Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

У січні 2023 року АТ КБ «Приватбанк», в інтересах якого діє за довіреністю представник, звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість у розмірі 9786,47 грн за кредитним договором № б/н від 01.06.2012 року. І. Позиція сторін у справі. В обґрунтування\~ позовних вимог зазначено, що з метою отримання банківських послуг гр. [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк», підписав заяву № б/н\~ від 01.06.2012 року, відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.\~ Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним\~ та банком договір про надання банківських послуг. Банком, на підставі Договору надання банківських послуг. було відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом у розмірі 300,00 грн., який в подальшому було збільшено до 3200 грн. [INFO] \~ позичальник [PERSON] помер, та на виконання вимог ст. 1281 ЦК України, позивачем 13.05.2020 року була направлена претензія кредитора до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори, 15.06.2020 року була отримана відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до Узинської міської державної нотаріальної контори, за місцем заведення спадкової справи. 18.06.2020 року позивачем отримана відповідь, що спадкоємцями померлого є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] \~ 18.08.2021 року позивачем було направлено до спадкоємців лист-претензію, однак жодних дій з повернення коштів не було вчинено. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н\~ від 01.06.2012 року\~ становить 9786 грн. 47 коп., з яких 4148,29 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5638,18 грн нарахована пеня. А тому, посилаючись на ст. 1281, 1282 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 9786,47 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Заперечуючи позов, відповідачі [PERSON] , [PERSON] направили відзиви на позовну заяву, в яких зазначено, що позивачем не надано доказів в підтвердження укладення договору надання банківських послуг, тарифів банку обслуговування з якими ознайомлювали [PERSON] , в анкеті-заяві від 01.06.2012 року не зазначено, яку саме картку отримав [PERSON] \~ та які погодив умови користування кредитними коштами, не зазначена процентна ставка за користування кредитними коштами. А також зазначили, що термін дії кредитної картки, виданої 01.06.2012 року, закінчився ще в листопаді 2015 року, розрахунок боргу, складений невідомою особою, відсутнє прізвище посадової особи, яка склала такий розрахунок, не має печатки банку. Окрім того, вказують, що позивач пропустив строки встановлені ст. 1281 ЦК України для пред`явлення вимог до спадкоємців, оскільки 18.06.2020 року позивачем отримано відповідь з Узинської міської державної нотаріальної контори про спадкоємців померлого [PERSON] , а лист-претензію до спадкоємців банком направлено лише 18.08.2021 року. А тому, відповідачі\~ просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог. ІІ. Процесуальні\~ дії та рішення у справі. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 28.02.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в загальному порядку, призначив справу до підготовчого засідання (а.с. 84-85). Ухвалою судді від 28.02.2023 року витребувано від\~ Узинської міської державної нотаріальної\~ контори належним чином завірену копію спадкової справи,\~ заведену після померлого [INFO] \~ [PERSON] . (а.с. 87-88) 21.03.2023 року на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи № 154/2019 (а.с. 94-166). 07.04.2023 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали відзиви на позовну заяву (а.с.170-171, 172-173). 07.04.2023 року представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Собчук Н.Ф. подала заяву про відкладення підготовчого засідання (а.с. 174-176). 28.04.2023 року на адресу суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на відзив (а.с. 181-200,202-221). 22.06.2023 року представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Собчук Н.Ф. подала заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 228-231) Позивач в судове засідання свого представника не направив, в матеріалах справи міститься клопотання, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк». Заслухавши пояснення сторони відповідача, дослідившии матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 01.06.2012 року (а.с.20), згідно якої отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, розмір якого в подальшому був збільшений до 3200,00 грн (а.с.19). Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 19.03.2019 року Виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області /серія [NUMBER] / (а.с.52). Встановлено, що 27.04.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Білоцерківської районної державної\~ нотаріальної контори. (а.с. 54) Листом № 728/01-16 від 28.05.2020 року Білоцерківська районна державна\~ нотаріальна контора повідомила, що спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] відкрита в Узинській міській державній нотаріальній конторі, куди і було направлено за належністю претензію кредитора (а.с. 55) З листа Узинської міської державної\~ нотаріальної контори Київської області за вих. № 336/02-14 від 27.04.2020 року вбачається, що [INFO] на майно померлого [PERSON] , були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 56). 19.07.2021 року позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було направлено відповідачам листи претензії, в яких зазначено, що заборгованість боржника [PERSON] ,\~ станом на дату смерті складає 9786 грн. 47 коп., а тому просили звернутися до банку для сплати вказаної заборгованості (а.с.57,58,59). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 01.06.2012 року,\~ станом на 01.06.2019 року\~ заборгованість\~ [PERSON] становить 9786 грн. 47 коп., яка складається з 4146,29 грн. -\~ заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 0,00 грн.- заборгованість за поточним тілом кредита; 4146,29 грн. -\~ заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованим и на прострочений\~ кредит згідно ст. 625; 5638,18 грн нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія.(а.с.13-14) ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. При вирішенні спору про стягнення із спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Отже, оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право на пред`явлення вимог до спадкоємців. Як було встановлено судом, спадкоємці не повідомляли кредитора про відкриття спадщини, оскільки, як зазначили відповідачі, вони не були обізнані про борги спадкодавця, однак встановленим є те,\~ що 27.04.2020 року позивачем була направлена до нотаріальної контори претензія кредитора. 18.06.2020 року позивач отримав повідомлення нотаріуса про видачу 25.02.2020року свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям, тобто відповідачам у даній справі (а.с.56). Та більше чим через рік, 19.07.2021 року позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було направлено відповідачам листи претензії, в яких зазначено про заборгованість боржника [PERSON] , померлого [INFO] . Встановленим є те, що в квітні 2020р. позивач був обізнаний про смерть боржника [PERSON] , в червні 2020 року позивач був належно поінформований про видачу нотаріусом свідоцтв про право на спадщину за законом на ім`я відповідачів, як спадкоємців майна [PERSON] і, лише, в липні 2021р., через півтора роки після оформлення спадкоємцями спадщини (отримання свідоцтв), та більше ніж через 2 роки після смерті спадкодавця, - кредитор пред`явив вимогу до спадкоємців. Таким чином, суд вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення кредитора до спадкоємця, оскільки, будучи обізнаним 27.04.2020р. про смерть боржника, позивач звернувся з претензією\~ до спадкоємців\~ 19.07.2021 р., але\~ шестимісячний строк для пред`явлення вимоги до спадкоємців закінчився 27 жовтня 2020 року. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №450/2021/15-ц. Поважних причин пропуску строку не доведено, позивач не обґрунтував прострочення термінів пред`явлення своїх вимог до спадкоємців. Строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Стаття 1281 ЦК України визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог. Частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань (подібний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 р. у справі № 520/13067/17 (провадження 14-397цс19)). Крім того, суд звертає увагу, що згідно наданого суду розрахунку боргу, позивач неправомірно визначив заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 01.06.2012р. в сумі 9786,47 грн., станом на 01.06.2019 року, хоча така заборгованість могла бути розрахована лише станом на 16.03.2019 року, тобто на день смерті боржника. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положенняст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов\~ висновку про відмову у задоволенні позову. Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позову, то судові витрати по сплаті судового збору суд відносить на рахунок позивача в сплаченому при зверненні до суду розмірі.

Outcome: dismissed