Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

24 квітня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою д о [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 18.05.2016р. він та відповідач уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Потреба у наданні строку на примирення відсутня. Ухвалою судді від 04.05.2023р. відкрите провадження у цивільній справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, при цьому в позовній заяві просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис на поштовому повідомленні про отримання нею судової повістки, копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, які були надіслані їй рекомендованим листом. Відзиву на позовну заяву відповідач до суду не подала, але в матеріалах справи є заява відповідача про проведення розгляду справи без її участі, в якій зазначено, що позовну заяву вона визнає та не заперечує щодо її задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.05.2016р. вбачається, що 18 травня 2016 року у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №563. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.07.2016р. Судом встановлено, що на даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливість їх відновлення втрачена. Статтями 21 та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не повідомила суд, яким прізвищем вона бажає іменуватися після розірвання шлюбу, тому суд вважає за необхідне залишити відповідачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved