Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 20.09.2014 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 586. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.09.2014 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі [INFO] народилась донька, [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та подружні обов`язки, а також виховання дитини, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. На підставі чого в сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони намагалися відновити сім`ю, знайти взаєморозуміння, спільну мову, проте такі спроби були безуспішними. Оскільки можливості зберегти сім`ю немає, вважає, що строк для примирення не потрібен. Представник [PERSON] , адвокат Бєлікова В.О., подала заяву, в якій просила розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Від відповідача електронною поштою надійшли заперечення на позовну заяву, в яких він проти позову заперечував, пояснив, що вони перебувають в шлюбі вже більше 8 років, від шлюбу мають доньку. До відносно недавнього часу їх сім`я була дружня і жила в злагоді. За час спільного проживання та ведення господарства вони з дружиною набули достатню кількість матеріальних благ з метою створення комфортних умов для них з дитиною. Під час військової агресії, вони вимушені були деякий час проживати окремо. Саме в цей час його дружина почала поводит себе дивно, з`явились незрозумілі провокативні дії з метою розірвання їхнього шлюбу. Також позивачка почала вживати заходів з обмеження його спілкування з дитиною. Зважаючи на вік доньки (менше трьох років), на його думку, для забезпечення її гармонійного розвитку дуже важливим є збереження родини. На підставі викладеного, просив надати час для примирення на строк до 6 місяців. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 20 вересня 2014 року серія [NUMBER] Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, сторони вступили в зареєстрований шлюб 20 вересня 2014 року, актовий запис 586. З позовної заяви вбачається, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені. Розглянувши клопотання відповідача [PERSON] про надання сторонам шестимісячного строку для примирення, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 3\~ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із\~ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Системний аналіз норм\~СК України\~вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа № 442/6319/16-ц, постанова від 30.05.2019. Беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю, оскільки протягом строку з дня відкриття провадження по справі по день судового засідання відповідачем не вживались заходи щодо примирення між подружжям, заява про надання строку на примирення є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення\~ст. 24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити\~ст. 24 Сімейного кодексу України. Таким чином судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та він не бажає примирення з відповідачкою. Відповідно до ч. 3\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного вище,

Outcome: approved