Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

позивач \~звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь\~суму боргу у розмірі 31 000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.12.2022 року [PERSON] передав в позику [PERSON] грошові кошти в сумі 31 000, 00 грн., про що видано розписку. Відповідно до розписки відповідач зобов`язувався повернути грошові кошти у повному обсязі до 22 грудня 2022 року. Однак, в зазначений строк кошти не повернув. Під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобов`язання. На прохання повернути кошти відповідач жодним чином не реагує, ухиляється від повернення боргу, намагання вирішити спір у позасудовому порядку жодного результату не дали. У зв`язку із прострочення відповідачем терміну виконання зобов`язання, також неможливості вирішення спору у позасудовому порядку, позивач змушений звертатись до суду з даним позовом, який просить суд задоволити. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено сторонам, що у відповідності до ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. У вказаний строк сторони не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відповідач не подав відзиву на позовну заяву. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279\~ЦПК України, перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.12.2022 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 31 000, 00 грн., з терміном повернення до 22.12.2022 року. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження передачі грошей відповідач склав розписку 12.12.2022 року про те, що він отримав від позивача 31 000, 00 грн., що засвідчено підписом [PERSON] . Так, в ч. 2 ст. 1047 ЦК України вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже,\~відповідач прийнявши\~на себе\~зобов`язання\~повернути позивачу\~31\~000,\~00\~грн.,\~зобов`язаний виконати відповідне зобов`язання в порядку та у строк, що вказаний в розписці, а саме до 22.12.2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Сума боргу за договором позики станом на момент подачі позовної заяви до суду відповідачем повернута. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, аналогічне визначення міститься також в ст. 81 ЦПК України. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Будь-яких доказів, які б спростовували суму боргу за вказаним договором позики відповідачем суду не представлено. Таким чином, вимогу позивача про стягнення суми боргу за договором позики від 12.12.2022 року у розмірі 31 000, 00 грн., слід задоволити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача слід задоволити у повному обсязі, з відповідача на його користь слід стягнути суму судового збору у розмірі 1 073, 60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved