Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

28.04.2023 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовували тим, що її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] належала квартира [ADDRESS] . З часу смерті бабусі вона одноособово володіє та користується даною квартирою та весь час була впевнена, що вона є єдиним власником даної квартири. Своє право власності не оформлювала, свідоцтво про право на спадщину не отримувала. В квітні 2023 року в процесі оформлення документів на квартиру, вона дізналася від Полтавського обласного нотаріального архіву, що у даній квартирі крім неї є інший співвласник [PERSON] , який 14.02.1994 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом по спадковій справі №305/93 до майна померлої [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] . В той же час [PERSON] ніколи не користувався даною квартирою та не цікавився нею. Проте, що [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом в одному примірнику, вона весь час з 1993 року по квітень 2023 року не знала та не могла знати, так як не зверталася до нотаріуса для оформлення документів на квартиру. В зв`язку з чим просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на частину кварти за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.02.1994 року після померлої [INFO] [PERSON] , яке видано Другою полтавською державною нотаріальною конторою 14 лютого 1994 року за реєстром №1-397 по спадковій справі №305/93. 01.05.2023 року судом відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням попереднього судового засідання. Про що було постановлено відповідну ухвалу. Ухвалою суду від 18.05.2023 року справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Тимошенко Д.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Враховуючи згоду представника позивача та наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд заслухавши адвоката Тимошенко Д.В., свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.06.1993 року, актовий запис №1796 (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , яка належала їй на підставі Договору купівлі-продажу від 09.0.1992 року (а.с.151-152). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є онукою померлої [PERSON] , даний факт в судовому засіданні підтвердили також свідки. Після смерті [PERSON] , а саме з 12.06.1993 року позивач [PERSON] весь час проживала за адресою: [ADDRESS] та користувалася даною квартирою одноособово. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] весь час вважала себе єдиним власником вищевказаної квартири, так як постійно в ній проживала, в зв`язку з чим своє право власності не оформлювала, та свідоцтво про право на спадщину не отримувала. 05.04.2023 року державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори Шестун Н.Г. було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі дубліката Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою полтавською державною нотаріальною конторою 14.02.1994 року за реєстром №1-397 по спадковій справі №305/93 до майна померлої [INFO] [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] , в зв`язку з тим, що за видачею дубліката звернувся лише один спадкоємець і відсутність інформації про наявність чи відсутність іншого спадкоємця вищевказаного свідоцтва, видати дублікат Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою полтавською державною нотаріальною конторою 14.02.1994 року за реєстром №1-397 по спадковій справі №305/93 до майна померлої [INFO] [PERSON] не має підстав (а.с.15). Так, з матеріалів спадкової справи №305 на майно померлої [INFO] [PERSON] (а.с.143-154) вбачається, що 14.02.1994 року Другою полтавською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано за реєстрі за №І-937. З даного свідоцтва вбачається, що [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] ), перейшло у власність спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] , до якого увійшла квартира [ADDRESS] . Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] починаючи з 1993 року і до цього часу не проживав, нею не користувався та не цікавився, дані обставини підтвердили і свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . \~ \~ \~ \~Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. \~ \~ \~ \~Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. \~ \~ \~ \~Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344ЦКособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. \~ \~ \~ \~При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: \~ \~ \~ \~- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; \~ \~ \~ \~- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; \~ \~ \~ \~- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови). \~ \~ \~ \~Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. \~ \~ \~ \~Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК про те, що правила статті 344\~ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦКпоширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. \~ \~ \~ \~При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) \~ \~ \~ \~Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. \~ \~ \~ \~Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) \~ \~ \~ \~Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. \~ \~ \~ \~Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) \~ \~ \~ \~Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися квартирою [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на частину кварти за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.02.1994 року після померлої [INFO] [PERSON] , яке видано Другою полтавською державною нотаріальною конторою 14 лютого 1994 року за реєстром №1-397 по спадковій справі №305/93. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved