Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 14 лютого 1998 року (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] видане повторно 05.04.2023),актовий запис № 84. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що 14 лютого 1998 року сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] видане повторно 05.04.2023,актовий запис за №84. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що подружнє життя сторін не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, на сімейні цінності, на ведення господарства та виховання дитини. У результаті чого виникали постійні непорозуміння та конфлікти. З вересня 2022 року сторони шлюбних стосунків не підтримують, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. На ґрунті цих обставин втрачені взаємні почуття любові та поваги, тому шлюб фактично розпався. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин, відновити подружньо-сімейне життя та зберегти шлюб з Відповідачем є неможливим, примирення та поступок у цьому питанні не може бути. Подальше перебування у шлюбі з Відповідачем суперечить законним правам та інтересам Позивача. У судове засідання позивач [PERSON] , повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що сторона позивача просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву на позов, надав заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. 08.05.2023 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії суд не здійснював. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 14 лютого 1998 року (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] видане повторно 05.04.2023),актовий запис № 84. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . (свідоцтво про народження [NUMBER] ). Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавала, з вимогами позову погодилася. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] », клопотань про зміну прізвища не надходило. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved