Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

14\~грудня 2017\~року [PERSON] \~звернулась до\~Приморського районного\~суду м.\~Одеси з\~позовом до\~ [PERSON] про\~відшкодування матеріальної\~та моральної\~шкоди заподіяної\~внаслідок залиття\~квартири розташованої на другому поверсі, за адресою: [ADDRESS] . Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона є власницею житлової квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору дарування від 23.09.1998 року зареєстрований в державному реєстрі за № 1-283. 09.11.2017 року відбулося залиття її квартири, що підтверджується Актом комісії у складі Начальника ПУ № 12 КП ЖКС «Фонтанський», майстра з поточного ремонту ПУ № 12 [PERSON] , майстра з експлуатації ПУ № 4 [PERSON] , сантехника [PERSON] , в якому зазначено що в вищевказаній квартирі є сліди залиття на кухні намокання стелі, здуття покраски стелі, прояви сирості, стеля та стіни залиті водою, протікання зі стелі, від неоднократного залиття сталося обвалення частини стелі до дранки над газовим котлом, через залиття сталося замикання електропроводки, також видно залиття в сумісному санвузлі, намокання стелі, прояви плісняви, обрушення частини стелі. Над вищезазначеною квартирою знаходиться квартира [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Згідно з висновком (ED2514-1-885.17 від 21.11.2017р.) експертного дослідження про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт пошкоджених стін та стелі у квартирі [ADDRESS] , що надала експерт [PERSON] (свідоцтво № 1351 МЮУ від 29 травня 2009 року), розмір завданої матеріальної шкоди становить 26\~950 (двадцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. Позивач посилалась на те, що відповідач добровільно завдані збитки відмовляється відшкодувати, а тому змушена була звернутись до суду з дійсним позовом. 04 січня 2018 року по справі відкрито провадження, встановлено загальний порядок розгляду справи. 05 березня 2018 року від Відповідача до суду надійшли заперечення, у відповідності до яких позивні вимоги не визнала, просила в задоволенні вимоги відмовити. Також надала до суду заяву про застосування позовної давності. 03 травня 2018 року від Позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. 15 травня 2018 року та 18 травня 2018 року від представника Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення матеріальної та моральної шкоди, у відповідності до якого зазначено, що доводи Позивача є непереконливими, оскільки наявні в матеріалах докази, та викладені нею обставини справи не підтверджують сукупність необхідних складових для притягнення Відповідачки до цивільної відповідальності. 20\~червня 2018\~року позивачкою\~уточнені вимоги,\~шляхом звернення\~до суду\~з заявою\~про збільшення\~позовних вимог. Позивачка просить\~стягнути з\~відповідача матеріальну\~шкоду завдану\~внаслідок залиття\~квартири у\~розмірі 146\~768\~ гривень,\~моральну шкоду\~в розмірі\~25000\~гривень та\~судові витрати. 31 липня 2018 року відповідачка надала відзив на уточненні позовні вимоги. Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного суду Одеської області від 13 листопад 2018 року. Ухвалою суду від 24 січня 2019 року ухвалено вважати необґрунтованою заяву [PERSON] про відвід судді. Зупинено провадження до розгляду заяви про відвід судді Чернявської Л.М. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Домусчі Л.В.) відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Чернявської Л.М. по цивільній справі. Ухвалою суду від 31 січня 2019 року поновлено провадження по справі. 04 лютого 2019 року [PERSON] подав заяву про вступ у справу на стороні відповідача, в якій він просить залучити його до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, посилаючись на те, що він проживає та зареєстрований в квартирі відповідача, яка є його дружиною, а тому рішення по справі може вплинути на його права та обов`язки. Ухвалою від 14 травня 2019 року залучений до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року частково задоволено клопотання адвоката Дунар Тетяни Юріївни, яка представляє інтереси [PERSON] про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Проведення експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України поза межами суду, у зв`язку з характером досліджень на підставі матеріалів справи, яка постановою Одеського апеляційного суду від 28 січня 2020 року залишена без змін. 16 квітня 2020 року до суду надійшов лист Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про погодження строків проведення експертизи, а також клопотання про надання додаткових матеріалів. В зв`язку з чим надіслано до виконання копію клопотання експерта про надання додаткових матеріалів та рахунок вартості експертизи для проведення оплати. 09 червня 2020 року до суду надійшов лист експертної установи про залишення без розгляду ухвали про призначення експертизи, оскільки додаткові матеріали не були отримані та не сплачено рахунок вартості проведення експертизи. Ухвалою суду від 11 червня 2020 року поновлено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. 06 серпня 2020 року відповідачем подано до суду заяву про закриття провадження у справі в порядку ст. 255 ЦПК України. Ухвалою суду від 13 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, в порядку ст. 255 ЦПК України. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 13 серпня 2020 року клопотання адвоката Дунар Тетяни Юріївни, яка представляє інтереси Позивача про призначення судової будівельно - технічної експертизи по справі (№ 84947 від 10 серпня 2018 року та уточнення до клопотання від 27.06.2019 року № 68018) задоволено. Призначено по цивільній справі\~судову будівельно-технічну експертизу. Матеріали справи були направлені до експертної установи, а 24 січня 2023 року до суду надійшли матеріали цивільної справи разом з Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 20-5729. Ухвалою суду від 13 лютого 2023 року поновлено провадження по справі. 16 березня 2023 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до слухання по суті. В судове засідання 19 червня 2023 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною\~Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року,\~гарантує право\~на справедливий\~і публічний\~розгляд справи\~упродовж розумного\~строку незалежним\~і безстороннім\~судом. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Відповідно до ч.4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та третьої особи, які належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлової квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується на підставі Договору дарування від 23.09.1998 року зареєстрований в державному реєстрі за № 1-283. Також встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить в цілому на праві приватної власності [PERSON] . Зазначені обставини справи не заперечуються учасника справи. 09.11.2017 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] , що належить Позивачу. Вказане підтверджується Актом комісії у складі Начальника ПУ № 12 КП ЖКС «Фонтанський», майстра з поточного ремонту ПУ № 12 [PERSON] , майстра з експлуатації ПУ № 4 [PERSON] , сантехника [PERSON] . В акті зазначено в вищевказаній квартирі є сліди залиття на кухні намокання стелі, здуття покраски стелі, прояви сирості, стеля та стіни на залита водою, протікання зі стелі, від неоднократного залиття сталося обвалення частини стелі до дранки над газовим котлом, із-за залиття сталося замикання електропроводки, також видно залиття в сумісному санвузлі, намокання стелі, прояви плісняви, обрушення частини стелі. Над вищезазначеною квартирою знаходиться квартира [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] власником було відмовлено в доступі до квартири комісії для проведення візуального обстеження. Тобто, у вказаному акті наведено: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття, а тому вони є належними, та допустимими доказами обставин, що в них наведені. Згідно з\~експертним висновком\~№ED-2514-1-885.17\~будівельно-технічного\~експертного дослідження,\~складеного 22.11.2017\~року виявлено\~пошкодження,\~які виникли\~внаслідок залиття\~та викладенні\~в дослідженні\~на сторінках\~4-6\~висновку,\~встановлено розмір\~матеріальної шкоди,\~завданої внаслідок\~залиття квартири\~ [ADDRESS] ,\~окремо для\~приміщень кухні\~в квартирі\~та санвузлу\~суміщеного у\~вказаній квартирі\~станом на\~момент проведення\~експертного дослідження\~становить: 26\~950,00 (двадцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. Згідно з експертним висновком № 19-12/17 ТОВ «Експреспроектбуд» щодо загального технічного стану стін та огороджуючих конструкцій квартири [ADDRESS] виявлено пошкодження внаслідок кухні та санвузлу внаслідок залиття на сторінках 4-8 висновку, рекомендовано проведення ремонтно-відновлювальних робіт (Додаток №1 19-12/17 Рекомендації з влаштуваня посилення балок перекриття та пройомів), виконати підсилення балок перекриття в зоні кухні та санвузла, дверних пройомів з метою запобігання обвалу стелі кухні та санвузлу та для подальшої експлуатації квартири. На виконання рекомендацій визначених експертним висновком № 19-12/17 ТОВ «Експреспроектбуд» інженер- проектувальник [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат № 7256 від 27.06.2013 року) визначила вартість робіт та вартість будівельних матеріалів на підсилення перекриття пройомів дверей та балкону на 4 (чотирьох) аркушах та кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 по приміщенню квартири [ADDRESS] на [ADDRESS] (одинадцяти) аркушах станом на 14.11.2017. З матеріалів наданих інженером- проектувальником [PERSON] , вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір заподіяної матеріальної шкоди), які необхідно виконати для усунення виявлених пошкоджень в вищезазначеній квартирі станом на 22.12.2017 року є: 119\~818,00 (сто дев`ятнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять гривень) грн. За результатами вищевказаних проведених робіт Позивач отримав декларацію про готовність об`єкту до експлуатації за № ОД 141180091131 від 06.02.2018 року. Для встановлення причин залиття квартири [ADDRESS] , експертами було проведено, візуально- інструментальне обстеження самого приміщення квартири, а також враховуючи дані Акту б/н від 09.11.2017 року про наслідки залиття приміщення квартири, експертами було встановлено, що причиною залиття та виявлених пошкоджень є ймовірно неправильна експлуатація (халатне користування) сантехнічними приладами квартиронаймачами(власниками) кв. [ADDRESS] . Як вбачається з заключень експертів у висновках: №ED-2514-1-885.17 від 22.11.2017 року, № 19-12/17 ТОВ «Експреспроектбуд» щодо загального технічного стану стін та огороджуючих конструкцій квартири [ADDRESS] , відповідно до яких виходячи з проведеного візуально-інструментального огляду приміщення квартири, експертами було виявлено, що дійсно є пошкодження в приміщенні другого поверху житлового будинку квартири [ADDRESS] , які виникли внаслідок залиття, які викладенні в дослідженнях на сторінках 4-8, 4-6 висновків. Суд приймає вказані дослідження, як докази по справі, оскільки вони відповідають вимогам, визначеним законодавством, складені особами: [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва судового експерта Мінюста України №1351 виданого відповідно до рішення від 29.05. 2009 року (продовжено до 19.02.2019 року), має кваліфікацію Судового експерта з правом проведення інженерно-технічних експертиз за спеціальностями: 10.6. «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів», 10.7. «Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками», 10.10. «Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд»; експертами ТОВ «Експреспроектбуд» (Держліцензія АВ №514702): [PERSON] , який відповідно до Кваліфікаційного сертифікату відповідального виконавця окремих робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єкта архітектури експерта Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України №1705 виданого відповідно до рішення від 04.03.2014 року має кваліфікацію експерта з правом проведення робіт (послуг) пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, спроможності виконання яких визначено кваліфікаційним сертифікатом: Технічне обслуговування будівель і споруд; [PERSON] , який відповідно до Кваліфікаційного сертифікату відповідального виконавця окремих робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єкта архітектури експерта Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України №8268 виданого відповідно до рішення від 25.12.2013 року має кваліфікацію інженера - проектувальника з правом проведення робіт (послуг) пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, спроможності виконання яких визначено кваліфікаційним сертифікатом: інженерно- будівельного проектування у частині забезпечення механічного опору та стійкості; [PERSON] , яка відповідно до Кваліфікаційного сертифікату відповідального виконавця окремих робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єкта архітектури інженера - проектувальника Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України №7256 виданого відповідно до рішення від 27.06.2013 року має кваліфікацію експерта з правом проведення робіт (послуг) пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, спроможності виконання яких визначено кваліфікаційним сертифікатом: інженерно-будівельного проектування кошторисної документації. Окрім того, дані докази не спростовані відповідачем. Відповідач у відзиві на позовну заяву щодо задоволення позовних вимог заперечувала, пославшись на неналежність доказів, покладених в обґрунтування позову. Зауважила, що відповідачку жодного разу не повідомляли про огляд та складання акту про залиття квартири позивачки і не запрошували для складання акту. Вказала, що відсутня винність відповідача щодо залиття квартири позивачки. Відповідачка заперечував проти позовних вимог. 24 січня 2023 року до суду надійшли матеріали цивільної справи разом з Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 20-5729 відповідно з яким для встановлення причин залиття квартири [ADDRESS] , експертом було проведено, візуальне обстеження самого приміщення квартири, а також враховуючи дані матеріалів справи та висновки експертів: №ED-2514-1-885.17 від 22.11.2017 року, № 19-12/17 ТОВ «Експреспроектбуд» щодо загального технічного стану стін та огороджуючих конструкцій квартири [ADDRESS] , було встановлено, що причиною одною із ймовірних причин залиття та виявлених пошкоджень є неправильна експлуатація (халатне користування) сантехнічними приладами квартиронаймачами(власниками) кв. [ADDRESS] . Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Частиною першою\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно\~ст. 151 ЖК України\~громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Відповідно до вимог ст. ст.\~177,\~179 Житлового кодексу України\~громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитись до сантехнічного обладнання, користуватися будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територій. Згідно ч. 4 та ч. 5\~ст. 319 ЦК України\~власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Частиною 3\~ст.386 ЦК України\~передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Статтею 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої\~статті 22 Цивільного кодексу України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. У даному випадку відповідачем не були спростовані докази надані позивачами, про те, що залиття нежитлових приміщень сталося з вини відповідача. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підставі викладеного суд вважає, що по справі доведене завдання шкоди майну позивача з вини відповідача, а саме за наслідком залиття нежитлового приміщення позивача водою з квартири відповідача, яка розташована вище над нежитловим приміщенням Позивача. Згідно ч. 2\~ст. 1166 ЦК України\~обов`язок доказування того, що шкода завдана не з вини відповідача, лежить на відповідачеві. Згідно із роз`ясненнями, наданими у\~постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди»\~розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 3\~ст. 156 Житлового кодексу України\~власник квартири та члени його сім`ї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Враховуючи викладені положення діючого законодавства саме на власника покладається обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної у зв`язку із використанням належного йому майна, як самим власником так і членами його родини. З огляду на наведене, оскільки об`єктивними доказами, зібраними при розгляді судом даної справи встановлено, що залиття нежитлового приміщення позивача відбулося внаслідок вини відповідача, в належній їй на праві приватної власності квартирі, то шкода, заподіяна залиттям квартири позивача, підлягає стягненню з відповідача, як власниці квартири. Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до ст. ст.\~322,\~323 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, суд вважає такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір-2830,00 грн., витрати за проведення експертного дослідження № ED-2514-1-885.17 від 22.11.2017 року 3000,00 грн., витрати на проведення судово-будівельної технічної експертизи №20-5729від 12.12.2022 року- 7845,10 грн. Щодо стягнення на користь позивача суми моральної шкоди у розмірі 25\~000,00 (двадцять п`ять тисяч) грн., суд виходить з наступного. Статтею 23 Цивільного кодексу України\~визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я тощо. Відповідно до\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 3\~постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд звертає увагу на те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження розміру моральної шкоди та з яких міркувань вона оцінює її саме у розмірі 25\~000, 00 (двадцять п`ять тисяч) грн., а також у чому полягала завдана моральна шкода, тому в цій частині позову суд відмовляє. Щодо заяви [PERSON] про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Виходячи з вимог\~статті 261 ЦК України\~позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Відповідно до статей\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Разом з тим, згідно із частинами третьою, четвертою\~статті 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Загальним правилом, закріпленим у частині першій\~статті 261 ЦК України, встановлено, що\~перебіг позовної давності починається\~від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті\~15,\~16,\~20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на позивача. У справі, яка розглядається, вбачається що позивач [PERSON] 14.12.2017 року звернулась до суду з позовними вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, яке відбулось 09 листопада 2017 року. Заявляючи клопотання про застосування строків позовної давності, Відповідач зазначила, що залиття квартири Позивача відбувається з 2007 року, та зазначені обставини справи вже розглядались Приморським районним судом м. Одеси по справі № 2-348/11та рішенням від 23 листопада 2011 року Відповідача винними у залитті квартири Позивача не визнано, а відтак Відповідач зазначила, що необхідно застосувати строки позовної давності. Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в\~статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Відповідно до положень ч.2, 3\~ст.264 ЦК України\~позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також тоді, коли предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як роз`яснено у п.11постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за №14 "Про судове рішення у цивільній справі", встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. В даному конкретному випадку, позивач звернувся до суду з позовом 14.12.2017 року, в той час, як встановлено судом залиття відбулось 09 листопада 2017 року а відтак, строк позовної давності має обраховуватися саме з дати 09 листопада 2017 року, а відтак суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями\~ст. 124 Конституції України\~юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності до п. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше\~як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог\~і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. На підставі\~ст.\~141\~ЦПК України\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача суми\~сплати документально\~підтверджених судових\~витрат,\~а саме\~витрати по\~сплаті судового\~збору та\~витрати,\~пов`язані\~із проведення витрати на проведення оцінки вартості ремонтно-відновлювальних робіт та визначення розміру шкоди та експертизи у справі.

Outcome: partial