивач був звільнений за ст.38 КЗпП України\~у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.13) Згідно з довідкою відповідача №643 від 13.02.2022 заборгованість ВП "Шахта №9\~"Нововолинська" перед позивачем станом на 13.12.2022 становила 39813,45 грн., а його середньоденний заробіток 743,09 грн. (а.с. 14). Оскільки відповідач (роботодавець) не провів повний розрахунок із звільненим працівником (позивачем), то заява представника відповідача про застосування строків позовної давності, передбачених ч.2\~ст.233 КЗпП України, є безпідставною та не береться судом до уваги. Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного виходячи із середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до\~статті 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач. З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого\~статтею 117 КЗпП України. Встановлений статтею 117 КЗпП України\~механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця. Висновок щодо можливості зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15 (провадження №14-623цс18), яка відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі за провадженням № 6-113цс16. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Така правова позиція застосована також Верховним Судом і у справі №165/622/20 (постанова від 20 травня 2021 року). При вирішенні вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за зазначений ним період, необхідно врахувати, що середній заробіток, за підрахунком позивача, становить 95858,61 грн., що в кілька разів перевищує заборгованість підприємства, а тому, на думку суду, не відповідає вимогам справедливості та пропорційності. Також суд звертає увагу сторін на те, що законодавець вніс зміни до\~ст.117 КзПП України\~(Закон №2352-IX від 01.07.2022, який набрав чинності 19.07.2022) та обмежив розмір середнього заробітку шістьма місяцями. З метою дотримання критеріїв справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця, який допустив порушення трудового законодавства та законодавства про оплату праці, суд дійшов висновку, що конкретні обставини справи дають підстави для зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] з 95858,61 грн. до 20000 грн., оскільки в такому випадку будуть враховані та дотримані інтереси обох сторін - працівника, який звільнився у зв`язку з виходом на пенсію та роботодавця, який є господарюючим суб`єктом державної форми власності. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача в користь позивача 224,40 грн. судового збору, що був сплачений позивачем та підтверджується документально (а.с.3-4) пропорційно до задоволених вимог та витрати на правничу допомогу, що становлять 700,00 грн. (а.с. 15-18) та 1500,00 грн. (а.с. 10-11) справа № 165/56/23, провадження №2-н/165/79/23, разом 2200 грн. пропорційно до задоволених вимог в розмірі 459,80 грн.

Outcome: approved