Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення дитиною навчання, або до досягнення дитиною 23-х років за умови, що дитина буде продовжувати навчання. В обґрунтування позовних вимог вказує, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . На даний час, [PERSON] проживає разом з позивачем та навчається у Бердичівському педагогічному фаховому коледжі Житомирської обласної ради за спеціальністю «дошкільна освіта» на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2020 по 29.06.2024. [PERSON] потребує матеріальної підтримки відповідача, оскільки отримувати самостійний заробіток вона не має можливості. Відповідач є військовослужбовцем, отримує дохід, який є достатнім для життя та утримання повнолітньої доньки, яка навчається, тому позивач вважає, що він має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення дочкою навчання, або досягнення нею 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Відповідач добровільно допомогу не надає, інших утриманців не має. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 14.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 16.05.2023 клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано відомості (довідку) про доходи відповідача. Позивач та третя особа подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач у поданому клопотанні від 08.06.2023 просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позову про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу) не заперечує. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 201 СК України норма ст. 191 СК України застосовується до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] після державної реєстрації шлюбу 15.09.2020, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Позивач проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади №№ 2023/002832097, 2023/002833051 від 07.04.2023. [PERSON] навчається на ІІІ-А курсі Бердичівського педагогічного фахового коледжу Житомирської обласної ради І-го рівня акредитації за денною формою навчання з 01.09.2020 по 29.06.2024, що підтверджується довідкою Бердичівського педагогічного фахового коледжу Житомирської обласної ради від 06.04.2023 за № 213. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування ст.199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 761/10510/17. Відповідно до ч.1 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач, у разі заперечень проти позову - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. Звертаючись з позовом, позивач зазначила, що їх повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги батька саме в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, посилаючись на те, що вона не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати. В постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №346/103/17 зазначено, що суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Судом встановлено, що донька відповідача навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, у зв`язку з чим не може працювати та отримувати доходи, у зв`язку із цим несе матеріальні витрати. Наявність витрат на харчування, одяг, проїзд, суд не ставить під сумнів, оскільки вони покликані забезпечити нормальну життєдіяльність і щоденні фізіологічні потреби доньки, а отже суд дійшов висновку, що дитина позивача та відповідача дійсно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на її утримання на період навчання. Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні потреб доньки, яка навчається. Відповідач у поданому до суду клопотанні не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. З огляду на викладене та приймаючи до уваги матеріальне становище як відповідача, так і позивача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки до закінчення навчання. Визначаючи розмір аліментів, суд вважає, що достатнім розміром для стягнення з відповідача аліментів, який встановить баланс між обов`язком відповідача по сплаті аліментів та правами повнолітньої дитини на отримання матеріальної допомоги на період навчання, буде стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, що відповідає засадам розумності і справедливості, та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і співмірним можливостям батька надавати таку допомогу з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved