Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 23 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків. Вказує, що з відповідачем по справі з 23.02.2018 по 23.12.2021 перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Протягом першого року їх сімейного життя складалося добре, однак з початку березня 2019 року сімейні стосунки між ними погіршились, що призвело до постійних сварок, моральної напруги у стосунках та, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. 25.05.2019 відповідач зібрав речі і залишив оселю, де вони проживали разом сім`єю. З того часу відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами [PERSON] , станом здоров`я, не піклується про фізичних і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самосійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, тому починаючи з 2019 року піклуванням та вихованням сина займається вона, оскільки відповідач почав ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків та зловживати азартнами іграми. 12.08.2020 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина, та станом на 09.11.2022 розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів становить 94596,00 грн. Натомість, вона забезпечила гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. Нагляд за станом здоров`я дитини здійснює тільки вона, також намагається максимально забезпечувати всі потреби дитини, займається його вихованням, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, купує одяг, взуття, інші необхідні речі, докладає всіх зусиль, щоб дитина отримувала відповідне для його віку та потреб харчування та освіту. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно поштових повідомлень, а.с. 37-38, 47-48, 58-59 а також за допомогою оголошень про виклик відповідача, які було опубліковано на сайті Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а.с. 51, 57, 64, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надавав. Представник третьої особи виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради Кушнір С. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, та надав висновок від 02.02.2023. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 09-00 год. 02.02.2023, за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.04.2023 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10-00 год. 06.06.2023. 06.06.2023 постановлено ухвалу суду про відкладення розгяду до 09-30 год. 26.06.2023, у зв`язку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 26.06.2023 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 23.02.2018 Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.02.2018 (а.с. 13), який було розірвано 23.12.2021, відповідно до рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 11-12). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.03.2018 Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] народився [PERSON] , у відомостях про батьків зазначено: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с. 9). 12.08.2020 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ, відповідно до якого стягуються аліменти з [PERSON] , [INFO] , на утримання та у власність дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.07.2020 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за судовим наказом 215/4439/20 від 12.08.2020, виданого Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, борг станом на 09.11.2022 становить 94596,00 грн. (а.с. 19). Згідно довідки від 02.08.2022 відділення поліції №5 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, в ході перевірки було встановлено, що [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , чи в змозі він виплачувати аліментів, та з яких причин не сплачує аліменти на користь [PERSON] не надалось можливим, у зв`язку з тим, не вдалось встановити місце знаходження [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, в діях [PERSON] , формально вбачається склад злочину, передбаченого ст. 164 КК України, також те, що в діях [PERSON] , не встановлено ознак злісного ухилення від сплати аліментів, тому ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перевірка за заявою завершена (а.с. 16). Відповідно до довідки за вих.№60 від 23.11.2022, виданої КЗДО (ясла-садок) №158 КМР, [PERSON] відвідує КЗДО №158 КМР з 02.09.2019. За цей період дитина відвідувала дві групи: групу №1, ранній вік, вихователь - [PERSON] , та групу №8, вихователь - [PERSON] , [PERSON] . Інформація надається за характеристиками педагогів двох груп. В період з 02.09.2019 по теперішній час батько [PERSON] не приймав участь в навчально-виховному процесі КЗДО №158 КМР, а саме жодного разу не приводив і не забирав дитину з садочка, не цікавиться життям та успіхами дитини в дошкільному закладі, не відвідував батьківські збори. Так як в цей період був період карантину та воєнного стану, освітній процесі в закладі організовувався у дистанційному форматі з використанням освітньої платформи Viber групи, [PERSON] в чаті батьків не зареєстрований. Вихованням дитини займаються мама [PERSON] , бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Дитина з радістю реагувала на прихід мами. Зі слів дитини зрозуміло, що між дитиною та мамою теплі, добрі стосунки. Можна зробити висновки, що мама відповідально піклується про здоров`я дитини, її фізичний, моральний розвиток, навчання, створює належні умови для життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини (а.с. 15). У висновку виконкому Тернівської районної у місті ради № 1/31-51 від 02.02.2023 вказано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . 30.01.2023 спеціалістами служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради було здійснено вихід за адресою місця проживання позивача, а саме: [ADDRESS] , та встановлено, що санітарно-гігієнічний стан помешкання у задовільному стані. Для життя та розвитку дитини створені всі необхідні умови. Малолітній [PERSON] забезпечений усім необхідним: одягом та взуттям відповідно до сезону, іграшками та розвиваючою літературою. За даною адресою також проживають дідусь, гр. [PERSON] , та бабуся, гр. [PERSON] , які приймають активну участь у вихованні дитини. В родині склалися теплі та доброзичливі стосунки. Зі слів [PERSON] встановлено, що у березні 2019 року шлюбні відносини між нею та її чоловіком, гр. [PERSON] фактично припинені і з 25.05.219 батько дитини почав проживати окремо від родини. З того часу відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами [PERSON] , станом його здоров`я, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним, не створює умов для отримання ним освіти і все це у сукупності шкодть інтересам малолітнього [PERSON] . Також, спеціалістами служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради було здійснено вихід за місцем проживання відповідача, [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , встановлено, що за вказаною адресою [PERSON] не проживає з 2020 року, місце його проживання/перебування не відоме. Поспілкуватися з відповідачем та встановити усі обставини справи, обстежити його умови проживання спеціалістам служби у справах дітей не вдалося. Враховуючи вищезазначене, прийняття рішення щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] . [INFO] , просять залишити на розсуд суду з урахуванням найкращих інтересів дитини, що також підтверджується актом обстеження умов (а.с. 28-29). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 5 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Відповідно до пунктів 1-3 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений батьківських прав, у разі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Також, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 09.11.2022 [PERSON] має загальну заборгованість по аліментам в розмірі 94596,00 грн., та який жодного разу не сплачував аліменти. Аналізуючи надані докази та норми права, та дослідивши додані докази до позову, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , будучи батьком малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме недбало ставиться до дитини, його здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує всім необхідним, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, та самоусунувся від реалізації своїх батьківських прав та ухиляється від їх виконання по відношенню до сина, оскільки не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про нього, не проявляє батьківської турботи та піклування, участі в житті сина не приймає, долею дитини не цікавиться, тому суд вважає необхідним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного, ст. ст.150, 164, 169, 191 СК України,

Outcome: approved