Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

03.05.2023 позивачка звернулася до суду із позовною заявою, вказуючи, що вона 18.02.1995 уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 27.08.2018 шлюб було розірвано. До повноліття дітей відповідач сплачував на її користь аліменти. В даний час менший син [PERSON] будучи повнолітнім продовжує навчання у Білоцерківському національному аграрному університеті, екологічному факультеті, на денній формі, строк навчання з 05.09.2022 по 30.06.2026. В добровільному порядку відповідач відмовився сплачувати аліменти. Позивачка, посилаючись на вищевикладені обставини та ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 4, 175-177 ЦПК України, просить суд стягнути на її користь аліменти на повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 09.05.2023 у цивільній справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами на 09.06.2023. Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст.278 ЦПК України. Відповідач скористався своїм правом та 05.06.2023 направив на адресу суду відзив, яким просить суд частково задовольнити позовні вимоги та стягувати з нього аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до припинення навчання сина, але не більше як до 23 років. Мотивує свою позицію тим, що він сплачує аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів (а.с. 31-33). Станом на 09.06.2023 позивач та відповідач належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи судом ( а.с. 46, 47). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін суду не надходило. З огляду на вказане суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача викладену у позові та відповідача зазначену у відзиві, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . Батьком якого є відповідач - [PERSON] . Позивачка [PERSON] матір дитини ( а.с.9). [PERSON] станом на час розгляду справи є повнолітнім та продовжує навчатися в Білоцерківському національному аграрному університеті, екологічний факультет, на 1 курсі денної форми навчання, на бюджетній основі без отримання стипендії. Термін навчання з 05.09.2022 по 30.06.2026 ( а.с. 10). Згідно з доводами позивачки, наведеними у позовній заяві, дитина не отримує стипендію та не має інших доходів і перебуває на утриманні матері. Сторони не домовилися про сплату аліментів у досудовому порядку. Відповідач частково заперечуючи проти стягнення аліментів, вказує у своєму відзиві, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки його доходів, оскільки він має малолітнього сина на утримання якого з нього стягуються аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку, на ствердження чого надав суду рішення Корсунь-Шевченківського суду Черкаської області ( 34-35). Рішення суду надане відповідачем належним чином не засвідчене. Однак відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру, тому до матеріалів цивільної справи судом приєднано рішення суду роздруковане з ЄДРСР з повним доступом ( а.с.48-51). В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із тих міркувань, що відповідно до ст. 199 СК України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. На звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час [PERSON] на даний час є повнолітнім, потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки він навчається на денній формі, стипендії не отримує, не досяг 23 років, ніде не працює, інших джерел доходів він не має. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У позовній заяві позивачка просить суд встановити виплату аліментів у розмірі частки доходу ( заробітку). Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, судом враховуються наступні обставини, зокрема: відповідач є особою працездатного віку, та з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] сплачує аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини ( а.с. 48-51). Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. Із урахуванням вище наведеного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду і на період навчання [PERSON] до досягнення 23 років. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, оскільки на період навчання він не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання ( канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям та який зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця. Відповідно до наведених обставин та норм чинного законодавства суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст.183 СК України присудити стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років, щомісячно, що є адекватним та співмірним з урахуванням всіх наведених вище обставин. Визначений розмір аліментів, є реальним і дає змогу підтримати повнолітню дитину для забезпечення його життєдіяльності. Щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивач в силу закону звільнена від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі - 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial