Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

У лютому 2023 року представник позивача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - позивач, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування») звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) за вимогами якого просив стягнути з відповідача на користь позивача 23756,65 грн. суму майнової шкоди, а також судовий збір у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 03.12.2021 між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №577/21-Тз/Хр, згідно якого ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «КІА» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 06.09.2022 в м. Києві на вул. Богатирській сталася ДТП за участю автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «КІА» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Пежо», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2022 (справа 756/8306/22). Внаслідок даної ДТП автомобілю «КІА», д.н.з. [NUMBER] були спричинені значні механічні пошкодження, а його власнику - завданий матеріальний збиток. Вартість матеріального збитку згідно Рахунку № 0000007389 від 12.09.2022, наданого ПАТ «УАК «філія «Автомобільний центр Київ» склав 23 756,65 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало на користь страховика 23 756,65 грн. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER] не була застрахована, то розмір збитку, що підлягає стягненню з відповідача, складає 23756,65 грн. Ухвалою суду від 21.02.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а відповідачу направлено додатково копію позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. 30.03.2023 представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач не визнає позовні вимоги та заперечує проти них у повному обсязі з наступних підстав. На переконання представника, позивачем обрано неналежний спосіб захисту, зокрема стягнення шкоди в порядку регресу. Посилається на те, що розмір шкоди є недоведеним, несправедливим, неспівмірним завданій шкоді. Страховий акт наданий позивачем складений 13.09.2022, через тиждень після ДТП і не містить інформації про проведення огляду пошкодженого автомобіля. Рахунок-фактура від 12.09.2022 не є належним доказом розміру шкоди та причинного зв`язку між ДТП, винуватцем у якому був [PERSON] та рахунком на ремонт, виставленим ПрАТ «Укравто» від 12.09.2022. Крім того, [PERSON] не було повідомлено про час та місце огляду автомобіля. 07.04.2023 представником позивача подано відповідь на відзив, в якій посилається а безпідставність доводів відзиву. Вказує, що витрати, які поніс позивач в сумі 23756,65 грн є доведеними, вказані кошти були перераховані на станцію технічного обслуговування, де ремонтувався пошкоджений автомобіль «КІА», д.н.з. [NUMBER] (на підставі рахунку СТО від 12.09.2022, наданого ПАТ «УАК» філія «Автомобільний центр Київ», що підтверджується платіжним дорученням № 47743220 від 13.09.2022. Виклик особи на огляд це право оцінювача, а не обов`язок і за умови, що є спірні питання- потреби. Проте, при проведенні огляду жодних потреб на виклик відповідача у оцінювача не виникало. Вказує, що відповідно до ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачена відповідальність суб`єктів оціночної діяльності за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна. 18.05.2023 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказано, що позивачем не доведено розмір шкоди та наявність причинного зв`язку між ДТП та визначеним розміром шкоди, що є підставою для відмови у позові, як і обрання неналежного способу захисту. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. 03.12.2021 між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №577/21-Тз/Хр, предметом якого стали майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаним у розділах 5 та 6 цього Договору. Відповідно до розділу 5 Договору застрахованим є транспортний засіб «КІА Sportage» д.н.з. [NUMBER] , серія та номер свідоцтва [NUMBER] , номер кузова (шасі) [NUMBER] , 2001 року випуску, сірого кольору. За умовами цього Договору страховими ризиками є: викрадення, збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, збитки внаслідок інших подій (розділ 7 Договору). Згідно розділу 10 Договору страхова сума складає 618936,00 грн. Строк дії договору з 03.12.2021 по 03.12.2027. 06.09.2022 о 11 год. 40 хв. гр. [PERSON] по вул. Богатирська, 17 у м. Києві, керуючи автомобілем «Renault» д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Peugeot » д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який в свою чергу внаслідок удару здійснив зіткнення з автомобілем «Кіа» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що знаходився попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій [PERSON] , порушивши п. 13.1 ПДР, вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Зазначені обставини встановлені постановою Оболонського районного суду міста Києва від 07.10.2022 у справі № 756/8306/22, за якою [PERSON] , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 - 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 06.09.2022 страхувальник [PERSON] звернувся до позивача із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та з заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Як вбачається з Рахунку -фактури № 0000007389 від 12.09.2022, наданого ПрАТ «УАК «філія «Автомобільний центр Київ», вартість відновлюваних робіт автомобіля «Кіа» д.н.з. [NUMBER] , складає 23765,65 грн., що також підтверджено Актом виконаних робіт № ЗНМS252484 від 27.10.2022. Позивачем складено розрахунок страхового відшкодування від 13.09.2022 та страховий акт № 006.01326022-1, за яким сума відшкодування склала 23765,65 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало кошти в сумі 23 756,65 грн. на рахунок ПрАТ «УАК «філія «Автомобільний центр Київ» на відновлювальний ремонт автомобіля «Кіа» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № 47743220 від 13.09.2022, з призначенням платежу «страх. виплата [PERSON] , Акт № 006.01326022-1, від 13.09.2022р. зг.рах. № 0000007389 від 12.09.2022р. в т.ч. ПДВ. Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] не була застрахована. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 26 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 по справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) дійшла висновку про те, що згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30.01.2019 у справі № 755/9320/15-ц та постанові від 02.06.2021 у справі № 755/518/19. Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст. 37 вказаного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, судом встановлено, що відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яким заподіяно майнову шкоду автомобілю, застрахованому за договором добровільного страхування між позивачем (страховиком) та власником (страхувальником) пошкодженого автомобіля, позивач сплатив страхове відшкодування на відновлення пошкодженого автомобіля, відповідно до позивача перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України, в межах фактичних витрат. Виходячи із вищевикладеного, оскільки на даний час позивачем доведено здійснення страхового відшкодування, яке становить 23756,65 грн., відповідачем не доведено здійснення добровільного відшкодування завданої шкоди та не спростовано докази позивача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наданими доказами та такими, що підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved