Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Заявник звернулася в суд із заявою та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] помер [INFO] в с.Новоолександрівка Генічеського району Херсонської області у віці 49 років. Свої вимоги мотивують наступним. Смерть [PERSON] стверджується документами, які видані органами тимчасово окупованих територій України. Заявниця перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 20.08.1996р., який було розірвано рішенням суду від 23.04.2019р. В них є спільна дочка [PERSON] , [INFO] . Встановлення даного факту необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка. В заяві про встановлення факту, що має юридичне значення заявниця клопотала про розхгляд справи у її відсутнсоті. Представник заінтересованої особи подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] як внутрішньо переміщена особа. Заявниця [PERSON] з 20.08.1996р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Нижньосірогородського районного суду Херсонської області від 23.04.2019р. та в них є спільна дочка [PERSON] , що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 27.04.2023р. та свідоцтвом про народження. [PERSON] помер [INFO] в с.Новоолександрівка Генічеського району Херсонської області у віці 49 років внаслідок гострої кровотечі, що встановлено з медичного свідоцтва про смерть, свідоцтва про смерть, виданих установами тимчасово окупованої території України Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За нормою ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова прийнята 17 березня 2015 року. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). У відповідності до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення , суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану (п.4 ст. 273 ЦПК України). Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Таким чином, суд переконується в тому, що [PERSON] дійсно помер [INFO] на тимчасово окупованій території України з моменту народження та по даний час проживає на території України та надав про це відповідні докази.

Outcome: approved