Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] \~звернулася до суду з позовом до [PERSON] ,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог на\~предмет спору,\~Гатненська сільська\~рада Київської\~області,\~Приватний нотаріус\~Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Леденьов\~Іван Сергійович,\~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно в\~порядку спадкування\~за заповітом,\~виділ частки\~в спадковому\~майні в\~натурі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер дід позивача - [PERSON] , спадкоємцем якого був батько позивача - [PERSON] (син [PERSON] ), який прийняв спадщину на підставі заповіту, але не оформив своїх спадкових прав, оскільки помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 5/6 частин спадкового майна. Спадкове майно складається з 5/6 незареєстрованого на праві власності житлового будинку по [ADDRESS] (позначеного в технічному паспорті під літ. «А», загальною площею 81,9 кв.м., житловою 54,5 кв.м.), з приналежними господарськими будівлями та спорудами: літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Е», сараю літ. «Є», погребу літ. «Г», вбиральні літ. «Д», колодязю №1, воріт з хвірткою металевих №1, огорожі №2, а також 5/6 двох земельних ділянок: 1) земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1533 га (кадастровий номер: 3222481601:01:012:0018), що розташована за адресою: [ADDRESS] ) земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.1598 га кадастровий номер: 3222481601:01:011:0061), що розташована за адресою: [ADDRESS] , які були власністю [PERSON] , 5/6 якого було успадковане за заповітом [PERSON] , але через смерть [PERSON] , ні [PERSON] ні відповідачка не встигли оформити документи на спадкове майно. 02.09.2019 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, нотаріус виніс постанову №638/02-31 від 02.04.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність (неподання нотаріусу) оригіналів правовстановлюючих документів: 1) щодо належності земельної ділянки з кадастровим номером 3222481601:01:012:0018 спадкодавцю, 2)на будинок по [ADDRESS] право власності не зареєстровано власником (спадкодавцем) згідно ст. 182 ЦК України. Враховуючи вище викладене, позивач просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що належало [PERSON] , спадкоємцем якого був [PERSON] , який прийняв спадщину на підставі заповіту, але помер [INFO] та не оформивши своїх спадкових прав, а саме на: 5/12 частин земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1533 га (кадастровий номер: 3222481601:01:012:0018), що розташована за адресою: [ADDRESS] частин земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1598 га (кадастровий номер: 3222481601:01:011:0061), що розташована за адресою: [ADDRESS] ; 5/12 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , позначеного в технічному паспорті під літ. «А», загальною площею 81,9 кв.м., житловою 54,5 кв.м., з приналежними господарськими будівлями та спорудами: літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Е», сараю літ. «Є», погребу літ. «Г», збиральні літ. «Д», колодязю №1, воріт з хвірткою металевих №1, огорожі №2, та виділити [PERSON] , в натурі, як окрему земельну ділянку, 5/12 частин земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1533 га (кадастровий номер: 3222481601:01:012:0018), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 19.11.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.01.2020 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 21.02.2020 року на виконання ухвали суду від 28.01.2020 року від Головного управління Держгеокадастру у Київській області надійшли витребувані судом документи. 26.02.2020 року на виконання ухвали суду від 28.01.2020 року від Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області надійшли витребувані судом документи. 02.03.2020 року на виконання ухвали суду від 28.01.2020 року від приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича надійшли витребувані судом документи. Ухвалою суду від 14.05.2021 року призначено по справі судову земельно-технічну експертизу та провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 24.12.2021 року поновлено провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 05.07.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника Гатненської сільської ради Київської області надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України\~(надалі -\~ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1\~ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. У відповідності до ч.1.ст.1266 Цивільного кодексу України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [INFO] помер дід позивача - [PERSON] , спадкоємцем якого був батько позивача - [PERSON] (син [PERSON] ), який прийняв спадщину на підставі заповіту, але не оформив своїх спадкових прав, оскільки помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Спадкове майно складається з 5/6 незареєстрованого на праві власності житлового будинку по [ADDRESS] (позначеного в технічному паспорті під літ. «А», загальною площею 81,9 кв.м., житловою 54,5 кв.м.), з приналежними господарськими будівлями та спорудами: літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Е», сараю літ. «Є», погребу літ. «Г», вбиральні літ. «Д», колодязю №1, воріт з хвірткою металевих №1, огорожі №2, а також 5/6 двох земельних ділянок: 1) земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1533 га (кадастровий номер: 3222481601:01:012:0018), що розташована за адресою: [ADDRESS] ) земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування титлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.1598 га кадастровий номер: 3222481601:01:011:0061), що розташована за адресою: [ADDRESS] , які були власністю [PERSON] , 5/6 якого було спадковане за заповітом [PERSON] , але через смерть [PERSON] , ні [PERSON] ні відповідачка не встигли оформити документи на спадкове майно. Відповідно до\~ст.1217 Цивільного кодексу України\~спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої\~статті 1258 Цивільного кодексу України\~визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України). Таким чином, внаслідок\~\~відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. 02.09.2019 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріус виніс постанову №638/02-31 від 02.04.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність (неподання нотаріусу) оригіналів правовстановлюючих документів: 1) щодо належності земельної ділянки з кадастровим номером 3222481601:01:012:0018 спадкодавцю, 2)на будинок по [ADDRESS] право власності не зареєстровано власником (спадкодавцем) згідно ст. 182 ЦК України. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої\~\~статті 1268 Цивільного кодексу України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок\~\~відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Згідно положень\~статті 1297 Цивільного кодексу України\~\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено п.4.18 Глави 10\~\~Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод\~(1950 р.), ратифікованою\~Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4\~ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з\~статтею 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом цієї норми цивільне право підлягає захисту в разі, коли сторони не перебувають між собою в зобов`язальних відносинах, і при цьому має місце його реальне оспорювання учасником цивільних відносин, унаслідок чого власник майна (у цьому випадку позивач) не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з існуванням сумнівів або претензій щодо спірного майна з боку третіх осіб. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON] , однак, у зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про задоволення позову та визнання за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що належало [PERSON] , спадкоємцем якого був [PERSON] , який прийняв спадщину на підставі заповіту, але помер [INFO] та не оформивши своїх спадкових прав, а саме на: 5/12 частин земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1533 га (кадастровий номер: 3222481601:01:012:0018), що розташована за адресою: [ADDRESS] частин земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1598 га (кадастровий номер: 3222481601:01:011:0061), що розташована за адресою: [ADDRESS] ; 5/12 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , позначеного в технічному паспорті під літ. «А», загальною площею 81,9 кв.м., житловою 54,5 кв.м., з приналежними господарськими будівлями та спорудами: літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Е», сараю літ. «Є», погребу літ. «Г», збиральні літ. «Д», колодязю №1, воріт з хвірткою металевих №1, огорожі №2. Щодо позовних вимог про виділення частки в\~спадковому майні\~в натуріслід зазначити наступне. Відповідно до\~ст. 361 ЦК України\~співвласники мають право самостійно розпоряджатись своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Як вбачається з висновку експерта № 29467/21-41 земельно-технічної експертизи Київського науково дослідного інституту судових експертиз існує технічна можливість розподілу земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0.1533 га, кадастровий номер 3222481601:01:012:0018, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між спадкоємцями померлого власника [PERSON] відповідно до часток, що зазначені в ухвалі суду, а саме: 5/12 [PERSON] , 7/12 - [PERSON] . Згідно висновку експерта запропоновано 2 варіанти розподілу земельної ділянки. Суд, дослідивши письмові докази, вважає доцільним застосувати варіант № 1 даної експертизи щодо розподілу спірної земельної ділянки, згідно якого: [PERSON] для ведення особистого селянського господарства пропонується ділянка S1 площею 0.0639 га (частка 5/12), що заштрихована рожевим кольором у Додатку №2 та обмежена лініями розподілу, що проходять: -від точки 3 довжиною 48.00 м до точки 4, від точки 4 довжиною 13.22 м до точки 9 по зовнішній межі земельної ділянки з кадастровим номером3222481601:01:012:0018; -від точки 9 довжиною 47.57 м до точки 8 по умовній межі; -від точки 8 довжиною 13.57 м до точки 3 по зовнішній межі земельної ділянки з кадастровим номером 3222481601:01:012:0018. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства пропонується ділянка S2 площею 0.0894 га (частка 7/12), що заштрихована рожевим кольором у Додатку №2 та обмежена лініями розподілу, що проходять: -від точки 1 довжиною 0.98 м до точки 2, від точки 2 довжиною 18.43 м до точки 8 по зовнішній межі земельної ділянки з кадастровим номером 3222481601:01:012:0018; -від точки 8 довжиною 47.57 м до точки 9 по умовній межі; від точки 9 довжиною 18.14 м до точки 5, від точки 5 довжиною 0.29 м до точки 6, від точки 6 довжиною 39.58 м до точки 7, від точки 7 довжиною 7.39 м до точки 1 по зовнішній межі земельної ділянки з кадастровим номером 3222481601:01:012:0018. Відповідно до\~ст.370 ЦК України\~співвласники мають право на виділ в натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до\~ст.364 ч.1 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. (\~ст.2 Цивільного процесуального кодексу України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.. (ст.\~\~5 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності дост.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3324,35 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved