Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Позивач за\~первісним позовом\~-\~Вінницька міська\~рада,\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів, мотивуючи позовну заяву тим, що відповідно до повідомлення ГУ ДПС у Вінницькій області ДПС України №6009/5/02-32-04-02-09 від 10.05.2022 року встановлено, що відповідач [PERSON] не нараховує та не сплачує плату за землю за використання земельної ділянки комунальної форми власності загальною площею 2,3508 га (кадастровий номер 0510136300:01:059:0040) по [ADDRESS] за період з 2020 року по поточний період 2022 року. Позивач зазначає, що відповідно до витягу з РРП на вказаній земельній ділянці розташоване нерухоме майно [PERSON] , яке з 05.09.2020 року належить йому на праві приватної власності на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2020 року у справі №127/824/20. Земельну ділянку [PERSON] використовує з порушенням земельного законодавства без оформлення у встановленому порядку речового права на землю. Вказана земельна ділянка перебувала в оренді в ТОВ «Владімір Сервіс» на підставі договору оренди земельної ділянки від 06.06.2008 року (зі змінами від 03.09.2019 року). Термін дії договору закінчився 30.08.2020 року. З 05.09.2020 року власником розташованого на вказаній земельній ділянці майна є [PERSON] . Проте, договір оренди на вказану земельну ділянку укладено не було. Відповідно, [PERSON] не сплачував орендну плату за використання земельної ділянки комунальної форми власності та користується нею без оформлення відповідного речового права. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] своїми діями порушив вимоги ст.ст. 125, 126 ЗК України та ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно». Позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено повідомлення про виклик на засідання Комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам за вих. №01/00/010/119226 від 04.05.2022 року. Однак, на засідання Комісії відповідач не з`явився. Згідно з Актом про визначення розміру збитків від 11.05.2022 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №982 від 19.05.2022 року (додаток №2), розмір збитків у вигляді недоотриманої орендної плати в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки, завданих позивачеві за період з 05.09.2020 року по 11.05.2022 року, становить 4916111,41 грн. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно з витягами з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м.Вінниці становить: 2020 рік 39504283,38 грн.; 2021 рік 39504283,38 грн.; 2022 рік 50509053,72 грн. На думку позивача, відповідач [PERSON] безпідставно зберіг у себе за вказаний період недоотримані позивачем кошти на загальну суму 4916111,41 грн. Про наведені вище обставини, як зазначає позивач у позові, відповідач [PERSON] повідомлявся засобами поштового зв`язку шляхом направлення на його поштові адреси повідомлення №37-00-010-127347 від 13.06.2022 року та №37/00/010/127349 від 13.06.2022 року. Таким чином, Вінницька міська рада, зважаючи на те, що відповідачем не було вжито заходів щодо усунення порушень земельного законодавства та порушено право власності територіальної громади на вказану земельну ділянку, звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього на свою користь безпідставно збережені кошти за користування комунальною земельною ділянкою загальною площею 2,3508 га (кадастровий номер 05101136300:01:059:0040) по [ADDRESS] за період з 2019 року по поточний період 2022 року в розмірі 4916111,41 грн. Відповідачем [PERSON] було подано відзив на первісний позов та зустрічну позовну заяву до Вінницької міської ради, виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №982 від 19.05.2022 року. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2023 року вказану зустрічну позовну заяву було прийнято до провадження та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що [PERSON] не погоджується з первісним позовом, у зв`язку із порушенням його прав, через недотримання процедури комісійного розгляду та порядку складання документів Вінницькою міською радою. 05.09.2020 року за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлові будівлі та споруди загальною площею 2463,7 м.кв., розташованих на земельній ділянці (кадастровий номер 05101136300:01:059:0040) загальною площею 2,3508 га, які в свою чергу займають десяту частину усієї ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 14.09.2020 року [PERSON] до Вінницької міської ради було направлено заяву про надання в оренду земельної ділянки, у якій він просив укласти з ним договір оренди на всю зазначену вище земельну ділянку. 05.10.2020 року [PERSON] на його заяву було надано письмову відповідь за вих. №С-01-94859, про продовження терміну розгляду його заяви у зв`язку із необхідністю додаткового її опрацювання та роз`яснено, що про результати такого розгляду буде повідомлено додатково. 09.11.2020 року [PERSON] надійшов лист за вих. №С-01-94859/01.37 з поясненнями про те, що проект рішення про передачу земельної ділянки в оренду був винесений на розгляд виконкому Вінницької міської ради, що відбулося 08.10.2020 року, де це питання було знято з розгляду без зазначення підстав. При цьому, [PERSON] неодноразово телефоном звертався до Вінницької міської ради щодо подальшого розгляду його заяви, але питання не було вирішено. 12.07.2021 року [PERSON] було укладено договір №29/1 з ФОП [PERSON] про складення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки під будівлями, орієнтовною площею 0,26 га із земель комунальної власності на території [ADDRESS] . 29.06.2022 року [PERSON] отримано лист-відповідь від ФОП [PERSON] про хід виконання зобов`язань за вказаним вище договором. 29.06.2022 року [PERSON] було отримано повідомлення від Вінницької міської ради про нарахування збитків відповідно до Акту Комісії по визначенню та відшкодуванню безпідставно збережених коштів від 11.05.2022 року з додатками. Зокрема, Комісією встановлено, що [PERSON] використовується зазначена вище земельна ділянка площею 2,3508 га без оформлення у встановленому порядку права на таке користування, саме тому йому нарахована орендна плата у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки ділянки за 613 днів. У повідомленні про оплату збитків від 13.06.2022 року, доданого до первісного позову, вказано, що позивач, при розрахунку розмірів збитків, керувався Постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 року, якою затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Пунктом 2 вказаного Порядку чітко визначений склад Комісії по визначенню збитків, до якої серед інших має бути включено й представників підприємств, установ, організацій, що мають їх відшкодовувати. Що також викладено у рішенні Вінницької міської ради від 10.12.2020 року №2714. На думку позивача за зустрічним позовом [PERSON] , Вінницька міська рада при скликанні та проведені Комісії по визначенню збитків власника землі та землекористувачам, що затверджено оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.05.2022 року №982, грубо порушив не лише права [PERSON] та «Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», а також власне рішення №2714 від 10.12.2020 року, оскільки [PERSON] не був включений до складу Комісії, а був лише запрошеним на Комісію. Рішення про включення його до складу Комісії відсутнє. Позивач за зустрічним позовом зазначає, що повідомлення про засідання Комісії направлялось не за адресою реєстрації [PERSON] і датоване 05.05.2022 року, тобто за три дні до самого засідання. Таким чином, посилання Вінницької міської ради на те, що відповідач не з`явився на засідання Комісії є некоректним та не відповідає дійсним обставинам. Крім того, у доданих до первісного позову матеріалах відсутня копія протоколу, яким оформлюється рішення Комісії, до якого за процедурою додається Акт про визначення розміру збитків, що є обов`язковим первинним документом та доказом того, що засідання Комісії відбулось, що також порушує вимоги п. 2.8 додатку 2 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.05.2022 року №982. Акт про визначення збитків, доданий до первісного позову, не відповідає затвердженому рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.12.2020 року №2714 Додатку 3, оскільки пункт 2 затвердженого зразку Акту має обов`язково містити підтвердження використання земельної ділянки, особою на яку покладається таке відшкодування, чого не містить Акт затверджений оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.05.2022 року №982 (додаток 2). [PERSON] через дев`ять діб після реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований на вказаній земельній ділянці, звернувся до власника (розпорядника) земельної ділянки на якій це майно розташоване - Вінницької міської ради із заявою про юридичне оформлення права користування землею, чим виконав зі свого боку покладений на нього обов`язок у цій частині, натомість Вінницька міська рада не погодила і не розглянула питання надання земельної ділянки у користування, штучно затягнула вирішення цього питання, що призвело до порушення прав [PERSON] , який вчинив все від нього залежне, щодо уникнення спірних ситуацій. Тому [PERSON] , вважаючи таку позицію Вінницької міської ради протиправною, подав зустрічний позов до Вінницької міської ради, виконавчого комітету Вінницької міської ради та просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №982 від 19.05.2022 року «Про затвердження Актів визначення розміру збитків, заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді», в частині затвердження Акта визначення розміру збитків щодо [PERSON] (Додаток №2). В судовому засіданні представник позивача Вінницької міської ради за первісним позовом та відповідачів за зустрічним позовом - [PERSON] , позовні вимоги за первісним позовом підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позові. Позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом не визнала та просила у їх задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву. Додатково суду пояснила, що їй не відомі причини зняття з розгляду 08.10.2020 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради питання стосовно передачі в оренду [PERSON] земельної ділянки. [PERSON] направлялось повідомлення від 04.05.2022 року про виклик на засідання Комісії на вказану ним адресу в заяві від 14.09.2020 року про надання в оренду земельної ділянки. Таким чином, слід вважати, що позивачем за первісним позовом було дотримано вимог щодо повідомлення [PERSON] належним чином про засідання Комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, яке відбулось 11.05.2022 року. На засідання Комісії [PERSON] не з`явився, тому воно було проведено у його відсутність. Крім того, на думку представника позивача Вінницької міської ради оскаржувані Акт та рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради про його затвердження не породжують для відповідача [PERSON] прав та не встановлюють обов`язків, а тому не порушують будь-яких його прав або законних інтересів, а тому не можуть бути предметом судового розгляду. [PERSON] обрано неналежний спосіб захисту порушеного права. Представника відповідача [PERSON] адвокат Ткач Ю.А., в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнав у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на первісний позов. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у зустрічному позові. Додатково суду пояснив, що позивачем Вінницькою міською радою не було належним чином повідомлено [PERSON] про засідання Комісії, оскільки повідомлення про це було направлено на адресу за якою його місце проживання не зареєстроване і за якою він не проживав. Адреса за якою направлялось повідомлення це адреса його представника [PERSON] , яка, з початком повномасштабної військової агресії рф проти України у лютому 2022 року виїхала за межі України і не могла бути представником [PERSON] станом на травень 2022 року. Оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради було затверджено Акт відносно відповідача [PERSON] щодо розміру начебто завданих ним збитків на суму 4916111,41 грн., з якою відповідач не погоджується, як і з самим Актом, вважає їх протиправними. Будь-яких намірів чи умислу на завдання шкоди у нього не було. Навпаки, він звернувся із відповідною заявою у 2020 році до Вінницької міської ради для врегулювання цього питання. Проте, питання надання йому зазначеної земельної ділянки в оренду, без пояснення причин та винесення відповідного рішення, було знято з розгляду. На його неодноразові звернення з цього приводу до Вінницької міської ради за роз`ясненнями про причини зняття питання про надання йому землі в оренду з розгляду, відповіді надано не було. Таким чином, збитки якщо й були завдані, то через протиправні дії та бездіяльність позивача за первісним позовом. Оскаржуване рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради є протиправним, фактично стало підставою звернення Вінницької міської ради до [PERSON] з позовом про стягнення з нього коштів. Тому, воно порушує його права і породжує для нього обов`язок сплати неправомірно нарахованої суми збитків. Саме тому, [PERSON] з метою захисту свого порушеного права пред`явив зустрічний позов про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №982 від 19.05.2022 року «Про затвердження Актів визначення розміру збитків, заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді», в частині затвердження Акта визначення розміру збитків щодо нього (Додаток №2). Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що у задоволенні первісного позову Вінницької міської ради до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів слід відмовити, а зустрічний позов слід задовольнити з таких підстав. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. До повноважень сільських, селищних, міських рад, відповідно до ст. 12 ЗК України, у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Земельним кодексом України визначено, що використання землі в Україні є платним. Податковим кодексом України встановлено, що плата за землю є обов`язковим платежем у формі земельного податку та орендної плати за користування земельних ділянок державної та комунальної власності. Частиною 1 ст. 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Судом встановлено, що земельна ділянка комунальної форми власності загальною площею 2,3508 га, кадастровий номер: 0510136300:01:059:0040, за адресою: [ADDRESS] , була надана орендодавцем Вінницькою міською радою, в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Владімір Сервіс» на підставі договору оренди земельної ділянки від 06.06.2008 року (зі змінами від 03.09.2019 року). Згідно з п. 3.1 зазначеного договору оренди, строк дії договору встановлений до 30.08.2020 року (Т.1 а.с. 7-17). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2020 року за [PERSON] 05.09.2020 року зареєстровано право власності на нежитлові будівлі та споруди загальною площею 2463,7 м.кв., розташовані на земельній ділянці кадастровий номер: 0510136300:01:059:0040, за адресою: [ADDRESS] (Т.1 а.с. 35-36). Відповідно до вимог ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу (ч. 1 ст. 124 ЗК України). Згідно з ч. 3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 134 ЗК України встановлено, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі, зокрема, розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. 14.09.2020 року [PERSON] звернувся до Вінницької міської ради із заявою про надання в оренду вказаної земельної ділянки та просив укласти з ним договір оренди (Т.1 а.с. 94). 05.10.2020 року Департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради Скомаровському В.В. на його лист від 14.09.2020 року (вх. №С-01-94859) було повідомлено про те, що у зв`язку із необхідністю додаткового опрацювання листа стосовно укладення договору оренди земельної ділянки, термін розгляду листа від 14.09.2020 року продовжено. Про результати буде повідомлено додатково (Т.1 а.с. 95). 09.11.2020 року Департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради Скомаровському В.В. на його лист від 14.09.2020 року (вх. №С-01-94859) стосовно передачі земельної ділянки в користування по [ADDRESS] , повідомлено про те, що Департаментом був підготовлений та внесений на розгляд виконавчого комітету Вінницької міської ради відповідний проект рішення. Під час засідання виконавчого комітету, яке відбулося 08.10.2020 року, це питання було знято з розгляду без роз`яснення причин (Т.1 а.с. 96). Наведені вище обставини сторонами визнаються та не заперечуються, а тому не підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Частиною 16 ст. 123 ЗК України визначено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Слід зазначити, що питання про передачу в оренду земельної ділянки [PERSON] не було вирішено відповідним чином, оскільки воно було знято з розгляду (не залишено без розгляду і не було відмовлено у наданні земельної ділянки), що позбавило [PERSON] оскаржити у передбаченому законом порядку таке рішення Вінницької міської ради та призвело до порушення його права (як землекористувача) на укладення договору оренди земельної ділянки як власника об`єкта нерухомого майна, розташованого на вказаній земельній ділянці. Стаття 274 Податкового кодексу України передбачає, що ставка податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Згідно зі ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Відповідно до підпункту 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 29.06.2022 року [PERSON] було отримано повідомлення від Вінницької міської ради про нарахування збитків відповідно до Акту Комісії по визначенню та відшкодуванню безпідставно збережених коштів від 11.05.2022 року з додатками. Зокрема, Комісією встановлено, що [PERSON] використовується зазначена вище земельна ділянка площею 2,3508 га без оформлення у встановленому порядку права на таке користування, саме тому йому нарахована орендна плата у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки ділянки за 613 днів. У вказаному повідомлені [PERSON] було запропоновано сплатити збитки (безпідставно збережені кошти) на зазначений у повідомленні рахунок та роз`яснено, що у разі відмови добровільно відшкодувати завдані збитки, захист порушених прав та інтересів Вінницької міської територіальної громади буде здійснюватися в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст.157 ЗК України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 «Порядку призначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року (зі змінами) розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Надані суду позивачем за первісним позовом копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення не підтверджують обставин, що [PERSON] був належним чином повідомлений про час і місце засідання комісії. Також копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не підтверджує які саме листи були ним направлені (Т.1. а.с. 24). Крім того, з наведеного вище рекомендованого повідомлення вбачається, що 18.06.2022 року повідомлення було отримано «Одноралець» за адресою: [ADDRESS] , в той час, як в Акті про визначення розміру збитків від 11.05.2022 року (Додаток 2 до рішення виконавчого комітету міської ради від 19.05.2022 року № 982) зазначено, що засідання Комісії проводилось без участі [PERSON] , який повідомлений належним чином (повідомлення про виклик на засідання Комісії направлено за адресою місця реєстрації фізичної особи) (Т.1 а.с. 20-21). Матеріалами справи підтверджується те, що адресою місця реєстрації [PERSON] з 04.07.2019 року є: [ADDRESS] (Т.1 а.с. 50, 52, 54, 187-188). Таким чином, оспорюваний Акт про визначення розміру збитків від 11.05.2022 року стосовно [PERSON] (Додаток 2 до рішення виконавчого комітету міської ради від 19.05.2022 року № 982) складено Комісією, до складу якої він не входив, оскільки не міг з`явитися на засідання Комісії з поважних причин, а саме у зв`язку з неналежним його повідомленням про таке засідання. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1)протиправної поведінки; 2)шкоди; 3)причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4)вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно зі ст.156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов`язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки; е) використання земельних ділянок для потреб нафтогазової галузі; є) використання земельних ділянок для потреб надрокористування для геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислової розробки родовищ) загальнодержавного та місцевого значення та (або) видобування корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення та для будівництва і розміщення споруд/об`єктів, пов`язаних із зазначеним видом діяльності. Вказаний перелік підстав для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є вичерпним і не може бути розширений рішенням міської ради. Згідно зі ст.157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 (зі змінами), відшкодуванню підлягають: вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, включаючи незавершене будівництво; вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень; вартість лісових і дерево-чагарникових насаджень; вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних і протиселевих споруд; понесені витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Таким чином, предметом правового регулювання норм ст.ст. 156, 157 ЗК України та Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМ України від 19.04.1993 року № 284, є відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок законного вилучення земельних ділянок на користь інших осіб, їх тимчасового зайняття такими користувачами та обумовленого цим неодержання власником (позивачем) доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. П. «д» ч. 1 ст. 156 ЗК України встановлює, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Збитки відшкодовуються особою, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених Главою 24 ЗК України, та за процедурою, передбаченою Порядком затвердженим постановою КМ України від 19.04.1993 року № 284. Відповідно до ч. 4 ст. 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Визначення оспорюваним рішенням розміру збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на відповідачів за зустрічним позовом обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Позивачем за первісним позовом не доведено ухилення [PERSON] від укладання договору оренди земельної ділянки, наявність протиправної дії чи бездіяльності заподіювача шкоди та наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони, тому відсутня вина [PERSON] у завданні Вінницькій міській раді збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаної орендної плати) на оспорювану суму. Позивачем за первісним позовом також не надано суду доказів вжиття заходів спрямованих на уникнення збитків, зокрема, звернення з вимогою укласти договір оренди земельної ділянки, а в разі ухилення відповідача [PERSON] - з вимогою про спонукання до укладення договору оренди або про звільнення земельної ділянки, що зайнята без правовстановлюючих документів. З огляду на встановлені судом обставини справи, суд вважає, що несвоєчасна сплата [PERSON] орендної плати перебуває у причинному зв`язку з неналежним виконанням своїх повноважень та обов`язків відповідачами за зустрічним позовом, а саме щодо не розгляду належним чином (у встановленому чинним законодавством порядку та строки) заяви [PERSON] щодо передачі йому в оренду вказаної земельної ділянки та щодо укладення з ним відповідно договору оренди земельної ділянки. Що одночасно спростовує твердження представника позивача за первісним позовом та посилання на неправомірні (протиправні) дії [PERSON] щодо безоплатного користування останнім земельною ділянкою територіальної громади та неукладення саме ним договору оренди цієї земельної ділянки. Тому, суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з нього збитків - нарахованої суми безпідставно збережених коштів, визначеної Актом Комісії від 11.05.2022 року затвердженого оспорюваним рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №982 від 19.05.2022 року. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №982 від 19.05.2022 року «Про затвердження Актів визначення розміру збитків, заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді», в частині затвердження Акта визначення розміру збитків щодо [PERSON] (Додаток №2) є протиправним та підлягає скасуванню. З огляду на це первісний позов Вінницької міської ради задоволенню не підлягає. Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України,\~суму сплаченого\~судового збору\~за первісним\~позовом слід\~залишити за\~позивачем та\~відповідно стягнути\~з відповідачів\~за зустрічним\~позовом Вінницької\~міської ради\~та виконавчого\~комітету Вінницької\~міської ради\~в рівних\~частинах на\~користь [PERSON] \~витрати на\~оплату судового\~збору у\~розмірі 1488,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved