Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Степанова О.В., звернувся із заявою до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про оголошення його батька [PERSON] , [INFO] померлим. В обґрунтування\~своїх вимог\~заявник вказує\~на те,\~що він\~є сином\~ [PERSON] \~ [INFO] ,\~якого рішенням\~Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~області у справі № 607/13538/13-ц від 29.08.2013 визнано безвісті відсутнім. Зазначає, що з моменту зникнення та до сьогодні [PERSON] не з`являвся та жодних відомостей про його місцеперебування не надходило ні йому, ні його матері [PERSON] [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Разом з тим, для того, щоб вступити у спадщину в порядку спадкової трансмісії заявнику необхідне оголошення [PERSON] померлим. На підставі викладеного просить заяву задовольнити. Протокольною ухвалою суду від 04.05.2023 постановленою в судовому засіданні без виходу в нарадчу кімнату та занесеною у протокол судового засідання, залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи [PERSON] 19.05.2023 заінтересована особа [PERSON] подала суду заперечення з приводу заяви про оголошення фізичної особи померлою, з якого вбачається, що її брат [PERSON] , через розлучення з колишньою дружиною, почав зловживати алкоголем, часто сварився з матір`ю, випрошував у неї гроші та брав кредити на свої розваги. Приблизно у червні 2012 після чергової сварки з матір`ю брат [PERSON] пішов з дому, при цьому усі дзвінки матері він ігнорував. Через певний час, приблизно через місяць, до них зателефонували з роботи брата і повідомили, що він перестав виходити на зв`язок. Вона з матір`ю припустили, що [PERSON] міг змінити номер телефону, через те, що до нього дзвонили кредитори та вимагали погашення боргів. Оскільки остання інформація про його відоме місцеперебування була з Кропивницького, вона звернулася в поліцію цього міста, де її заспокоїли та сказали що з ним нічого не трапилося, адже ніякої інформації про нього їм не надходило. В подальшому вона повторно звернулася в поліцію в [PERSON] і наполягла на здійсненні розшукових заходів, однак жодних результатів розшук не дав. Водночас, кілька людей їй говорили, що бачили брата та спілкувалися з ним в тому числі і телефоном. Надалі вони звернулись у програму «Битва екстрасенсів». Після виходу програми в ефір в соціальних мережах, під відео почали з`являтися коментарі про те, що брата бачили і на залізничному вокзалі в Кропивницькому, і в залі ігрових автоматів і просто на вулиці в Кривому Розі, проте спроби зв`язатися з авторами коментарів, в той час, результатів не дали. У 2013 році колишня дружина брата, через його тривалу відсутність, звернулася до суду з вимогою визнати брата безвісно відсутнім, з приводу чого вона не заперечувала, адже розуміла, що це необхідне для призначення сину її брата допомоги від держави. Проте, у 2016 чи 2017 році до їх мами подзвонили і повідомили, що брата неодноразово бачили з якоюсь жінкою в Подільському районі Кропивницького, навіть назвали вулицю. Після цього повідомлення, мати із своєю сестрою поїхали у [PERSON] , однак результатів ця поїздка не дала, при цьому в поліції мати дізналася, що серед загиблих її сина немає, і поновила розшукову справу. Окрім цього, їй відомі не менше десятка людей, які бачили її брата, говорили з ним чи чули про нього від інших. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні заяви. Представник заявника адвокат Степанова О.В. в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити з підстав у ній викладених. Заінтересована особа [PERSON] та її представник адвокат Лоза В.М. у судовому засіданні заперечили з приводу заяви та просили відмовити у її задоволенні з підстав викладений у запереченнях на заяву. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона товаришувала з [PERSON] з 2002 року, оскільки разом з нею працювала. Останній раз бачились в 2018 році. Степанія їй розказувала, що у неї є син [PERSON] та дочка [PERSON] . Також говорила що її син пропав та вона про нього нічого не чула протягом 2017-2018 років. Також знає, що була передача на телебаченні про її сина [PERSON] . Вказала, що вони часто говорили про дітей, і [PERSON] плакала як згадувала сина. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вказав, що він товаришував із [PERSON] , оскільки вони разом тренувалися у спортивному залі. Крім того, в минулому вони разом працювали в редакції «Вільне життя». Останній раз бачив його за два дні до зникнення. Зазначив, що бачиться із їхніми спільними знайомими, однак ніхто з них нічого не чув про [PERSON] вже багато років. Знає, що [PERSON] спілкувався з сином та проживав разом з ним. В подальшому виїхав по роботі у Кіровоград і з того часу пропав. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила суду, що вона є сестрою [PERSON] . Після зникнення [PERSON] була заведена розшукова справа у Кропивницькому. Крім того вони розшукували [PERSON] шляхом засобів масової інформації. Була передача на телебаченні після якої [PERSON] повідомила їй, що до неї зателефонували і сказали, що бачили її сина [PERSON] з жінкою у Подільському районні. Вони разом туди поїхали, ходили по районі і показували людям фотографію [PERSON] , проте ніхто його не бачив. Після чого вони звернулись у поліцію, де їм повідомили, що розшукова справа закрита. В подальшому Степанія подала до суду у м.\~Кіровоград заяву про поновлення розшукової справи. Про результати розгляду даної заяви їй нічого невідомо. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначила, що вони з [PERSON] познайомились 15 років назад в спільній компанії. До його зникнення коли вони зустрічались на вулиці, то розмовляли, цікавились про справи один одного. В подальшому вона дізналась, що [PERSON] пропав. Приблизно 2 роки тому, вона їхала в Чернівці та побачила як [PERSON] виходить із заправки WOK. Вона покликала його по імені [PERSON] , але він лише помахав їй рукою та посміхнувся. Про те, що бачила [PERSON] , вона повідомила його сестрі [PERSON] приблизно через місяць зустрівши її, скільки вважала, що він повернувся додому, однак від [PERSON] дізналася, що про вона [PERSON] не бачила з моменту його зникнення. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини: Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Тернопіль, Тернопільська область та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 22.12.2015. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.08.2013 у справі 607/13538/13-ц, заяву [PERSON] задоволено та визнано [PERSON] , [INFO] безвісно відсутнім. Відповідно до\~відповіді відділу\~реєстрації проживання\~особи Управління\~державної реєстрації\~Тернопільської міської\~ради №792/28-02 від 11.05.2023 наданої на запит адвоката Степанової О. №45 від 08.05.2023, згідно реєстру Тернопільської міської територіальної громади та картотеки переданої Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області за період з 01.08.2012 по 31.03.2016 р. та за період виконання відділом повноважень з 04.04.2016 по 14.04.2023, встановлено, що [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 29.03.2007 і знятий з реєстрації місця проживання 10.01.2018 за рішенням суду №607/13538/13-ц від 29.08.2013. Згідно свідоцтва про смерть ст. 108 указу президента республіки №396 від 03.11.2000 виданого Муніципалітетом м. Читта-ді-Кастелло 06.12.2022 перекладеного з італійської мови на українську, Кушпинська Степанія, яка народилась [INFO] померла [INFO] в м. Читта-ді-Кастелло. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 46\~Цивільного кодексу\~України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Статтею 47\~ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31.03.1995\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з частиною першою статті 306\~ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої\~статті 46 ЦК України. При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Відповідно до статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підтвердження вимог заяви заявник [PERSON] подав суду рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.08.2013 про визнання [PERSON] , [INFO] безвісти відсутнім. Разом із тим, суду не надано відомостей про вжиті [PERSON] чи іншими особами заходи для відшукання [PERSON] , зокрема звернення до правоохоронних органів, які відповідно до п.7 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» наділені повноваженнями здійснювати розшук безвісно зниклих осіб, а також до державних органів, в тому числі органів міграційної служби України, з метою встановлення чи не покидав [PERSON] територію України чи інші заходи, які були спрямовані на розшук [PERSON] . Суд звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової падати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 у справі № 225/1297/17 (провадження № 61-3902св18) зазначено, що безвісна відсутність це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Таким чином, саме по собі рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою не свідчить про її ймовірну смерть, а відтак безумовну можливість оголосити її померлою, а навпаки, ґрунтується на тому, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження станом на певний проміжок часу неможливо. Відтак, рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою саме по собі не є достатнім доказом для оголошення особи померлою, інших відомостей, які у своїй сукупності дали б суду можливість зробити обґрунтоване та вірогідне припущення про смерть [PERSON] суду не надано. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18). Суд звертає увагу, що у своїй заяві заявник [PERSON] не зазначає жодних обставин, що загрожували б смертю [PERSON] , або обставин, що давали б підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку та не подає на підтвердження таких обставин жодних доказів. Не можливо встановити таких обставин і з показів свідків, які були допитані у судовому засіданні. З письмових заперечень заінтересованої особи вбачається, що [PERSON] після сварки з родиною добровільно та свідомо залишив постійне місце свого проживання та повідомив, що йде із дому. Будь-яких обставин, за яких можливо припустити смерть [PERSON] заявником в заяві не зазначено. Сам по собі факт відсутності у родини відомостей про місце перебування [PERSON] , навіть протягом тривалого часу, враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, не є безумовною підставою для визнання такої особи померлою. Таким чином, у даній справі заявником суду не надано беззаперечних доказів, які давали б підстави припускати загибель [PERSON] , що унеможливлює оголошення його померлим. Суд також зауважує, що заявником в порушення ст. 306 ЦПК України не доведено мету, для якої він просить визнати свого батька померлим, оскільки вказуючи в заяві, що оголошення [PERSON] померлим необхідне йому для того, щоб вступити у спадщину в порядку спадкової трансмісії після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , заявник не подає жодних доказів наявності будь якого спадкового майна, після смерті останньої. Крім того, суду не надано доказів на підтвердження родинних зв`язків [PERSON] та [PERSON] . З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог та відсутність підстав для оголошення [PERSON] померлим, а отже у задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed