Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

12 квітня 2023 року представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 55 982,17 грн., інфляційні втрати в сумі 6 628,96 грн. та 3% річних у розмірі 1 041,89 грн. а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог\~представник позивача посилається на те, що позивачнадає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідач, у свою чергу, отримуючи послуги за адресою: [ADDRESS] не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за нею виникла заборгованість за період з 01.12.2013 по 23.02.2022 у сумі 55 982,17 грн. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги відповідачам нараховані інфляційні втрати в сумі 6 628,96 грн. та 3% річних у розмірі 1 041,89 грн. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Призначено судове засідання. 20 червня 2023 року від відповідача по справі [PERSON] надійшла заява, згідно якої вона просила суд застосувати строк позовної давності. Представник позивача Катречко Р.Є., який діє на підставі довіреності від 28 листопада 2022 року № 01-40/9012/39, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та у відповідності до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України постановити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, судом встановлено, що згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 22.03.2023 та від 13.04.2023 вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3,9). Разом з тим, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.04.2023 вищевказана квартира приватизована. (а.с. 15-20). Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті послуг за теплопостачання за період з 01.12.2013 по 23.02.2023 у сумі 55 982,17 грн. (а.с. 5-6). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу відповідачами не погашена. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 2 ст. 317 ЦК України зазначає, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24 червня 2004 року передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Однак відповідач, отримуючи надані їй послуги з теплопостачання, вказані послуги своєчасно не оплачує, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість за дані послуги за період з 01.12.2013 по 23.02.2023 у сумі 55 982,17 грн. Позивач також просив суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 6 628,96 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 1 041,89 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с. 6). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~ Таким чином, заборгованість по сплаті за послуги з теплопостачання становить 55 982,17 грн., індекс інфляції за час прострочення у розмірі 6 628,96 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 1 041,89 грн. \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON] надала до суду заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України). Як вбачається з матеріалів позовної заяви Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою 12.04.2023 (а.с.2). Отже, суд розглядає період заборгованості з 01.04.2020 по 23.02.2022. Таким чином, заборгованість по сплаті за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, з урахування строку позовної давності, становить 20 150, 45 грн., індекс інфляції за час прострочення у розмірі 6 628, 96 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 1 041, 89 грн. ( а.с. 4-6). Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківські теплові мережі» підлягає частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову 63 653, 02 грн. = 100%, сума задоволених позовних вимог 27 821, 30 грн. = 43,7 %; сума судового збору, яка була сплачена позивачем 2 684, 00 грн. = 100, 00%, сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача складає 43,7 % = 1172, 90 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial