Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

22.05.2023р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що він з 2001р. по 2021р. працював у шкідливих умовах на підприємстві ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (далі - ПАТ «Запоріжсталь», відповідач). 28.02.2022р. він звільнився з підприємства на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, наразі не працює. Під час роботи в шкідливих умовах на підприємстві відповідача він отримав ряд професійних захворювань: 1) хронічне обструктивне захворювання легень першої-другою стадії (пило токсичний бронхіт першої-другою стадії, емфізема легень першої-другою стадії), група В, легенева недостатність першого-другого ступеня; 2) радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7, С8 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періаартрозу (ПФ другого ступеня), остеохондрозу у поєднанні з пері артрозом колінних та ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня); 3) хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня (з легким ступенем зниження слуху), що підтверджується медичним висновком лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 12.05.2022р., протокол №666. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12.05.2022р. (Форма П-4) визнано, що виявлені у нього хронічні професійні захворювання виникли внаслідок тривалого стажу роботи (20 років 01 місяць) в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «Запоріжсталь», перелік яких наведено в п.18 Акту. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №628873 від 27.06.2022р. йому встановлено третю групу інвалідності за професійним захворюванням. Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №097307 від 27.06.2022р. ступінь втрати професійної працездатності складає 60%. Вважає, що внаслідок професійного захворювання йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в фізичному болю та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я. Протягом тривалого часу він проходить стаціонарне та амбулаторне лікування, зазнає фізичного болю, змушений приймати ліки, бо без цього його стан здоров`я погіршується Все це викликає у нього хвилювання, неспокій, негативні емоційні переживання. На даний час він визнаний інвалідом, ступень втрати його працездатності становить 60% і є значною, він є особою 40 років, половину життя (20 років 01 місяць) працював за робітничим професійним напрямком, інших спеціальностей не має, працювати за фахом за станом здоров`я фізично ніколи не зможе, при цьому має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яких повинен забезпечувати. Через це істотно змінився стан та якість його життя, що також завдає йому постійних душевних страждань і він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 60 000,00 грн. та судові витрати на правову допомогу в зв`язку з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 23.05.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. \~ \~ \~ \~14.06.2023р. від представника відповідача ПАТ «Запоріжсталь» - адвоката Рабко Т.О. до суду надійшли письмові пояснення, які є фактично відзивом на позовну заяву, в яких вона позовні вимоги не визнала повністю та зазначила, що працівник має право відмовитися від виконання дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, що становить небезпеку для життя чи здоров`я такого працівника або людей, які його оточують, і оточуючого середовища. Позивач під час роботи на підприємстві жодного разу не заявляв про порушення зі сторони відповідача умов його праці, щорічно проходив обов`язкові медичні огляди, за результатами яких його було визнано придатним для роботи за професією та він продовжував працювати. Позивач після проходження періодичних оглядів не заперечував їх результати та не повідомляв роботодавця про невідповідність результатів огляду дійсному стану його здоров`я. Професійне захворювання не з`являється раптово, воно починається задовго до його встановлення та має тривалий перебіг з наростанням симптомів. Відповідно до ст.10 ЗУ «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», громадяни України зобов`язані піклуватися про своє здоров`я. Позивач, знаючи про погіршення стану свого здоров`я та приховуючи дану інформацію від роботодавця та медичної комісії, свідомо погіршував стан свого здоров`я. Наслідком таких дій позивач частково втратив свою працездатність, які виражені у моральних стражданнях. Таким чином, відповідач вважає, що стан здоров`я позивача обумовлений власними його діями. Крім того, позивач в позовній заяві наявність моральних страждань зазначив лише загальними фразами, не надав доказів постійного знаходження на обліку в ЛПЗ та значних витрат на лікування. Відсутні висновки психолога щодо наявності моральних страждань. Висновок МСЕК про ступень втрати професійної працездатності не є підтвердженням факту спричинення моральної шкоди. Висновком медичних органів як підставою для відшкодування моральної шкоди може бути висновок лікаря-психіатра лікувально-профілактичної установи, або медично-консультаційної або медично-соціально експертної комісії про стрес, що зазнав потерпілий в результаті трудового каліцтва чи професійного захворювання, або їх наслідків, про депресію чи інші негативні стани постраждалого.\~В матеріалах справи відсутні розрахункові документи (касові чеки, квитанції) чи інші документи, які б свідчили про витрати, пов`язані з відновленням психологічного та фізичного стану здоров`я, який був до виникнення ситуації. Вважає вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними. Просить в задоволені позову відмовити повністю. Також, представник відповідача просить суд відмовити позивачу у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що зазначена у позові сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною з необхідністю витрат для цієї справи, її складністю, обсягом наданих адвокатських послуг та використаного часу. Дана справа є спором незначної складності та не передбачає вивчення великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів. Також не надано доказів на підтвердження неминучості витрат на правову допомогу. Вважає, що витрати на правовому допомогу завищені, оскільки становлять 11,67% від ціни позову. 15.06.2023р. від представника позивача [PERSON] - адвоката Біліченко О.О. до суду надійшла відповідь на відзив представника ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», в якій він зазначив, що доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, створення безпечних умов праці є беззаперечним обов`язком роботодавця. Позивач законодавства щодо безпеки праці не порушував. Позивач був обізнаний про наявність шкідливих умов праці, але до його відома не доводилось про перевищення норм ГДК шкідливих факторів на його робочому місці та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Те, що позивач, працюючи у відповідача, проходив періодичні медичні огляди, згідно яких медичними працівниками відповідача визнавався придатним для роботи за відповідною професією, не впливає на чинність та вагомість висновків, встановлених у Медичному висновку лікарсько-експертної комісії та у Акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (Форма П-4), які мають вищу значимість та юридичну силу. Щодо доводів відповідача про недоведеність факту наявності моральних страждань позивача внаслідок ушкодження здоров`я, зазначає, що будь-яке фізичне захворювання вже змінює душевний стан та призводить до моральних страждань. При оцінці розміру моральної шкоди просить прийняти до уваги актуальну наразі обставину пандемію у світі небезпечної хвороби COVID-19, зараження якою людини із супутнім захворюванням легенів, яким хворіє позивач, несе безпосередній ризик саме для життя, що є загальновідомою обставиною. Усвідомлення цього завдає позивачу дуже глибоких душевних страждань. Заявлена ціна позову 60000,00грн. співвідноситься із ступенем втрати позивачем професійної працездатності, який складає 60%, отримання внаслідок цього третьої групи інвалідності. 19.06.2023р. від представника позивача [PERSON] - адвоката Біліченко О.О. до суду надійшла заява про залучення додаткових доказів витрат на правову допомогу на загальну суму 12 000,00грн. 21.06.2023р. від представника відповідача ПАТ «Запоріжсталь» - адвоката Рабко Т.О. до суду надійшла заява, в якій вона просить відмовити в стягненні витрат на правову допомогу. Вважає, що заявлена сума витрат є неспівмірною з визначеними ч.4 ст.137 ЦПК України критеріями. Доказів неминучості цих витрат позивачем не надано. Даний спір є незначної складності, не передбачає дослідження адвокатом значної кількості законодавчої бази. Крім того, представник позивача спеціалізується саме на цій категорії справ, він більше 15 разів здійснював представництво позивачів в такій категорії справ. Як правило, робота адвоката в такій категорії справ полягає у зміні анкетних даних позивачів та медичних діагнозів, нормативно-правове обґрунтування залишається незмінним. Також сума витрат по відношенню до ціни позову дорівнює 20%, що є завищеним. У разі прийняття судом рішення про стягнення витрат на правову допомогу просить зменшити їх розміру до 200,00грн. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Біліченко О.О. заявлені вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в заявах по суті, просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Запоріжсталь» адвокат Рабко Т.О. позовні вимоги не визнала повністю з підстав, викладених в заявах по суті, просить в позові відмовити. \~ \~ \~ \~Суд,\~вислухавши пояснення\~представників сторін,\~дослідивши матеріали\~справи,\~приходить до\~такого.\~\~ Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~ст.43 Конституції України,\~ст.2 КЗпП України\~кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Згідно із\~ст.153 КЗпП України,\~ст.13 Закону України «Про охорону праці»\~на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавцем трудового договору про дистанційну роботу. \~Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Згідно з\~ст.173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. \~ \~ \~ \~Зокрема, згідно з ч.8\~ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»\~\~відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень\~Цивільного кодексу України\~та\~Кодексу законів про працю України. \~ \~ \~ \~Ст.237-1 КЗпП України\~передбачено відшкодування власником чи уповноваженим ним органом моральної шкоди робітнику, що здійснюється у випадку, якщо порушення законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих стосунків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до\~ст.23 ЦК України\~моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами,\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, згідно з\~рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004р. №1-рп/2004\~моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] з 19.04.2002р. по 13.12.2021р. перебував з відповідачем в трудових правовідносинах, працював на посаді підручного сталевара мартенівської печі 7 розряду мартенівського цеху ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», звільнився за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію. З 13.12.2021р. по теперішній час позивач не працює (арк.8-11). Згідно з Медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 12.05.2022р., протокол №666, [PERSON] встановлені хронічні професійні захворювання за діагнозами: 1) хронічне обструктивне захворювання легень першої-другою стадії (пило токсичний бронхіт першої-другою стадії, емфізема легень першої-другою стадії) група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня; 2) радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7, С8 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періаартрозу (ПФ другого ступеня), остеохондрозу у поєднанні з пері артрозом колінних та ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня); 3) хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня (з легким ступенем зниження слуху) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] (арк.12-13). Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (Форма П-4), затвердженого 08.06.2022р. першим заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області, професійне захворювання у Перепелиці О.С. виникло внаслідок тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «ЗМК» Запоріжсталь» (20 років 01 місяць), неякісного проведення медичного огляду в частині непроведення R-графії органів грудної клітини та аудіометрії, а також відсутності правових підстав для переведення на іншу роботу у зв`язку з відсутністю скарг на стан здоров`я під час проходження періодичних медичних оглядів (п.17). Причина виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) - наявність на робочому місці підручного сталевара мартенівської печі мартенівського цеху ПАТ «Запоріжсталь» Перепелиці О.С шкідливих виробничих факторів: -фізичне навантаження; - статичне навантаження при утримання вантажу двома руками, кг*с 193104-262068 кг*с при ГДР 43001-97000 кг*с (атестація 2006р., 2011р., 2016р.) та 184524 кг*с при ГДР 36000-70000кг*с (атестація 2021р.); -статичне навантаження при утримання вантажу за участю м`язів телеба та ніг, кг*с 50400-138600 кг*с при ГДР 61004-130000 кг*с (атестація 2011р., 2016р.), 189000кг*с при ГДР 43000-100000 кг*с (атестація 2021р.); -знаходження у нахиленому положенні більше 30? - 27,1%-38,1% при ГДР 25% (незручна поза 42,1%); -вимушені нахили тулуба, раз за зміну 127-497 разів при ГДР 100 раз за зміну; -шум 91,3-96дБ «А» при ГДР 80 дБ «А»; -кремнію діоксин крист, з вмістом у пилу 2-10% - 52,2-102,2 мг/м? при ГДК 4,0 мг/м?; -ангідрид хромовий 0,0055-0,014 мг/г? при ГДК 0,01 мг/г?; -заліза оксид 9,38-19,77 мг/г? при ГДК 6,0 мг/г?; -ангідрид сірчистий 9,63-12,16 мг/г? при ГДК 10,0 мг/г?; -азоту діоксин 2,08-2,44 мг/г? при ГДК 2,0 мг/г?; -вуглецю оксид 16,1-24,8 мг/г? при ГДК 20,0 мг/г? (арк.14-19). Згідно з Інформаційною довідкою про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння), затвердженою 29.12.2021р. першим заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області, [PERSON] , 1982р.н. має загальний стаж 24 роки 00 місяців 05 днів, на посаді підручного сталевара мартенівської печі - 20 років 01 місяць 10 днів. Робота підручного сталевара мартенівської печі підпадає під вплив шкідливих факторів, кількісна характеристика яких наведена в п.9. Час\~дії\~шкідливих\~виробничих\~факторів\~\~91-93% тривалості\~зміни, інфрачервоного випромінювання 66-83% тривалості зміни. Умови та характер праці відносяться до 3 ступеню ІІІ класу (особливо шкідливі, особливо важкі), що відповідає критеріям Списку №1 пільгового пенсійного забезпечення (арк.20-22). \~ \~ \~ \~Згідно з Медичними довідками про проходження періодичного медичного огляду за 2014-2021р. [PERSON] визнавався придатним для роботи за професією підручного сталевара мартенівської печі (арк..49-50). Згідно з довідкою МСЕК від 27.06.2022р. [PERSON] первинно встановлена третя група інвалідності за професійним захворюванням безстроково, ступінь втрати професійної працездатності - 60%, протипоказана важка фізична праця, статодинамічні навантаження, рекомендовано «Д» нагляд профпатолога, пульманолога, сімейного лікаря, невролога, лора, стаціональне лікування, санітарно-курортне лікування, як інвалід потребує певних реабілітаційних заходів (арк.23-26). \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] (арк..27,28). Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач [PERSON] під час тривалого виконання роботи підручного сталевара мартенівської печі на підприємстві відповідача (20 років 01 міс.) через перевищення впливу шкідливих виробничих факторів, отримав ряд професійних захворювань, в результаті чого йому 27.06.2022р. встановлена третя група інвалідності безстроково зі стійкою втратою професійної працездатності 60%. Також суд вважає встановленим та доведеним спричинення позивачу [PERSON] моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я під час виконання трудових обов`язків, відповідальність за що покладається на відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь». Відповідачем факт встановлення професійних захворювань позивачу [PERSON] внаслідок тривалої роботи в шкідливих умовах праці на його підприємстві не спростовано. Медичний висновок щодо встановлення професійних захворювань позивачу та Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання відповідачем не оскаржувався та недійсним не визнавався. Твердження представника відповідача про те, що позивач був обізнаний із шкідливими умовами праці, добровільно погодився на них, під час роботи на підприємстві на стан здоров`я не скаржився, за результатами періодичних медичних оглядів визнавався придатним для роботи за професією, фактично приховував погіршення стану свого здоров`я, чим сприяв настанню більш тяжких наслідків, суд відхиляє. \~ \~ \~ \~В даному випадку добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та його обов`язок дбати про своє здоров`я жодним чином не знімає з відповідача обов`язку виконати вимоги ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» щодо забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці та не звільняє від відповідальності за їх невиконання. \~ \~ \~ \~При цьому, причиною професійного захворювання позивача є не сама по собі робота в шкідливих умовах, а робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого процесу. \~ \~ \~ \~Здійснення підприємством компенсаційних заходів, які не усунули впливу негативних факторів, не спростовують факту впливу негативних факторів на робітника і не впливають на право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої у випадку ушкодження здоров`я під час виконання трудових обов`язків. \~ \~ \~ \~Визначення позивача\~придатним для\~роботи за\~професією за результатами періодичних медичних оглядів жодним чином не виключає наявність у нього хронічних професійних захворювань і відповідно відповідальність підприємства за шкоду, спричинену ушкодженням здоров`я. Те, що виявлені у позивача захворювання є професійними, встановлено за висновком спеціалізованого медичного закладу у травні 2022р., після звільнення позивача з підприємства відповідача. Інвалідом третьої групи із встановленням 60% стійкої втрати працездатності позивач визнаний 27.06.2022р. Саме з цього моменту у нього виникло право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я. При цьому, враховуючи висновки Конституційного Суду України, викладені в п.4.1 рішення від 27.01.2004р. справа №1-рп/2004, суд