Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У січні 2022 року із позовом звернувся [PERSON] , який просив стягнути з регіональної філії ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» - «Геосистема» (далі РФ ДП «УКРДАГП» «Геосистема») на свою користь заборгованості по заробітній платі; по компенсації за невикористані дні відпустки; по виплаті вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку та середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Позов мотивував тим, що 01.11.2021 року позивач звільнений з РФ ДП «УКРДАГП» - «Геосистема», пунктом другим наказу про звільнення передбачено проведення остаточного розрахунку із ним. Проте відповідач ні в день звільнення ні після не виплатив заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористані дні відпустки, це і стало причиною звернення до суду із позовом. Також у зв`язку із затримкою виплати заробітної плати вважає, що має право на стягнення на свою користь середнього заробітку за весь період затримки розрахунку. Ухвалою суду від 16.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Витребувано у РФ ДП «УКРДАГП» «Геосистема» довідку про заборгованості по заробітній платі [PERSON] на день звільнення загалом та по місяцях роботи, кількості днів невикористаної ним основної відпустки та суми компенсації за невикористані ним дні основної відпустки, кількості днів невикористаної позивачем додаткової відпустки та суми компенсації за невикористані ним дні додаткової відпустки, суми вихідної допомоги, невиплаченої йому при звільненні, розміру його середньомісячної та середньоденної заробітної плати. Вказану ухвалу суду РФ ДП «УКРДАГП» «Геосистема» виконав лише в червні 2023 року, цьому передувало неодноразове застосування до керівника підприємства заходів процесуального примусу, у зв`язку із не виконанням вимог ухвали про витребування доказів. У судове засідання позивач не з`явився, суду надав заяву якою просив розгляд справи здійснити у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник РФ ДП «УКРДАГП» «Геосистема» у судове засідання не з`явився, суду надав заяву у якій пояснив, що із моменту ведення воєнного стану в Україні підприємство призупинило свою діяльність. Довіреності, яка би надавала йому право представляти інтереси підприємства у суді немає. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.12.2020 - 01.11.2021 рік працював на посаді заступника директора у РФ ДП «УКРДАГП» «Геосистема» (довідка а.с. 11). Наказом РФ ДП «УКРДАГП» «Геосистема» від 01.11.2021 року позивача звільнено у зв`язку із скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України. Пунктом другим наказу зазначено, провести остаточний розрахунок із [PERSON] , а саме: вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку, компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки ( наказ а.с. 7). У період з грудня 2020 року по листопад 2021 [PERSON] нараховано 159696,54 грн заробітної плати та 32254,83 інших нарахувань. Згідно довідки наданої РФ ДП «УКРДАГП» «Геосистема» заборгованість перед [PERSON] складає: 8004,96 грн компенсації за невикористану відпустку; 14407,54 грн вихідної допомоги; 68997,73 грн заробітної плати. За останні два місяці роботи, за вересень - жовтень 2021 заробітна плата позивача склала 28620 грн, кількість робочих днів склала 43. РФ ДП «УКРДАГП» «Геосистема» зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, їй присвоєно код ЄДРПОУ. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. На підставі ст. 15 ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995р. оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці, а згідно ст. 24 цього Закону своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника (ч. 1 ст. 47 КЗпП України). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. ( ст.117 КЗпП України). Згідно з п.п. «є» п. 1 розд. І Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 8 лютого 1995 р. № 100 (далі- Порядок) цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується, зокрема, у випадках виплати вихідної допомоги. Відповідно до п. 2 розд. ІІ, п.п. 5, 8 розд. ІV Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.) У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Так судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах із РФ ДП «УКРДАГП» «Геосистема» на посаді заступника начальника та був звільнений 01.11.2021 року. Роботодавець у встановлений законом термін не здійснив із [PERSON] повного розрахунку, що випливає із довідки наданої РФ ДП «УКРДАГП» «Геосистема». Отже із відповідача на користь позивача слід стягнути 68997,73 грн заробітної плати; 8004,96 грн компенсації за невикористану відпустку; 14407,54 грн вихідної допомоги. При обчисленні вихідної допомоги суд враховував, що за вересень жовтень 2021 заробітна плата позивача склала 28620 грн, а відпрацював він 43 робочі дні, отже 28620/43*21,5=14310. Оскільки своє документальне підтвердження віднайшов факт порушення здійснення розрахунку з позивачем після його звільнення. У [PERSON] виникло право на стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку. З огляду на це на користь позивача слід стягнути 278212,44 грн, суд виходив із наступного розрахунку: 665,58*418= 278212,44 (середньоденний заробіток за два останні місяці роботи помножено на кількість робочих днів з дати виникнення обов`язку розрахунку по дату винесення рішення судом). Оскільки позов задоволено із відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1984,80 грн. оскільки позивач був звільнений від його сплати. Враховуючи викладене та

Outcome: approved