Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача, яким просять припинити речове\~право [PERSON] \~на спадкове\~майно,\~а саме: на 2/6\~ частки\~спадкового майна,\~що складається\~з 1/2\~ частки\~у праві\~власності на\~транспортний засіб\~марки TOYOTA\~модель RAV4,\~тип \~загальний легковий\~ УНІВЕРСАЛ-В,\~випуску 2013\~року,\~номер шасі\~(кузова,\~рами)\~ [NUMBER] ,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ; на 2/6 частки спадкового майна, що складається з 1/2 частки у праві власності на транспортний засіб марки SKODA, модель OCTAVIA, тип-Загальний легковий\~-\~загальний УНІВЕРСАЛ-В,\~випуску 2014\~року,\~номер шасі\~(кузова,\~рами)\~ [NUMBER] ,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ; визнати за\~ [PERSON] \~право власності\~ на\~2/12\~частки у\~праві власності\~на транспортний\~засіб марки\~TOYOTA\~модель RAV4,\~тип \~загальний легковий\~УНІВЕРСАЛ-В,\~випуску 2013\~року,\~номер шасі\~(кузова,\~рами)\~ [NUMBER] ,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] \~та на\~2/12\~частки у\~праві власності\~на транспортний\~засіб марки\~SKODA,\~модель OCTAVIA,\~тип \~загальний легковий\~-\~загальний УНІВЕРСАЛ-ІВ,\~випуску 2014\~року,\~номер шасі\~(кузова,\~рами)\~ [NUMBER] ,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ; після набрання\~рішенням суду\~законної сили\~перерахувати [PERSON] \~грошові кошти\~у розмірі\~152\~616)\~грн.,\~66\~копійок,\~внесені на\~депозитний рахунок\~Московського районного\~суду м.\~Харкова; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] всі понесені судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. \~ Вимоги позову мотивує тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, а саме, на транспортний засіб марки TOYOTA модель RAV4, випуску 2013 року, р/н [NUMBER] на підставі свідоцтв про право власності від 27.01.2023. Після смерті [PERSON] його спадкоємцями стали: дружина, [PERSON] - на 1/6 частку у спадщині; \~ \~ \~ \~дочка [PERSON] \~-\~на 2/6\~ частки\~у спадщині,\~у тому\~числі з\~урахуванням 1/6\~ частки\~у спадщині,\~від якої\~відмовився батько\~спадкодавця,\~ [PERSON] ;\~дочка,\~ [PERSON] -\~на 1/6\~ частку\~у спадщині\~та дочка,\~ [PERSON] -\~на 2/6\~частки у\~спадщині,\~у тому\~числі з\~урахуванням 1/6\~частки у\~спадщині,\~від якої\~відмовилась мати\~спадкодавця,\~ [PERSON] .\~ Отже,\~ рухоме\~майно,\~а саме\~1/2\~частка у\~праві власності\~на транспортний\~засіб Toyota\~RAV4\~стало складовою\~частиною спадкової\~маси.\~ [PERSON] \~ видано\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом від\~27.01.2023\~на 1/6\~частку спадкового\~майна,\~що складається\~з \~частки у\~праві власності\~на автомобіль\~Toyota\~RAV4.\~ [PERSON] \~видано свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 27.01.2023\~ на\~1/6\~ частку\~спадкового майна,\~що складається\~з 1/2\~частки у\~праві власності\~на автомобіль\~Toyota\~RAV4.\~Далі,\~ [PERSON] \~видано свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 27.01.2023\~ на\~2/6\~ частку\~спадкового майна,\~що складається\~з 1/2\~частки у\~праві власності\~на автомобіль\~Toyota\~RAV4.\~Свідоцтво про\~право на\~спадщину на\~2/6\~частки спадкового\~майна,\~що складається\~з 1/2)\~частки у\~праві власності\~на автомобіль\~Toyota\~RAV4,\~ще не\~видано.\~Також,\~рухоме майно,\~а саме,\~1/2\~ частки\~у праві\~власності на\~транспортний засіб\~Skoda\~Octavia\~стало складовою\~частиною спадкової\~маси.\~ [PERSON] \~видано свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 27.01.2023\~на 1/6\~частку спадкового\~майна,\~що складається\~з 1/2\~частки у\~праві власності\~на автомобіль\~Skoda\~Octavia.\~ [PERSON] \~ видано\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом від\~27.01.2023\~на 1/6\~частку спадкового\~майна,\~що складається\~з 1/2\~частки у\~праві власності\~на автомобіль\~Skoda\~Octavia.\~ [PERSON] \~видано свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 27.01.2023\~ на\~2/6\~ частку\~спадкового майна,\~що складається\~з 1/2\~частки у\~праві власності\~на автомобіль\~Skoda\~Octavia.\~Свідоцтво про\~право на\~спадщину на\~2/6\~частки спадкового\~майна,\~що складається\~з \~частки у\~праві власності\~на автомобіль\~Skoda\~Octavia,\~ще не\~видано. Між позивачами\~та [PERSON] \~ склалися\~неприязні стосунки,\~в тому\~числі і\~через спадкове\~майно,\~і вирішити\~питання щодо\~добровільного припинення\~речового права\~на спадкове\~майно та\~добровільного отримання\~компенсації за\~належні відповідачу\~частки автомобілів\~в позасудовому\~порядку немає\~можливості. Позивачі також вказують, що [PERSON] \~для визначення\~ринкової вартості\~автомобілів Toyota\~RAV4\~та Skoda\~Octavia\~звернулася до\~суб`єкта\~оціночної діяльності\~ФОП [PERSON] \~та відповідно\~до звіту\~про оцінку\~майна від\~27.02.2023,\~ринкова вартість\~ автомобіля\~Skoda\~Octavia,\~р\\н\~ [NUMBER] ,\~2014\~року випуску\~(без\~урахування ПДВ)\~складає 315000\~грн.Таким\~чином,\~ринкова вартість\~1/12\~частки автомобіля\~Skoda\~Octavia\~складає:\~315000/12=2625грн.\~Відповідно,\~вартість речового\~права [PERSON] \~ на\~спадкове майно,\~а саме\~на 2/6\~ частки\~спадкового майна,\~що складається\~з 1/2\~ частки\~у праві\~власності на\~автомобіль Skoda\~Octavia\~складає:\~ [NUMBER] \~=\~52500\~грн. Відповідно до\~звіту про\~оцінку майна\~від 27.02.2023\~ринкова вартість\~автомобіля \~TOYOTA\~марки RAV4,\~р\\н\~ [NUMBER] ,\~2013\~року випуску)\~складає 600700\~грн. Таким чином,\~вартість 1/12\~частки автомобіля\~Toyota\~RAV4\~складає:\~600700/12=50058,33грн.\~Відповідно,\~вартість речового\~права [PERSON] \~на спадкове\~майно,\~а саме\~на 2/6\~ частки\~спадкового майна,\~що складається\~з 1/2\~частки у\~праві власності\~на автомобіль\~Toyota\~RAV4\~складає:\~50058*2=100\~116,66грн. Отже, загальна вартість речового права відповідача [PERSON] на спадкове майно, що складається із 2/6 частки спадкового майна, що складається з 1/2 частки у праві власності на автомобіль Toyota RAV4 а також на 2/6 частки спадкового майна, що складається з 1/2 частки у праві власності на автомобіль Skoda Octavia) складає: [NUMBER] 152\~616,66грн. Позивачі досягли усної домовленості визнати право власності на 2/12 частки у праві власності на автомобіль Toyota RAV4 та на 2/12 частки у праві власності на автомобіль Skoda Octavia саме за [PERSON] . Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Від третьої особи пояснень щодо вимог позову не надійшло. Так, судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, а саме, на \~ \~ \~ \~транспортний засіб марки TOYOTA модель RAV4, випуску 2013 року, р/н [NUMBER] . Після смерті чоловіка [PERSON] - [PERSON] спадкоємцями останнього є: дружина, [PERSON] - на 1/6 частку у спадщині; \~ \~ \~ \~дочка, [PERSON] - на 2/6 частки у спадщині, у тому числі з урахуванням 1/6 частки у спадщині, від якої відмовився батько спадкодавця, [PERSON] ; \~ \~ \~ \~дочка, [PERSON] - на 1/6 частку у спадщині та \~ \~ \~ \~дочка, [PERSON] - на 2/6 частки у спадщині, у тому числі з урахуванням 1/6 частки у спадщині, від якої відмовилась мати спадкодавця, [PERSON] . Отже, рухоме майно, а саме 1/2 частка у праві власності на транспортний засіб Toyota RAV4 стало складовою частиною спадкової маси. Далі, встановлено, що [PERSON] видано приватним нотаріусом ХМНО Саутенко Н.В. та зареєстроване в реєстрі за №44 свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.01.2023 року на 1/6 частку спадкового майна, що складається з частки у праві власності на автомобіль Toyota RAV4. [PERSON] видано приватним нотаріусом ХМНО Саутенко Н.В. та зареєстроване в реєстрі за №46 свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.01.2023 на 1/6 частку спадкового майна, що складається з 1/2 частки у праві власності на автомобіль Toyota RAV4. [PERSON] видано приватним нотаріусом ХМНО Саутенко Н.В. та зареєстроване в реєстрі за №45 свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.01.2023 на 2/6 частку спадкового майна, що складається з 1/2 частки у праві власності на автомобіль Toyota RAV4. \~ \~ \~ \~ Свідоцтво про право на спадщину на 2/6 частки спадкового майна, що складається з 1/2 частки у праві власності на автомобіль Toyota RAV4, не видавалось. Далі, рухоме майно, а саме, 1/2 частки у праві власності на транспортний засіб Skoda Octavia також стало складовою частиною спадкової маси. Так, [PERSON] видано приватним нотаріусом ХМНО Саутенко Н.В. та зареєстроване в реєстрі за №48 свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.01.2023 на 1/6 частку спадкового майна, що складається з 1/2 частки у праві власності на автомобіль Skoda Octavia. [PERSON] видано приватним нотаріусом ХМНО Саутенко Н.В. та зареєстроване в реєстрі за №50 свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.01.2023 на 1/6 частку спадкового майна, що складається з 1/2 частки у праві власності на автомобіль Skoda Octavia. \~ [PERSON] видано приватним нотаріусом ХМНО Саутенко Н.В. та зареєстроване в реєстрі за №49 свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.01.2023 на 2/6 частку спадкового майна, що складається з 1/2 частки у праві власності на автомобіль Skoda Octavia. Свідоцтво про право на спадщину на 2/6 частки спадкового майна, що складається з частки у праві власності на автомобіль Skoda Octavia не выдавалось. Такі обставини підтверджено свідоцтвом про право власності від 27.01.2023, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.01.2023, Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.28-47). Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. З ЦК України - ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. \~ Так,\~у відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Далі, положеннями ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтями 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України передбачено, що всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. \~ \~Встановлено,\~що [PERSON] \~для визначення\~ринкової вартості\~автомобілів Toyota\~RAV4\~та Skoda\~Octavia\~звернулася до\~суб`єкта\~оціночної діяльності\~ФОП [PERSON] \~та відповідно\~до звіту\~про оцінку\~майна від\~27.02.2023\~ринкова вартість\~ автомобіля\~Skoda\~Octavia,\~р\\н\~ [NUMBER] ,\~2014\~року випуску\~(без\~урахування ПДВ)\~складає 315000\~грн. Таким чином, ринкова вартість 1/12 частки автомобіля Skoda Octavia складає: 315000/12=2625грн. \~ \~Відповідно,\~вартість речового\~права [PERSON] \~ на\~спадкове майно,\~а саме\~на 2/6\~ частки\~спадкового майна,\~що складається\~з 1/2\~ частки\~у праві\~власності на\~автомобіль Skoda\~Octavia\~складає:\~ [NUMBER] =52500грн. Відповідно до\~звіту про\~оцінку майна\~від 27.02.2023\~ринкова вартість\~автомобіля \~TOYOTA\~марки RAV4,\~р\\н\~ [NUMBER] ,\~2013\~року випуску)\~складає 600700\~грн. Таким чином, вартість 1/12 частки автомобіля Toyota RAV4 складає: 600700/12=50058,33грн. \~ Відповідно,\~вартість речового\~права [PERSON] \~на спадкове\~майно,\~а саме\~на 2/6\~ частки\~спадкового майна,\~що складається\~з 1/2\~частки у\~праві власності\~на автомобіль\~Toyota\~RAV4\~складає:\~50058*2=\~100\~116,66грн. \~ \~Отже, загальна вартість речового права відповідача [PERSON] на спадкове майно, що складається із 2/6 частки спадкового майна, що складається з 1/2 частки у праві власності на автомобіль Toyota RAV4 а також на 2/6 частки спадкового майна, що складається з 1/2 частки у праві власності на автомобіль Skoda Octavia) складає: [NUMBER] 152616,66грн. Такі обставини вбачаються із Звітів про оцінку майна, складених суб`єктом оціночної діяльності ФО-П [PERSON] від 27.02.2023, що містяться в матеріалах справи на а.с.48-94. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до висновку Верховного суду України, викладеного постанові від 24 лютого 2016 року у цивільній справі №6-2784цс15, положеннями ст. 365 ЦК України встановлено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. За ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й надувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура відшкодування вартості частини майна, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні. В постанові від 23.11.2016 по цивільній справі №6-1943цс16 Верховний суд дійшов наступного правового висновку: аналіз положень ст. 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених п. 1-3 ч. 1 цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №908/1754/17 зроблено висновок, що відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності. Отже, враховуючи те, що автомобіль є річчю неподільною, а частка позивачів у автомобілях істотно більша за частки відповідача (10/12 проти 2/12 в обох автомобілях), автомобілями користуються лише позивачі, та, враховуючи, що такий спосіб вирішення спору не завдасть істотної шкоди відповідачу та збереже баланс рівності інтересів, суд вважає, що наявні обставини в розумінні положень п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦК України, для припинення права відповідача на частку у майні і є підстави для застосування передбаченого законом механізм припинення права особи на частку у спільному майні та компенсації такій особі вартості відповідної частки. Із змісту позову вбачається, що позивачі досягли усної домовленості про визнання права власності на 2/12 частки у праві власності на автомобіль Toyota RAV4 та на 2/12 частки у праві власності на автомобіль Skoda Octavia саме за позивачем [PERSON] 29.03.2023 до суду від представника позивачів на підтвердження факту внесення позивачем [PERSON] на депозитний рахунок Московського районного суду м. Харкова вартості частини майна відповідача, надійшли копії квитанції та платіжного доручення на суму 152616,66грн. (а.с.101-103). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Статтею 13 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За змістом п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Дана позиція узгоджується з постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.10.2018 (справа №681/203/17-ц,провадження №61-26164св18). Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п.24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі Ейрі»; п.32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п.32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя наприклад, коли усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»). Отже, аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що надані та досліджені судом докази дають підстави вважати про обґрунтованість та доведеність вимог позову, а тому у суду є правові підстав для його задоволення по суті. Далі, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу, в чому суд відмовляє, виходячи із такого. Так, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням, в тому числі спеціалістів, що визначено у ч.3 ст. 133 ЦПК Україн6и. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно зі\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідно стороною або третьою особою. Згідно зі ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюються судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Між тим, до матеріалів справи з боку позивачів надано лише ордери на надання правничої (правової )допомоги та звіти про оцінку майна суб`єкту оціночної діяльності з відповідним посвідченням. Інших доказів, передбачених вищенаведеними вимогами ст.ст.137,139 КПК України суду на даній стадії не надано, а тому вимоги позову в цієї частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до правил ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: partial