Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

13.05.2022 [PERSON] звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2020 грн, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2510 грн, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття та стягнути аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 2500 грн до досягнення дитиною трьох років. Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що 02.06.2018 сторони зареєстрували шлюб. В серпні 2018 року відповідно до вимог законодавства України [PERSON] визнав факт батьківства по відношенню до сина позивача [PERSON] , [INFO] , змінили прізвище та по батькові дитини. [INFO] у сторін народився спільний син [PERSON] . З березня 2021 року діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач не виконує належним чином обов`язки щодо утримання дітей, добровільно не надає матеріальної допомоги. Провадження у справі відкрито за ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.05.2021 з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 24.11.2021 від представника відповідача адвоката Воробйова О.О. надійшов відзив на позовну заяву в якому останній прохав суд частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1006,50 грн, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1255 грн. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який наразі продовжено. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. Відповідно до акту приймання-передавання справ до Ленінського районного суду м. Полтави з Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла справа № 646/3072/21, яка на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Високих М.С. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.12.2022 справу прийнято до свого провадження з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представником відповідача адвокатом Воробйовим О.О. до Червонозаводського районного суду м.Харкова подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнавав частково позовні вимоги [PERSON] , а саме не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1006,50 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття, з подальшої індексацією відповідно до закону, а також стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1255,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття, з подальшої індексацією відповідно до закону, в обґрунтування вказаного відзиву зазначав, що його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліментні платежі у запропонованому позивачкою розмірі, та вважав розумним та справедливим сплату аліментів в розмірі визначеному ч.2 ст. 182 СК України, а саме в мінімальному гарантованому розмірі на одну дитину. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 02 червня 2018 року між [PERSON] , [INFO] громадянином Турецької Республіки та [PERSON] , [INFO] , громадянкою України укладено шлюб в Турецькій Республіці. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Крім того, в порядку ст. 126 СК України, відповідача [PERSON] було записано батьком дитини - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини від 14.08.2018 року (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст.141, 142, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років - 2272 гривні; для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року складає 2833 грн. У постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі№ 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частина третя статті 182 СК України). Висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 та від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, врахувавши вік дітей, стан їх здоров`я, потреби дітей відповідно до їх віку, повідомлені учасниками відомості про стан здоров`я, матеріальне становище дітей, платника аліментів, часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, та з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн на кожну дитину. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає із позивачем, тому [PERSON] має обов`язок не лише утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а й обов`язок щодо утримання матері дитини до досягнення останньою трьох років, оскільки обов`язки по вихованню, догляду, розвитку дитини значно більшою мірою виконуються тим з подружжя (з колишнього подружжя), з яким дитина проживає. Відомо, що, незважаючи на юридично закріплений принцип гендерної рівності (ч. 6 ст. 7 СК України), у переважній більшості випадків догляд за дитиною здійснює її мати. Період вагітності також пов`язаний з особливим біологічним станом жінки. Тому можливості жінки для самореалізації у будь-якій сфері під час вагітності та опікування малолітньою дитиною є певною мірою обмеженими. Закон передбачає, що чоловік зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя дружини протягом її вагітності та перших років після народження дитини. Тому позивач як мати дитини, має право на стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, оскільки відповідач являється батьком їхньої спільної дитини. Виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі розмірі 2000 грн. щомісячно. Разом із тим, звертаючись до суду із позовом, [PERSON] прохала стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2020 грн, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2510 грн, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, нормами ст.184 СК України, не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, зазначати в резолютивній частині про встановлений гарантований мінімальний розмір аліментів. Зазначена вимога покладається на суд виключно в разі розгляду справ порядку наказного провадження за заявами про видачу судових наказів, з огляду на що посилання позивача в цій частині не ґрунтується на нормах Закону. При цьому ст.192 СК України передбачено можливість зміни розміру аліментів, в тому числі, що визначений за рішенням суду. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Згідно із п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial