Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова із даною заявою, у якій просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] у м. Харкові Харківської області, Україна. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] . 18.03.2022 [PERSON] , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , помер внаслідок проблем з серцево-судинною системою. У зв`язку з активними обстрілами житлових кварталів м. Харкова заявник була позбавлена можливості викликати працівників правоохоронних органів або бригаду Е(Ш)МД для фіксації факту смерті її чоловіка у встановленому порядку. Тіло померлого чоловіка протягом тривалого часу залишалось в квартирі. 22.03.2022 внаслідок потрапляння снарядів в квартиру заявника тіло померлого згоріло. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території бойових дій, що обумовило відсутність медичного документу, передбаченого Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форми № 106/о), затвердженою МОЗ України № 545 від 08.08.2006, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту смерті чоловіка має для заявника юридичне значення, оскільки є необхідним для отримання свідоцтва про смерть державного зразка та прийняття спадщини. 05.05.2023 ухвалою суду прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі, призначено судове засідання, з викликом свідка [PERSON] (а.с.19-20). 09.05.2023 судом, не виходячи до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про долучення до матеріалів справи наданого представником заявника адвокатом Шеліповою Ю.А. супровідного листа з СБУ в Харківській області (а.с.31, 34-40). 09.05.2023 ухвалою суду частково задоволено клопотання представника заявника адвоката Шеліпової Ю.А. про витребування доказів. Витребувано в Управління Служби Безпеки України в Харківській області засвідчені копії висновків судово-медичної та судово-генетичної експертиз, поведених в рамках кримінального провадження № 22022220000001009 від 01.05.2022тіла померлого [PERSON] , [INFO] (а.с.42-43). 15.06.2023 ухвалою суду, не виходячи до нарадчої кімнати, долучено до матеріалів справи лист Служби Безпеки України в Харківській області від 25.05.2023 № 70/6-4048, що надійшов до суду 12.06.2023. В судовому засіданні 09.05.2023 заявник [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що за адресою: [ADDRESS] вона проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] , з початку війни вони знаходились за вказаною адресою. Під час обстрілів вона переховувалась у станції метро, чоловік залишався вдома, періодично вона навідувалась додому. Її чоловік [PERSON] хворів на серцеву хворобу, астму та помер вночі з 17 на 18 березня 2022 року від серцевої хвороби. Медична документація на [PERSON] в неї відсутня та вона не може вказати де саме він лікувався. Про смерть чоловіка вона дізналась вранці 18 березня 2022 року, коли піднялась до квартири, зателефонувала у поліцію та ритуальну службу. Працівники ритуальної служби на виклик не приїхали, повідомили, що під час обстрілів не приїжджають. 22.03.2023 під час обстрілу снаряд влучив в будинок, де вони проживали, після чого сталася пожежа та тіло чоловіка згоріло. Під час обстрілу вона з сусідкою переховувалась в під`їзді під ліфтом, наступного дня вона піднялась до квартири та побачила, що тіло чоловіка згоріло. До відділу поліції із заявою щодо вказаних подій вона звернулась у січні 2023 року, увесь цей час тіло чоловіка знаходилось у квартирі. Після її звернення працівники поліції вивезли тіло до моргу, відібрали зразки для проведення медичної експертизи, на що вона надала згоду. Вона приїжджала до моргу взимку 2023 року, на той час тіло чоловіка знаходилось там. Працівники поліції їй повідомили, що за інформацією їй потрібно звертатись до органів СБУ. Чи проводилась експертиза та які її результати вона не обізнана, оскільки не з`ясовувала це питання. Вона не займалась похованням чоловіка, оскільки в неї відсутні на це кошти. Представник заявника адвокат Шеліпова Ю.А. в судовому засіданні 09.05.2023 заяву підтримала та пояснила, що дійсно тіло [PERSON] після смерті знаходилось у квартирі близько року та тільки у січні 2023 року працівники поліції забрали останки до моргу та для ідентифікації, оскільки оглядом встановлено лише, що померла особа є чоловічої статті. Щоб ідентифікувати померлого потрібно відібрати зразки від родичів кровного споріднення, які в Україні відсутні. 15.06.2023 представник заявника [PERSON] - адвокат Шеліпова Ю.А. подала на електронну адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі заявника та її представника, обставини та вимоги, викладені у заяві про встановлення факту смерті, підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Заінтересована особа, яка повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Суд, заслухавши 09.05.2023 заявника та її представника, пояснення свідка [PERSON] , дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 10.06.1989 був укладений шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с.12). Отже, заявник [PERSON] є дружиною [PERSON] . Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 22022220000001009 від 01.05.2022, відповідно до матеріалів, які зареєстровані в ЖЄО № 318, № 319, що надійшли 01.05.2022 з ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області та ЖЄО №2389, №2472, що надійшли 09.05.2022 з ХРУП №2 ГУНП в Харківській області встановлено, що 22.03.2022 мало місце порушення законів та звичаїв війни військовослужбовцями підрозділів збройних сил чи інших відомств РФ, що полягали у здійсненні обстрілів із використанням артилерійського виду озброєння невстановленими снарядами невстановленого калібру по житловим будинкам за адресами: [ADDRESS] , що призвели до пожежі та пошкодження вказаних будинків. Відповідно до матеріалів ЖЄО №1639, що надійшли з ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області встановлено, що внаслідок обстрілу по житловому будинку за адресою: [ADDRESS] загинув [PERSON] , [INFO] (а.с.13). З копії супровідного листа СБУ в Харківській області від 30.03.2023 № 70/6-Ш-848 вбачається, що за фактом звернення [PERSON] зареєстроване кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 22022220000001009 від 01.05.2022 за ч. 2 ст. 438 КК України. Наразі проводяться всі необхідні слідчі процесуальні дії для подальшого проведення судово-медичної експертизи (а.с.31,13). В судовому засіданні 09.05.2023 свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою заявника, в ніч з 17 на 18 березня 2022 року під час обстрілу снаряд влучив у будинок та сталася пожежа. Свідку відомо зі слів [PERSON] , що коли остання 18.03.2022 вранці піднялась до квартири, її чоловік [PERSON] лежав мертвим. Сама свідок [PERSON] померлим не бачила, до квартири сусідів не піднімалась. В той день померла ще одна жінка у будинку та вона викликала ритуальну службу. Працівники ритуальної служби приїхали о 9-ї ранку 18.03.2022. З наданого до суду 12.06.2023 Службою Безпеки України в Харківській області листа від 25.05.2023 № 70/6-4048 вбачається, що 30.01.2023 слідчим ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області за заявою [PERSON] здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] та проведено огляд місця події. В ході огляду місця події, в квартирі [ADDRESS] виявлено та вилучено фрагменти кісток зі слідами високої дії температури від невстановленої особи. В подальшому, 14.02.2023 слідчими УСБУ в Харківській області призначено судово-медичну експертизу по фрагментам кісток зі слідами високої дії температури від невстановленої особи. За результатами проведеної судово-медичної експертизи кісткових решток встановити причини, час настання смерті, вік, стать, зріст, групову належність невідомої особи не вдається за можливим. Крім того, слідчим було здійснено телефонний дзвінок адвокату Шеліповій Юлії Анатоліївні, яка перебувала на той момент разом з заявницею [PERSON] , щодо пошуку близьких родичів загиблого [PERSON] , [INFO] , з метою відібрання біологічних зразків та подальшого призначення судової молекулярно-генетичної експертизи. Під час телефонної розмови потерпіла повідомила, що наразі їх донька перебуває за межами України та інших близьких родичів у загиблого немає, у зв`язку з чим провести судову молекулярно-генетичну експертизу не представляється можливим. Враховуючи вищевикладене, в рамках кримінального провадження № 22022220000001009 від 01.05.2022 за ч. 2 ст. 438 КК України відсутні висновки судово-медичної та судової молекулярно-генетичної експертиз тіла померлого [PERSON] , [INFO] (а.с59,60). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з п. 1, п. 3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, до закінчення антитерористичної операції в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, до вказаного Переліку входить Харківська міська територіальна громада з 24.02.2022. Частинами третьою-четвертою статті 49 Цивільного кодексу України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (зі змінами та доповненнями), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи,- не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за одним місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерством охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545. Відповідно до положень вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину. Пунктом 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. Згідно зі статтею 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, а також на те, що відповідно до ст. 26 цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Положеннями статей 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Встановлення факту народження або смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України визначено поняття допустимості, належності, достовірності та достатності доказів, як засобів доказування при здійсненні цивільного процесуального судочинства. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка в повній мірі кореспондується із приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, за правилами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В даному випадку при встановленні факту смерті підлягають з`ясуванню обставини та причина смерті згідно медичного класифікатора. Разом з тим, заявником до поданої заяви не надано жодного документу на підтвердження факту смерті, виданого медичною установою; наданими заявником та витребуваними судом доказами неможливо достовірно встановити факт смерті [PERSON] [INFO] у м. Харкові. Показання свідка [PERSON] суд не приймає в якості належного і достовірного і достатнього доказу на підтвердження факту смерті [PERSON] 18.03.2023, оскільки достеменно вона не підтверджує цей факт, їй відомо про смерть [PERSON] тільки сі слів заявника. При зазначених заявником обставинах без ідентифікації тіла та безспірного підтвердження смерті саме [PERSON] , [INFO] , у м. Харкові факт його смерті в судовому засіданні не підтверджений. Оцінивши належність та допустимість доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність достовірних доказів, достатніх для встановлення факту смерті [PERSON] [INFO] , що не перешкоджає заявнику звернутись із заявою про оголошення особи померлою, у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, після спливу 6 місяців. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту смерті, що не позбавляє заявника на захист свого права іншим шляхом, а саме, звернення до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою на підставі статті 46 ЦК України та в порядку, визначеному Главою 4 Розділу IV Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed