Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

\~ \~ \~ Позивач\~звернулася до\~суду із\~даним позовом,\~в його\~обґрунтування посилаючись\~на те,\~що від\~шлюбу із\~відповідачем має\~неповнолітню дитину\~[PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем та знаходиться на утриманні позивача. При зверненні до суду із вказаним позовом позивач зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на виховання, утримання, розвиток здібностей сина, позивач не має змоги одна належним чином утримувати дитину. Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.03.2022 р.,оскільки відповідач тривалий час ухиляється від сплати аліментів. Сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні. Представник позивач надала заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача та позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує\~ у повному обсязі, просила суд повністю задовольнити поданий позов. В силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Батьки дитини не досягли домовленості щодо способу виконання батьком дитини його обов`язку утримувати дитину. Спірні правовідносини виникли із обов`язку батька утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Дослідив докази, надані в порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, в межах заявлених вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково,\~виходячи з наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частинами 1 та 2 ст. 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Оскільки обов`язок\~по утриманню\~дитини є\~безумовним,\~виникає в\~результаті народження\~дитини з\~моменту її\~народження та\~покладається законом\~рівною мірою\~на обох\~батьків,\~не пов`язаний\~із матеріальним\~становищемособи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки сторони не досягли домовленості з означеного питання. Згідно ст.\~182\~СК України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини (дитина є неповнолітньою, потребує утримання). Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Задовольняючи вимогу позову, суд керується тим, що відповідач мешкає окремо від позивача та дитини, обов`язок утримання дитини до її повноліття покладається законом рівною\~мірою на\~обох батьків,\~втім,\~відповідач вказаного\~обов`язку не\~виконує.\~ \~ Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Суд також враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок відповідача утримувати неповнолітню дитину на підставі описаних вище норм права, та вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів не є завищеним, тому наявні підстави для стягнення аліментів в розмірі частки заробітку (доходу) відповідача. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову; на виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Стосовно вимоги позову про стягнення аліментів за минулий час, то, відмовляючи в її задоволенні, суд виходить з наступного. Частиною другою статті 191 СК України передбачено, що\~аліменти за минулий час\~можуть бути присуджені, якщо позивач подасть\~суду\~докази того, що він вживав заходів щодо одержання \~аліментів\~з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; ухилення відповідача від надання утримання дитині. Вимоги щодо доказів визначені у ст.ст. 76-80 ЦПК України. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, починаючи з 28 серпня 2015 року до 19 лютого 2019 року, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд правильно виходив із того, що позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження умисних дій відповідача, спрямованих на ухилення від сплати аліментів, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів за минулий час.

Outcome: partial