Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

У січні 2023 року представник позивача Романенко О.Є., представляючи інтереси позивача Національної академії внутрішніх справ (далі НАВС), звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі в розмірі 85751,29 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 14180,12 грн. та трьох відсотків річних від несплаченої заборгованості в сумі 4190,20 грн., а всього просить стягнути з відповідача на користь позивача 104121,61 грн., а також просить покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що НАВС та [PERSON] 09 липня 2019 року уклали договір про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у Національній академії внутрішніх справ. Договір укладено за заявою відповідача та на виконання вимог п. 6 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою КМУ від 12.04.2017 № 261 та наказу МВС України від 17.07.2017 № 593 «Про затвердження Примірної форми договору про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року». Відповідно до договору відповідач зобов`язався протягом одного року з дня підписання договору, тобто до 08 липня 2020 року сплатити НАВС 85751,29 грн. витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі. Однак відповідач не сплатив коштів у передбачений договором строк, чим порушив взяті на себе зобов`язання. У зв`язку з вищезазначеним представник позивача змушений був звернутися з даним позовом до суду про стягнення вказаних коштів з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від несплаченої заборгованості. Ухвалою судді Носівського районного суду від 06 лютого 2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 04 квітня 2023 року (а. с. 25). Ухвалою\~\~ суду\~\~ від\~\~ 04\~\~ квітня\~\~\~ 2023 розгляд справи відкладено до 12 червня 2023 року (а. с. 35). Представник позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 41), про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, не просив про розгляд справи за його відсутності. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою представника позивача суд постановив 12 червня 2023 року ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок. Відповідно до договору про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ від 09 липня 2019 року, укладеного між Національною академією внутрішніх справ та [PERSON] , [INFO] , останньому було надано розстрочку сплати суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі на суму 85751 грн. 29 коп., а [PERSON] зобов`язався сплатити заборгованість протягом одного року з дня підписання цього договору (а. с. 9). Відповідно до п. 2.1 вищевказаного договору про розстрочення суми відшкодування особа погашає суму заборгованості не пізніше 20-го числа кожного місяця рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому укладено договір про розстрочення. Згідно з п. 4.2 вищевказаного договору про розстрочення суми відшкодування цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до повного погашення розстрочених сум заборгованості, за винятком випадків дострокового розірвання такого договору про розстрочення. Відповідно до заяви [PERSON] від 09 липня 2019 року останній вказав, що\~ навчався в Національній академії внутрішніх справ з 16 серпня 2016 року по 10 липня 2019 року, відрахований з НАВС за власним бажанням. Суму витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, яка становить 85751,29 грн., він\~ визнає у повному обсязі та бажає сплатити її добровільно, але у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем сплатити всю суму одразу не має можливості. У цій заяві [PERSON] просив надати йому можливість сплачувати суму заборгованості частинами, зобов`язався погасити суму витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, до 10 липня 2020 року (а. с. 8). Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від 19 січня 2023 року заборгованість [PERSON] складає: основна сума заборгованості за договором 85751,29 грн., інфляційне збільшення 14180,12 грн. та 3% річних 4190,20 грн., а всього 104121,61 грн. (а. с. 5-6). Згідно із повідомленням начальника Відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної академії внутрішніх справ Гуцалюка С. [PERSON] не відшкодував суму фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до постанови КМУ від 12.04.2017 № 261. Загальна сума заборгованості становить 85751,29 грн. (а. с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 5 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до п. 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 12.04.2017, цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі-контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі-поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. За змістом пунктів 2-4, 8 зазначеного Порядку витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Надані представником позивача докази, а саме: копія договору про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ, повідомлення начальника ВФЗБО-головного бухгалтера НАВС, копія статуту НАВС, розрахунок заборгованості [PERSON] з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, копія заяви [PERSON] від 09 липня 2019 року, суд вважає належними доказами, оскільки вони обґрунтовують позовні вимоги. На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, ураховуючи, що відповідачем не подано до суду жодного доказу, який би спростовував повністю чи частково вимоги позивача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved