Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, який, уточнивши позовні вимоги, мотивує тим, що позивач є власником нежитлового приміщеня за адресою [ADDRESS] та орендарем земельної ділянки за цією ж адресою. Відповідачами було самовільно встановлено металеву огорожу на земельній ділянці, яку орендує позивач у Сумської міської ради. Звертався до відповідачів з питання знесення паркану, однак отримав відмову. Неодноразово звертався до різних органів щодо відновлення свого порушеного права, але безрезультатно. Окрім неможливості користуватися земельною ділянко. Яка перебуває у його користуванні, також несе матеріальні витрати, оскільки сплачує орендну плату за земельну ділянку, якою користується інша особа, в розмірі 16036,28 грн. за період з 12.08.2015 по 2022 рік. Крім того, позивач не міг користуватись орендованою земельною ділянкою, не отримував дохід, який міг би отримувати користуючись нею, постійно перебував у стресі у зв?язку із конфліктом із сусідами, які не бажають прибирати огорожу. Такими діями відповідачів йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 100\~000 грн. Просить зобов?язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0136га з кадастровим номером 5910136300:08:002:0044 шляхом ждемонтажу самовільно встановленої металевої огорожі між суміжними земельними ділянками сторін на [ADDRESS] та [ADDRESS] . Стягнути собідарно з відповідачів на його користь витрати за користування земельною ділянкою в сумі 16\~036,28 грн. та 100\~000 грн. моральної шкоди. Ухвалою Ковпківського районного суду м. Суми від 15.09.2022 направлено справу за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13.10.2022 відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче засідання. 15.11.2022 за клопотанням відповідача підготовче засідання відкладено. 01.12.2022 відкладено судове засідання у зв?язку із оголошенням повітряної тривоги. 09.01.2023 у зв?язку з витребуванням доказів оголошено перерву у засіданні. 07.02.2023 протокольною ухвалою суду задоволено клопотання про заміну співвідповідача належним, відкладено підготовче засідання у зв?язку із залученням співвідповідача. 20.03.2023 відкладено підготовче засідання у зв?язку із оголошенням повітряної тривоги. 05.04.2023 протокольною ухвалою суду прийнято уточнену позовну заяву. Ухвалою від 05.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 19.04.2023, 05.05.2023 оголошено перерву у судовому засіданні у зв?язку із закінченням процесуального часу. Протокольною ухвалою від 05.05.2023 заяву про зменшення позовних вимог повернуто позивачу без розгляду. 24.05.2023 відкладено судове засідання за клопотанням представника позивача. 07.06.2023 відкладено судове засідання у зв?язку з неявкою представника позивача. Ухвалою суду від 19.06.2023 закрито провадження у частині вимог до ПТКФ «Александра - М» у зв?язку з тим, що ці вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала із зазначених підстав. Додатково пояснила, що [PERSON] , яка є директором ПТКФ «Александра - М», було встановлено огорожу на території орендованої позивачем земельної ділянки. В добровільному порядку вона відмовляється прибирати цю огорожу. Представник відповідачів у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, пояснив, що огорожа була встановлена ще до того часу, як позивачем було орендовано сусідню земельну ділянку, встановлення огорожі не потребує дозволів. Межові знаки земельної ділянки позивача не встановлені. Зазначає, що наявні підстави для застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску строку позовної давності, оскільки розрахунки позивача за користування відповідачем земельної ділянки за період з 2015 по 2022 рік знаходяться поза межами позовної давності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 12.08.2015 Сумською міською радою з ФОП [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0136га з кадастровим номером 5910136300:02:006:0044 за адресою: [ADDRESS] . Договір оренди укладено до 08.07.2020. Додатковою угодою до цього договору від 19.06.2020 продовжено термін дії договору з 08.07.2020 на п?ять років (а.с. 5-12). На частині орендованої позивачем земельної ділянки встановлена огорожа, наявність якої перешкоджає у доступі позивачу до орендованої земельної ділянки. На підтвердження встановлення металевої огорожі на земельній ділянці, яку орендує позивач, позивачем надано викопіювання щодо земельної ділянки, складене ФОП [PERSON] , фотокартки із зображенням огорожі (а.с. 19, 20). Відповідно до плану встановлення меж, виготовленого на замовлення позивача інженером землевпорядником [PERSON] , площа земельної ділянки, до якої у позивача відсутній вільний доступ, складає 0,0021га (а.с. 229-232). 11.10.1996 представництво фонду державного майна України у м. Суми уклало з Приватною виробничо комерційною фірмою «Александра - М» договір купівлі продажу нежитлового приміщення у [ADDRESS] загальною площею 200 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 400 кв.м., яка належить до земель міського земельного фонду. Відповідно до п. 5.7 договору покупець зобов?язаний навколо будівлі поставити огорожу, провести благоустрій території (а.с. 135-136). Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав КП «Сумське міське БТІ» право власності на зазначене нежитлове приміщення зареєстроване за ПТКФ «Александра - М» 13.01.2011 (а.с. 137). Відповідачем надано викопіювання з плану розміщення земельної ділянки відповідача (а.с. 138-139). Станом на час розгляду справи земельна ділянка під нерухомим майном по [ADDRESS] , не сформована. Відповідно до відповіді Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 31.01.2023, наданої на запит суду, у департаменті відсутня інформація щодо зареєстрованого права власності на земельні ділянки за ПТКФ «Александра - М» чи укладених договорів оренди земельних ділянок між Сумською міською радою та цією юридичною особою (а.с. 171). Протягом 2020-2022 років плата за землю (земельний податок з юридичних осіб) сплачувалась ПТКФ «Александра - М» (а.с. 143-145). ФОП [PERSON] звертався 22.06.2020 до Сумської міської ради з проханням провести перевірку щодо встановленого металевого паркану на орендованій земельній ділянці (а.с. 13). Листом від 21.07.2022 управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради йому була надана відповідь, що управлінням було направлено [PERSON] лист щодо демонтажу у добровільному порядку розміщеної огорожі. У зв?язку зі скасуванням за рішенням суду Порядку демонтажу незаконно встановлених/розміщених елементів благоустрою, тимчасових (металевих) гаражів, тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, побутового, соціального та іншого призначення на території м. Суми неможливо провести роботи по демонтажу вказаного об?єкта. Рекомендовано звернутися до суду (а.с. 13-14). Позивач звертався до голови Сумської ОВА з проханням здійснити перевірку по факту встановленої огорожі. На його звернення 30.06.2022 була надана відповідь, що в період воєнного стану проведення перевірок не здійснюється. Рекомендовано звернутися до суду (а.с. 15-16). З цього ж питання 22.06.2022 позивач звертався до начальника Сумського РУП ГУНП в Сумській області. За результатами розгляду заяви повідомлено, що було здійснено вихід на місце та проведено бесіду з сином [PERSON] , який пояснив, що мати є власником земельної ділянки, на якій розташований паркан, та має всі документи на ділянку. Паркан був встановлений на меж і із земельною ділянкою, яку орендує [PERSON] . За результатами проведеної перевірки прийнято рішення про припинення подальшого розгляду звернення (а.с. 17-18). Протягом періоду з вересня 2015 року по 2022 рік позивач здійснював нарахування суми грошового зобов?язання з орендної плати за земельну ділянку та сплачував орендну плату, що підтверджується копіями податкових декларацій з плати за землю, копіями платіжних доручень про сплату. У тому числі у 2015 році сплачено 2907,52 грн. у 2016- 8722,55 грн., у 2017 році 9245,90 грн., у 2018 2021 роках по 13\~568,34 грн. щорічно, у 2022 році 23\~984,04 грн., (а.с. 23-38, 233-240). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до статті 415 ЦК України землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором. Землекористувач зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що на орендованій позивачем земельній ділянці встановлена металева огорожа. За поясненнями, наданими у відзиві на позовну заяву, встановлення огорожі було здійснено на виконання умов пункту 5.7 договору купівлі продажу нежитлового приміщення від 11.10.1996. З матеріалів справи вбачається, що позов заявлено до двох відповідачів - ПТКФ «Александра - М», яка є власником нежитлового приміщення, розташованого на сусідній з позивачем земельній ділянці, та [PERSON] , яка є посадовою особою зазначеної юридичної особи її керівником. В обгрунтування позовних вимог до [PERSON] представник позивача зазначає, що саме нею була встановлена огорожа. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 48 ЦПК України\~визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Всупереч вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України позивачем не доведено, що саме [PERSON] , як фізичною особою, а не посадовою особою та власником ПТКФ «Александра - М», встановлено спірну огорожу та порушено права позивача. З матеріалів справи вбачається, що на сусідній з орендованою позивачем земельною ділянкою розташоване нежитлове приміщення, яке належить ПТКФ «Александра - М». Право власності чи користування на земельну ділянку по [ADDRESS] не зареєстроване за вказаним товариством, однак воно регулярно сплачує земельний податок за користування цією земельною ділянкою. Тобто [PERSON] , як фізична особа, не має безпосереднього зв?язку зі спірними правовідносинами, оскільки не є власником або користувачем нерухомого майна або земельної ділянки по [ADDRESS] . [PERSON] як посадова особа, керівник ПТКФ «Александра - М» враховуючи положення ст. 48 ЦПК України не може бути відповідачем у справі, що розглядається в порядку цивільного судочинства. Провадження в частині вимог позивача до ПТКФ «Александра - М» ухвалою суду було закрито та роз?яснено позивачу що спір у цій частині віднесено до юрисдикції господарського судочинства. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його прав з боку [PERSON] у користуванні земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , відтак, відсутні підстави для зобов?язання її демонтувати встановлену огорожу. Позовні вимоги про стягнення витрат за користування земельною ділянкою та моральної шкоди є похідними від вимоги про усунення перешкоду у користуванні майном, а тому також задоволенню не підлягають. У зв?язку з відмовою у задоволенні позову на підставі ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не розподіляються.

Outcome: dismissed