Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 24 квітня 2023 року, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-х років, тобто до 26 квітня 2028 року; стягнути з [PERSON] на її користь витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп. В обґрунтування пред`явлених вимог посилалася на те, що з 19 липня 2002 року вона та [PERSON] перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, який 03 жовтня 2012 року було розірвано за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №435/7220/12. Після розірвання шлюбу позивач прізвище « [PERSON] » залишила без змін, однак в подальшому змінила на подвійне « [PERSON] ». Під час перебування сторін у шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] . Після розлучення син залишився проживати з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідач з моменту припинення між ними стосунків мешкає окремо. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №2-2153 від 01 серпня 2006 року за її позовом було присуджено стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їх сина [PERSON] до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] . Разом з тим, з 09 вересня 2022 року [PERSON] навчається в Гірничому фаховому коледжі Криворізького національного університету, І курс денної форми навчання, термін навчання до 30 червня 2025 року. Їх син проживає з нею, ніде не працює, власних доходів не має та потребує матеріальної допомоги з боку батьків на його утримання, оскільки навчання за денною формою виключає можливість його трудової діяльності. Челешкова- [PERSON] як мати усіляко намагається утримувати сина, однак її доходів не вистачає для задоволення першочергових потреб сина. [PERSON] , будучи батьком [PERSON] , взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який з огляду на зазначені обставини такої допомоги з боку батька потребує. Ухвалою суду від 09 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Позивач та її представник адвокат Примаков К.О. правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його як представника. На задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак 24 травня 2023 року через канцелярію суду подав заяву про визнання ним позову. Не заперечував проти ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів. Розгляд справи просив проводити за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] правом на участь в судовому засіданні також не скористався, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/поновлення провадження у справі не вживались. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін та відсутність заперечень з боку відповідача щодо заявлених вимог, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 19 липня 2002 року Саксаганським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції, актовий запис №424. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2012 року у справі №435/7220/12, яке набрало законної сили 15 жовтня 2012 року, шлюб між ними було розірвано; прізвище [PERSON] залишено без змін « [PERSON] » (а.с.10). У період шлюбно-сімейних стосунків у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , свідченням чому є свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05 травня 2005 року (а.с.9). На утримання [PERSON] на підставі виконавчого листа, виданого 01 серпня 2006 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №2-2153, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] до його повноліття в рамках виконавчого провадження ВП №50059453 (а.с.11). Під час судового розгляду встановлено, що з 27 квітня 2023 року стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] на користь позивача припинено у зв`язку з досягненням ним повноліття. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 червня 2014 року (а.с.13), у зв`язку з державною реєстрацією шлюб з [PERSON] 07 червня 2014 року, позивач змінила прізвище « [PERSON] » на подвійне « [PERSON] », яке є її дійсним. Згідно з довідкою №126 від 18 квітня 2023 року (а.с.12), [PERSON] є студентом І курсу Відокремленого структурного підрозділу «Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету», денної форми навчання на бюджетній основі. Термін навчання з 09 вересня 2022 року по 30 червня 2025 року, наказ про зарахування №46-у від 08 вересня 2022 року. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують\~навчання\~і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати\~аліментів\~(ст.ст.199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як слідує з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. \~ \~ \~ \~Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними\~навчання за будь-якою із форм;\~3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі з боку батьків; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою\~повнолітню\~дитину). На цьому також акцентована увага в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та\~стягнення аліментів» та Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17. \~ \~ \~ \~Таким чином, стягнення аліментів\~на утримання дитини, яка продовжує\~навчання,\~є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період\~навчання\~вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру\~аліментів\~суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника\~аліментів; 3) наявність у платника\~аліментів\~інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника\~аліментів\~майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем\~аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником\~аліментів\~не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір\~аліментів\~має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника\~аліментів\~у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником\~аліментів\~не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Верховний Суд в постанові від 13 квітня 2021 року по справі № 308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру\~аліментів\~з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру\~аліментів\~мають бути враховані вартість\~навчання,\~вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру\~аліментів\~з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При вирішенні спору, суд враховує, що [PERSON] є повнолітнім, навчається за денною формою здобуття освіти, що унеможливлює його трудову діяльність поза часом навчання, і те, що батьки мають змогу утримувати його в період\~навчання,\~оскільки обоє є працездатними особами. Предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітнього сина, який продовжує\~навчання,\~так як обов`язок по його утриманню покладається на обох батьків. Відомості про наявність у нього інших джерел доходів відсутні. \~ \~ \~ \~Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, не має інших аліментних зобов`язань, а тому в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Наразі [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] , стягнення з відповідача на його утримання аліментів припинено у зв`язку з досягненням дитиною повноліття з [INFO] . Доведеність факту проживання сина з матір`ю, що не оспорював відповідач, дає їй законне право звернутися до суду з позовом в інтересах сина про стягнення аліментів на його утримання. Хоча й відповідно до ч.3 ст.179 СК України самостійне отримання аліментів дитиною є її правом, однак [PERSON] не звертався до суду із відповідним позовом, направленим на його реалізацію. Згідно зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З аналізу вказаної матеріальної норми слідує, що законом не встановлено мінімальної межі визначення судом аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи без визначення мінімальної межі в 50% відсотків від прожиткового мінімуму працездатної особи. Таким чином, заявлення позивачем вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму, є необґрунтованим та свідченням неоднозначного розуміння приписів ч.2 ст.182 СК України, яка не регулює виниклі між сторонами правовідносини та застосовується виключно у випадку стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття в наказному чи позовному провадженні. Однак, враховуючи встановлені судом обставини, можливість надання матеріальної допомоги відповідачем його повнолітньому синові [PERSON] , який продовжує навчання та потребує такої допомоги з боку обох батьків, відсутність заперечень відповідача проти задоволення позовних вимог, дотримуючись визначеного принципу рівності обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно. На переконання суду, стягнення аліментів в такому розмірі відповідатиме потребам [PERSON] у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу, засадам розумності, справедливості та співмірності. Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Визначаючи період, в межах якого слід здійснювати стягнення аліментів, суд виходить з вимог ч.1 ст.191, ч.1 ст.199 СК України, які в сукупності встановлюють, що аліменти на повнолітніх сина/доньку, які продовжують навчання, присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову та стягуються \~до досягнення 23 років, але не більше ніж до припинення навчання. Разом з тим, оскільки позов пред`явлено [PERSON] 24 квітня 2023 року, тобто в період дії судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх сина [PERSON] до повноліття, в той час як [PERSON] виповнилось 18 років 26 квітня 2023 року, тому правові підстави для стягнення аліментів на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, виникли саме з 27 квітня 2023 року. Відтак, стягнення аліментів можливе саме з 27 квітня 2023 року та до досягнення [PERSON] 23-річного віку, але не більше ніж до закінчення навчання, що визначає необхідність часткового задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн., документально підтверджені позивачем (а.с.14-16-а), стягнути з відповідача на користь позивача. Клопотань про їх зменшення відповідач не подавав, заперечень з цього приводу не зазначав. Оскільки на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору,\~тому відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial