Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Стислий виклад\~позиції позивача У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що за рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 15.11.2018 р. шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Від шлюб мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої за рішенням вищевказаного суду від 10.08.2017 р. з позивача присуджено стягнення аліментів на користь відповідачки в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . Наразі донька проживає з позивачем та знаходиться на його повному утриманні, тоді як відповідачка з донькою не проживає, допомоги на її утримання не надає, але продовжує отримувати аліменти на свою користь. За казаних обставин, позивач вважає, що факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з його боку на користь відповідача, а стягнення аліментів з нього можливо припинити за рішенням суду. У зв`язку з наведеним позивач просить припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідачки на утримання дитини [PERSON] , [INFO] присуджених за рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 10.08.2017 р. з дня набрання рішенням законної сили. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 28.04.2023р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.14). Позиції учасників\~судового провадження Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачка копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження отримала 17.05.2023р. (а.с.16), в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направила. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.05.2008 р. (а.с.5). За рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 10.08.2017р. з позивача на користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його всіх видів доходу, але менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.08.2017р. і до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] (а.с.4). Згідно довідки Вовчанської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області №195 від 10.04.2023 р. [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до паспортних даних позивача [PERSON] він зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.8). Водночас, як видно з інформації з Єдиного державного демографічного реєстру №50563 від 27.04.2023 р. відповідачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.13). Мотиви суду Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). У ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. Як убачається з матеріалів справи з позивача на користь відповідачки за рішенням суду стягнуті аліменти на утримання доньки. Зазначене рішення набрало законної сили 21.08.2017р. та підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За нормами ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Так, зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Як видно зі змісту рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 10.08.2017р. на час його ухвалення дитина [PERSON] проживала спільно з матір`ю в [ADDRESS] , тоді як з матеріалів у даній справі вбачається, що нині дитина проживає [ADDRESS] , що є місцем проживання позивача, тобто батька дитини. Згідно ст.273 Сімейного кодексу України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273\~СК України має на меті скасування їх присудження. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні, а також те, що позивачем обраний ефективний спосіб захисту своїх прав, зокрема припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, що відповідає позиції Верховного Суду у постанові від 04.09.2019 р. при розгляді справи №711/8561/16-ц. Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що оскільки неповнолітня донька сторін наразі проживає з позивачем за однією адресою, що свідчить про те, що вона повністю знаходиться на його утриманні, тому встановлення обставин щодо зміни місця проживання дитини з батьком і є тими обставинами, які мають істотне значення для звільнення платника аліментів від сплати аліментів, які він сплачує на користь відповідачки, також враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, дійшов висновку за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання доньки, а відтак позов підлягає задоволенню. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір сплачений останнім в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved