Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У березні 2023 року Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 40427,27 грн. та понесених витрат на оплату судового збору. Як на підставу позовних вимог вказано, що 24.02.2021 між АТ «ОТП Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №2035714217, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 40444,00 грн. зі сплатою процентної ставки в розмірі 40,0 процентів річних. Направлену вимогу по сплату заборгованості відповідач не виконала. Через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань станом на дату складання позовної заяви заборгованість становить 40427,27 грн., яка складається із 30626,71 грн. заборгованості по кредиту, 9800,56 грн. по відсотках та 0,00 грн. пені. Вказану заборгованість позивач попросить стягнути з відповідача. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Ухвалою суду від 27.04.2023 повторно направлено відповідачу матеріали позовної заяви та ухвалу про відкриття провадження у справі. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої\~статті 279 ЦПК України\~не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи підтверджується, що 24.02.2021 між AT «ОТП Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 2035714217, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит на споживчі цілі в розмірі 40444,00 грн. на строк до 24.02.2026 зі сплатою процентів за користування кредитними коштамив розмірі 40 % річних (пункти 1.1, 1.2 договору). За умовами пункту 1.3 договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у додатку № 1 до кредитного договору. Згідно пункту 1.5 кредитного договору підписанням цього договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що 1) Банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів фінансових послуг; 2) Позичальника перед укладенням кредитного договору ознайомлено з інформацією визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних позицій Банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення кредитного договору; 3) Позивальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах; Банк надав позичальнику підписаний зі сторони Банку оригінальний примірник кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками до кредитного договору; з Правилами кредитування, зокрема з положеннями щодо відповідальності позичальника, та Тарифи Банки, які є невід`ємною частиною кредитного договору та які розміщені на офіційному сайті Банку. Через невиконання грошових зобов`язань, 02.01.2023 на адресу відповідача Банк направив вимогу про повернення в 30-ти денний строк з дня отримання цієї вимоги кредиту в повному обсязі, а також сплати процентів та інших платежів, нарахованих відповідно до умов кредитного договору, яка станом на 23.12.2022 склала 40427,27 грн. Згідно розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань, станом на 13.12.2022 утворилася заборгованість у розмірі 40427,27 грн., яка складається 30626,71 грн. заборгованості по тілу кредиту та 9800,56 грн. грн. заборгованості по процентам. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового врегулювання. За правилами статей\~526, 530, 610 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). Частиною першою\~статті 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої\~статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), визначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Статтею 628\~ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207\~ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається із укладеного між сторонами кредитного договору ним були обумовленні всі необхідні істотні умови договору, з якими погодився відповідач. Із наданих позивачем доказів вбачається, що через порушення позичальником грошових зобов`язань Банк скористався, передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України, правом на дострокове повернення кредиту та змінив строк кредитування з 24.02.2021 на 02.02.2023, надіславши відповідачу вимогу від 02.01.2023. Згідно розрахунку позивача нарахування заборгованості проведено станом на 13.12.2022, тобто в межах зміненого строку кредитування. Враховуючи встановлені обставини та оцінивши наявні у справі докази, які підтверджують порушення відповідачем грошових зобов`язань, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі згідно розрахунку позивача, який відповідачем не спростовано. Так як позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, на підставі статті 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved