Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Представник заявниці [PERSON] - адвокат Галько Р.В., звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала однією сім`єю із [PERSON] , в період з 07.12.2006 по 02.05.2020 в квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що заявник народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Мати заявниці, розлучилась з її батьком та після розірвання шлюбу повернула дівоче прізвище - [PERSON] . 20 листопада 1979 року мати заявниці зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] ". 25 лютого 2000 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , отримали у спільну сумісну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . В подальшому 07 грудня 2006 року [PERSON] та [PERSON] розірвали свій шлюб. Вітчим заявниці [PERSON] , помер [INFO] в м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області, також, [INFO] померла і мати заявниці [PERSON] в м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області. Після смерті матері заявниці відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і на частку у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Заявниця [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При ознайомленні з документами, їй було роз`яснено, що, оскільки її вітчим продовжував проживати із її матір`ю [PERSON] після розірвання шлюбу однією сім`єю, відповідно мати заявниці приходиться спадкоємицею четвертої черги за законом, оскільки проживала однією сім`єю із [PERSON] на час відкриття спадщини не менше як п`ять років. [PERSON] до дня смерті продовжував проживати у квартирі за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , вели спільне господарство, спільно оплачували комунальні послуги, дбали про належну їм квартиру тощо. Тобто, після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати однією сім`єю аж до дня його смерті [INFO] . Також, додає, що [PERSON] , ще до розірвання шлюбу добровільно знявся з реєстрації 06 грудня 2005 року та в подальшому ніде не був зареєстрований, іншої сім`ї не мав, продовжував проживати разом з моєю матір`ю в належній їм квартирі. Вважає, що оскільки, [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю, відповідно, [PERSON] , є спадкоємицею першої черги. Рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне їй для оформлення спадкових прав після смерті матері та вітчима, іншим чином встановити відповідний факт неможливо. Просить заяву задовольнити та встановити факт, що має юридичне значення. Ухвалою судді від 11.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої додатково письмово пояснила що їїмати проживала разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . В даній квартирі вони стали проживали приблизно з 1987-1988 р. Приблизно в 2010 році їй стало відомо, що вони розірвали шлюб 07 грудня 2006 року. [PERSON] помер в травні 2020 року і його похованням займались вона та її мати. Коди, мати, [PERSON] , померла вже в кінці жовтня 2022 року і її похованням також займалась заявник. Зазначає, що мати і вітчим проживали разом однією сім`єю і після розірвання шлюбу. Хоча, вітчим і сильно зловживав алкоголем та міг пропасти на декілька днів, проте постійно повертався до моєї матері, по місцю проживання. В квартирі знаходились його особисті речі, одяг, взуття, інші речі, необхідні по господарству. Вони разом з матір`ю робили поточний ремонт квартири, спільно сплачували комунальні послуги, подавали документи на субсидію тощо. Тобто, фактично під час всього проживання вели спільне господарство та були поєднані спільним побутом. Проте, що [PERSON] добровільно знявся з реєстрації їй стало відомо вже тоді, коли розпочала оформляти свої спадкові права на частку матері у вказаній вище квартирі. Вважає, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, фактично як чоловік і дружина починаючи з 1987 року і по час смерті [PERSON] в травні 2020 року. Представник заявника - адвокат Галько Р.В. подав до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у їх відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 4, 5 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 31.05.2023, є дата складення повного судового рішення - 07.06.2023. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст.293, ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 3 ст.294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Як роз`яснено у пунктів 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. За правилами ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Враховуючи норму ст.74 СК України, котра регулює майнові відносини між жінкою та чоловіком, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі, суд приходить до висновку, що чоловік та жінка, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі є сім`єю і це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що знають сім`ю заявниці, оскільки є близькими сусідами. Вони проживають в будинку за адресою: [ADDRESS] понад 10 років. В тому самому будинку проживали, в квартирі [ADDRESS] проживала сім`я [PERSON] , а саме [PERSON] та [PERSON] , а також син [PERSON] - [PERSON] . [PERSON] зловживав алкоголем, неодноразово не ночував вдома, але постійно повертався до свого дому. В квартирі були наявні його особисті побутові речі. Стверджують що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, фактично як чоловік і дружина по час смерті [PERSON] в травні 2020 року. Як встановлено судом, з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 грудня 1968 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с.Добростани Яворівського району Львівської області. В графі «батько» значиться [PERSON] , в графі «мати» значиться [PERSON] . За даними Повного витягу з ДРАЦС №00038770031 щодо актового запису про шлюб 20 листопада 1979 року уВідділі державної реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №129. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище "[PERSON] ". Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07.12.2006 року [PERSON] та [PERSON] , розірвали шлюб, актовий запис №07. Після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище "[PERSON] ". Судом встановлено, що 08.06.2007 року у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що зроблено відповідний актовий запис №91, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області вбачається, що [INFO] в м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області у віці 73 років померла [PERSON] . Відповідно копії актового запису про смерть серії №84, виданого виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області вбачається, що [INFO] в м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області у віці 63 років помер [PERSON] . Згідно матеріалів спадкових справ № 13/2023 заведеної після смерті [PERSON] інших спадкоємців немає. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на квартиру від 25.02.2000 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно із будинковою книгою для прописки громадян, в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що зазначені обставини не дають заявнику у повній мірі розпоряджатися своїми правами та порушують її інтереси, підтвердження такого факту необхідне заявнику для реалізації її прав, зокрема для оформлення спадкових прав. Виходячи із вищевикладеного оскільки заявнику необхідно встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу для оформлення спадкових прав на майно після смерті [PERSON] та [PERSON] , то суд прийшов до висновку, що заява знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає до задоволення в повному обсязі. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] були пов`язані спільним побутом та проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За таких обставин, в судом встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим про підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved