Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

14 березня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до колективного підприємства «Кишеньківська госпрозрахункова будівельна дільниця» про зняття арешту з майна. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] помер брат позивача [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина, до якої входить 7/9 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , які він прийняв у спадщину, але не оформив свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємцем після померлого [PERSON] є [PERSON] , якій було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на спадкове майно накладено арешт. При цьому, на час винесення державною виконавчою службою постанови про арешт майна боржника (червень 2003-лютий 2004 року), [PERSON] не був власником житлового будинку по [ADDRESS] та не мав жодних майнових прав на це нерухоме майно. Таким чином, позивач прохала суд зняти арешт із житлового будинку по [ADDRESS] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 березня 2023 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача, адвокат Галушко С. С., в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Представник відповідача, КП «Кишеньківська госпрозрахункова будівельна дільниця», Булеца В. в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. Позовні вимоги визнав повністю. Представник третьої особи, Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [INFO] помер брат [PERSON] [PERSON] (а. с. 9-11, 70). Вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 червня 2003 року №1-121 [PERSON] засуджено за ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробування та призначено йому іспитовий строк один рік. Ухвалено стягти із [PERSON] на користь Кишеньківської госпрозрахункової будівельної дільниці у відшкодування матеріальної шкоди 1118,32 грн. (а. с. 16).\~ Постановою Кобеляцького відділу державної виконавчої служби від 09.02.2004 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження (а. с. 15). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22 травня 1996 року № [NUMBER] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). З копії спадкової справи № 174/2017 після померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що на день смерті [PERSON] залишилось майно, яке складається із земельних часток (паю) на території Світлогірської сільської ради згідно Державних актів на право приватної власності на землю ЯМ №303094 площею 3.85 га і І-ПЛ №041376 площею 3,85 га та житлового будинку в [ADDRESS] (а. с. 59, 71). З Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на підставі постанови Кобеляцького відділу державної виконавчої служби № 1012А від 09.02.2004 року накладено арешт на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 1772758. Власником зазначено [PERSON] (а. с. 13). Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори Русняка Р. В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно її померлого брата [PERSON] , а саме на належні йому 7/9 часток у житловому будинку по [ADDRESS] , оскільки на це спадкове майно накладено арешт (а. с. 14). Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Нормами статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Частиною 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно з частиною 1 статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на час ухвалення судом обвинувального вироку щодо [PERSON] та винесення постанови про арешт майна боржника, останній не був власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Підстави для застосування арешту майна, яке належить саме [PERSON] , відсутні. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, оскільки арешт майна порушує та обмежує право позивача на вступ у спадщину.

Outcome: approved