Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~про стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості за\~послуги теплопостачання.02.03.2022\~було винесено\~заочне рішення,\~яким задоволено\~позовні вимоги.\~За \~заявою [PERSON] ,\~ухвалою від\~30.01.2023,\~заочне рішення\~Карлівського районного\~суду Полтавської\~області від\~02\~березня 2022\~року по\~цивільній справі\~за позовом\~Полтавського обласного\~комунального виробничого\~підприємства теплового\~господарства «Полтаватеплоенерго»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~послуги теплопостачання,\~скасовано. Ухвалою суду від 01.03.2023, було замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного [PERSON] . Позовна заява обґрунтована тим, що послуги з теплопостачання надавалися за адресою: квартира [ADDRESS] . Взаємовідносини підприємства, з надання послуг з теплопостачання за вказаною адресою, врегульовано договором, який було укладено з попереднім власником квартири - [PERSON] , який 07.06.2017 продав квартиру [PERSON] . А відповідно до договору купівлі-продажу від 05.03.2018, [PERSON] стала одноосібним власником зазначеної квартири [ADDRESS] та відповідно користувачем послуг, наданих позивачем по справі. Підприємством надавались послуги з теплопостачання, а відповідач такі послуги прийняла, від їх отримання не відмовлялася, але не оплачувала їх у період з березня 2018 по 01.06.2021 в результаті чого утворилась заборгованість, що склала 21227,01 грн. Разом з інфляційними витратами та 3% річних, загальна сума боргу склала 25678,38 грн. Про збільшення позовних вимог, позивачем було подано відповідну заяву. З урахуванням зазначеного, позивач просить стягнути з ввідповідачки суму боргу та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У наданій суду письмовій заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач була повідомлена у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За вказаних обставин, відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 66-70 ЖК України, передбачено плату за користування житлом. Згідно зі ст. 67 ЖК - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Частинами 1-3 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства; перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди); комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, крім встановлених Законом випадків. Безперебійний порядок надання послуги, встановлено також у п. 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених 21.07.2005 року. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, частиною 3 ст. 20 даного Закону, покладено на споживача. Згідно з ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», на споживача також покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 32\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено,\~що розмір\~плати за\~комунальні послуги\~розраховується виходячи\~з розміру\~затверджених цін/тарифів\~та показань\~засобів обліку\~або за\~нормами,\~затвердженими в\~установленому порядку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи встановлено, що позивач є комунальним підприємством, яке надає у тому числі і послуги з теплопостачання (а.с.10). Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З аналізу положень статей 11, 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, статей 1, 7, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території. Договір між сторонами по справі не укладався, тому правовідносини між ними регулюються ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Позивачем надавалися послуги з теплопостачання до квартири, належної відповідачу, а відповідач такі послуги прийняв та не відмовлявся від їх отримання. Судом встановлено, що відповідачка з 05.03.2018 є одноосібним власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Договором купівлі-продажу (а.с.60, 61-62), та є користувачем послуг, наданих позивачем. Наданий позивачем, разом із заявою про збільшення позовних вимог, розрахунок заборгованості за послуги теплопостачання по квартирі [ADDRESS] , свідчить, що відповідач надані послуги не оплачувала (а.с.73), хоча має такий обов`язок виходячи із зазначеного. Сума боргу за період з березня 2018 по травень 2021 склала 21227,01 грн. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України. Крім того, застосування положень частини другої\~статті 625 ЦК України\~до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в пункті 3 частини першої\~статті 96 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року\~в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення (далі -\~ЦПК України 2004 року), нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Викладене узгоджується з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13. У зв`язку з наявністю заборгованості, позивачем розраховано інфляційні втрати за весь час прострочення у розмірі 3112,86 грн. та 3% річних у розмірі 1338,51 грн. (а.с. 75-76,77-78), що відповідає положенням статті 625 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що оскільки в добровільному порядку відповідачка не здійснює оплату за спожиті послуги централізованого теплопостачання, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем, вона підлягає стягненню з неї. Крім того, відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання, не сплативши вчасно платежі за надані комунальні послуги, виходячи із суми основного боргу, суд вважає позовні вимоги про стягнення суми 3% річних та інфляційних витрат обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню та стягненню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги у стягненні всієї суми боргу, в порядку ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved