Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. 09.09.2022 року до Ленінського районного суду м. Полтави надійшла справа за позовом [PERSON] до ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування шкоди. Позивач просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 31195,87 грн., що складається з: 25574,00 грн. сума заборгованості, 3175,38 грн. пеня, 631,00 грн. 3% річних; 1815,49 грн. інфляційне збільшення боргу, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00\~грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.10.2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2020 року, у м. Харкові по пр-ту Гагаріна біля буд. 318 В, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі [PERSON] , (особа, яка завдала шкоду), яка керуючи автомобілем «BMW 730» д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем позивача «FIAT Doblo» д.н.з. [NUMBER] . Вказана ДТП, сталася по вині [PERSON] , що підтверджується постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 646/6663/20 від 25.11.2020 року. У результаті ДТП була завдана майнова шкода, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного «BMW 730» д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП, була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AP510558 страховою компанією: ПРАТ «ХМСК» (код ЄДРПОУ: 21186813). 04.11.2020 р. Відповідач був повідомлений про ДТП, що підтверджується Повідомленням Потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду. 04.11.2020 р. Відповідачу була подана заява про виплату страхового відшкодування. По даний час відповідач не виплатив позивачу страхового відшкодування, що підтверджується письмовою розпискою позивача, та не прийняв вмотивованого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. У результаті ДТП була завдана майнова шкода в розмірі 53736,74 грн., що підтверджується Ремонтною калькуляцією № ГО-949/20 від 08.12.2020 р. на суму 53736,74 грн. та Актом огляду колісного транспортного засобу від 14.11.2020 р. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AP510558 становить 130 000,00 грн. Франшиза по полісу № AP510558 становить 2 600,00 грн. згідно копії позову. Сума до виплати з урахуванням зносу та за мінусом франшизи становить 25 574,00 грн., що підтверджується Страховим Актом № 3569/1. За змістом статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до заяви позивача, останній звернувся до ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» із проханням виплатити страхове відшкодування. Враховуючи, що сума страхового відшкодування позивачу відповідачем сплачена не була, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Так, згідно розрахунку позивача розмір пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язання складає 3175,38 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача 631,00 грн. 3% річних та 1815,49 грн. інфляційне збільшення боргу. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за страховим відшкодуванням. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved