Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

17\~травня\~2023\~року\~до\~Ладижинського міського\~суду\~Вінницької\~області надійшла\~позовна\~заява,\~яка\~була\~уточнена 22\~травня\~2023\~року\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя\~особа\~-\~ [PERSON] про стягнення\~аліментів\~на\~утримання повнолітнього\~сина,\~що\~продовжує\~навчання,\~у\~якій\~позивачка просить\~стягнути\~з\~ [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до закінчення навчання [PERSON] , але не більше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який розірвано рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області №135/105/14-ц від 03 лютого 2014 року. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час їхній син досяг повноліття, але разом з тим, він з 01 вересня 2022 року навчається на 3-Б курсі відділення «Ветеренарна медицина» у ВСП «Тульчинський фаховий коледж ветеринарної медицини БНАУ» на денному відділенні, державна форма навчання. Навчаючись в учбовому закладі він не працює та не займається будь-якою іншою діяльністю яка б приносила доходи та надавала можливість забезпечувати себе матеріально. Син перебуває на її утриманні та проживає разом із нею. Сам факт навчання сина на денній формі свідчить про необхідність витрат, які вона несе на харчування, купування одягу, взуття, підручників, зошитів, канцелярських товарів та інших життєво необхідних витрат. Позивачка самостійно не в змозі матеріально утримувати сина на період навчання. Відповідач має можливість допомагати синові, адже є здоровою працездатною особою, офіційно працевлаштований та працює. У зв`язку з чим, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. 18 травня 2023 року надіслано запит до відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. \~22\~травня 2023\~року до\~канцелярії Ладижинського\~міського суду\~Вінницької області\~надійшла відповідь\~на запит\~суду про\~те,\~що місце\~проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ладижинського міського\~суду Вінницької\~області від 23 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу [PERSON] ухвалою суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надсилалася відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ) та вручена відповідачу 26 травня 2023 року, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення від 31 травня 2023 року. Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надсилалися третій особі [PERSON] за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ), проте відомості про вручення або невручення поштового відправлення на адресу суду не повернулися. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України\~розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог\~ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~Судом встановлено,\~що позивачка\~ [PERSON] \~та відповідач\~ [PERSON] \~є батьками\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 19\~травня 2005\~року Ладижинським\~міським відділом\~реєстрації \~актів цивільного\~стану Вінницької\~області (а.с.8). [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, однак продовжує навчання у ВСП «Тульчинський фаховий коледж ветеринарної медицини БНАУ» на 3-Б курсі відділення «Ветеренарна медицина» з 01 вересня 2022 року на денному відділенні, державна форма навчання, про що свідчить довідка №02/2810 від 24 березня 2023 року, видана директором ВСП «Тульчинський фаховий коледж ветеринарної медицини БНАУ» Моркляр М., яка міститься в матеріалах справи (а.с.3). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, як встановлено судом, що [PERSON] , [INFO] , який є сином [PERSON] , на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, не одружений, проживає разом із матір`ю [PERSON] , яка надає йому матеріальну допомогу. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Оцінюючи можливість\~відповідача [PERSON] надавати матеріальну допомогу сину, суд враховує, що батько [PERSON] , відповідач по справі, є особою працездатного віку, доказів щодо неможливості надання матеріальної допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання відповідачем не надано, а тому суд приходить до висновку, що він зобов`язаний та має можливість надавати\~матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. Визначаючи розмір\~аліментів на\~утримання повнолітнього сина,\~який продовжує\~навчання,\~суд прийшов\~до висновку\~про необхідність\~задоволення\~позовних вимог, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 17 травня 2023 року і до припинення навчання в навчальному закладі, але не довше ніж до досягнення\~\~ [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ст.430\~ЦПК\~України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за один місяць. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved