Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

02 листопада 2022 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області суду з позовом до [PERSON] про стягнення 19823,44 грн заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (далі ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів») та [PERSON] було укладено кредитний договір №1735368. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ « ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів») передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ « ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів») права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №1735368 від 13 лютого 2021 року. Всупереч вимогам кредитного договору позичальник [PERSON] не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку чим має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в розмірі 19823,44 грн, яка складається з: 6000 грн - сума заборгованості за основної сумою боргу; 13823,44 грн - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи вищевикладене позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача понесені судові витрати. 03 листопада 2023 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. 10 травня 2023 року до суду повернуто поштове повідомлення направлене на адресу відповідача. Станом на 12 червня 2023 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.02.2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики №1735368. Відповідно до якого, надано кредитні кошти в розмірі -\~ 6000 грн., строк дії кредиту - 30 днів до 15.03.2021 року. (а.с. 6) Вказаний договір позики підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить п. 11 договору позики, реквізити та підпис сторін. Згідно п. 1 умов договору, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджених умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Пунктом 2 договору визначено, що позичальнику надається в борг позику в сумі\~ 6000 грн зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,99% в день строком на 30 днів. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, що визначено п. 3 договору. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбаченаст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 4.1. п. 4 Договору позики). Також відповідач погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі (п.п. 4.2. п. 4 договору позики). Відповідно до п. 5 договору позики цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису). Вказаним вище договором визначено, що товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 6000 грн, та що нарахування процентів за користування кредитом починається з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту. При цьому, будь-яких відомостей про виконання обов`язку кредитора з надання кредитних коштів та отримання їх відповідачем суду не надано, рахунок відповідача на який перераховано кредитні кошти та відомості щодо руху коштів за рахунком кредитодавця, на який мало бути здійснено повернення кредиту та процентів, суду не надано. Як вбачається з копії договору факторингу № 14/06/21, 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників (а.с. 12-13). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №3 від 16.08.2021 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 19823 грн 44 коп., з яких 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 13823 грн 44 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 17). При цьому, копія договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 не містить всіх розділів даного договору, зокрема, в ній наявний в лише в повному переліку пункти розділів 3 та 10, частково розділи 1, 2, 4, 9, інші розділи договору взагалі відсутні. Крім того, позивачем не надано до договору факторингу додатки, що складають його невідємну частину, а саме: додаток №1 Форма Реєстру Боржників; Додаток №2 Форма Акту прийому-передачі Реєстру Боржників; Додаток №3 Форма повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором; Додаток №4 Форма Акту прийому-передачі Документації, як і доказів здійснення фактором оплати за відступлені ним права вимоги. Крім того, відповідно до умов додаткової угоди №2 від 28 липня 2021 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, сторони погодили внести зміни до п. 1.3 договору та викласти його в наступній редакції: «Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення прав вимоги за Договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства (а.с. 14). Разом з цим, будь-яких доказів щодо надіслання даного повідомлення відповідачу позивачем не надано. Згідно з розрахунком суми заборгованості, складеної позивачем за період з 16.08.2021 по 30.09.2022 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1735368 від 13.02.2021 становить 19823 грн 44 коп. та складається з: 6000 грн заборгованість за основним боргом, 13823 грн 44 коп. заборгованість з процентів (а.с. 18). При цьому, із зазначеного розрахунку встановити порядок утворення зазначеної суми заборгованості за всіма її складовими не виявляється можливим. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає, що позивачем не надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу на підтвердження факту укладення договору, наявності заборгованості відповідача у вказаній сумі 19823 грн 44 коп., тобто наявності у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором № 1735368 від 13.02.2021. Зважаючи на вищевикладене, вимоги позивача не підлягають задоволенню через їх недоведеність, у зв`язку із чим в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed