Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» через свого представника звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Фаворит» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.01.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог вказано, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] уклали кредитний договір, згідно з яким банк надав відповідачу кредит у сумі 154380 доларів США. [PERSON] умови договору не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1\~481\~614,80 грн. На підставі цього, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, що на праві власності належить ТОВ «Сервісний центр «Фаворит». Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи. Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачів також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 13.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CM-SME300/032/2008, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 154380 Доларів США. Згідно п.п. 1.4, 1.5, 1.6. Кредитного договору, [PERSON] зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором. Відповідно до п. 1.5.1. з підпунктами частини 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку Платежів. Згідно з п. 1.4. частини 2 Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити Банку відповідну плату. У відповідності до п. 3 частини 1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка у розмірі 4,4% фіксованого відсотку + FIDR річних. Згідно з п. 4.1.1. частини 2 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% (один відсоток) від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. 13.02.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Фаворит» був укладений договір іпотеки № РM-SME300/032/2008, відповідно до умов якого останній зобов`язався відповідати перед Кредитором за повне та своєчасне виконання за Кредитним договором позичальника [PERSON] . Відповідно до п. 3.1, 3.2 договору іпотеки, предметом іпотеки є будівлі і споруди, загальною площею 366,7 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належить ТОВ «Сервісний центр «Фаворит» на підставі договору купівлі-продажу. 05.03.2010 pоку між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н та договір відступлення права вимоги, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором № CM-SME300/032/2008 від 13.02.2008 року та договором іпотеки № РM-SME300/032/2008 від 13.02.2008 року. 23.08.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 7 до кредитного договору № CM-SME300/032/2008 від 13.02.2008 року щодо зміни валюти кредиту на гривню. 23.08.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр Фаворит» було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки № РMSME300/032/2008 від 13.02.2008 року. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 26.10.2022 року [PERSON] не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки, у зв`язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором № CM-SME300/032/2008 від 13.02.2008 року, що становить 1 481 614,80 грн, що складається з: 1 278 691,30 грн заборгованість по кредиту, 202 923,50 грн нарахована пеня. У відповідності до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що [PERSON] позичальник, свої договірні зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим вимога про стягнення заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Також позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: будівлі, площею 366,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , що належить ТОВ «Сервісний центр «Фаворит», який є іпотекодавцем. Відповідно до Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Визначення іпотеки передбачено й у ст. 575 ЦК України, згідно з якою іпотека це застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Законом України «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, а отже, іпотека не може існувати самостійно без основного зобов`язання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Згідно ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договором про задоволення вимог Іпотекодержателя також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, яке визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Суд може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за основним зобов`язанням у разі, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положень статті\~11 Закону України «Про іпотеку»,\~якщо одночасно заявлені вимоги про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 05.05.2020 року (справа №161/6253/15-ц). З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 22224 грн 22 коп.

Outcome: approved