вважає, що вже сам по собі факт ушкодження здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків і встановлення стійкої втрати працездатності, незалежно від його ступеня, свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Крім того, обставини справи свідчать про те, що позивач має ряд хронічних захворювань легень, радикуліт, остеоартроз та періартроз суглобів, зниження слуху, відчуває фізичний біль, слабкість, обмеженість рухів, швидку втому, потребує постійного медикаментозного та іншого лікування, перебуває під постійним спостереженням лікарів, проходить амбулаторне та стаціонарне лікування, не може виконувати тяжкий фізичний труд, визнаний непрацездатним, у зв`язку з чим не може утримувати свою родину, зокрема, двох неповнолітніх дітей, 2006р.н. та 2011р.н. Вказане однозначно викликає у позивача відповідні фізичні та душевні страждання і вимагає від нього докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Доводи представника відповідача про відсутність доказів спричинення позивачу моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки вони об`єктивно спростовуються встановленими вище обставинами. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір моральної шкоди, суд відповідно до\~ст.23 ЦК України\~враховує характер порушення прав позивача ушкодження здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, глибину фізичних і моральних страждань позивача, погіршення його здібностей або позбавлення можливості їх реалізації, зокрема, бере до уваги характер отриманих ним захворювань, внаслідок яких він, будучи до цього працездатним чоловіком у віці 40 роки визнаний інвалідом 3 групи з втратою 60% професійної працездатності, йому протипоказана праця в тяжких фізичних умовах та статодінамічні навантаження, тобто він втратив можливість працювати за обраною професією та мати постійне джерело доходу, щоб утримувати свою родину, зокрема, двох неповнолітніх дітей, він постійно перебуває під спостереженням лікарів, проходить амбулаторне та стаціонарне лікування, потребує медикаментозного лікування, на що вимушений витрачати як фізичні, так і матеріальні ресурси. \~ \~ \~ \~Вказані обставини, на думку суду, свідчать про істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та необхідність докладати додаткові зусилля для організації свого життя. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір моральної шкоди, суд також виходить з того, що не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного і душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз і його визначення не піддається математичним формулам. Крім того, розмір моральної шкоди не залежить від розміру майнової шкоди. \~ \~ \~ \~Тому, виходячи з вищевказаних обставин, принципу розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 60 000,00 грн. без урахування податків та інших обов`язкових платежів. На підставі викладеного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~та враховуючи, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ПАТ «Запоріжсталь» на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Крім того, відповідно до ст.137,\~141 ЦПК України\~суд вважає необхідним стягнути з відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» на користь позивача [PERSON] понесені ним витрати на правничу допомогу. Вирішуючи це питання, суд виходить з такого. Згідно з ч.1,2,4,5\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.3\~ст.141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:\~\~1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;\~\~ 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;\~\~4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Так, в межах цієї справи позивач [PERSON] отримував правову допомогу адвоката Біліченко О.О. та сплатив за це в загальній сумі 12000,00 грн. Вказані обставини підтверджуються Договором про надання правової допомоги б/н від 19.05.2023р., ордером серії АР №1124182 від 19.05.2023р., квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 06.06.2023р. на суму 7000,00 грн., актом приймання виконаних робіт/послуг №1 від 06.06.2023р. на суму 7000,00грн., квитанцією до прибуткового касового ордеру №2 від 15.06.2023р. на суму 3000,00 грн., актом приймання виконаних робіт/послуг №2 від 15.06.2023р. на суму 3000,00грн., квитанцією до прибуткового касового ордеру №3 від 17.06.2023р. на суму 2000,00 грн., актом приймання виконаних робіт/послуг №3 від 17.06.2023р. на суму 2000,00грн. (арк.30,39,40,56,63). Разом з тим, вказані докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Як вже зазначалось, представником відповідача ПАТ «Запоріжсталь» - адвокатом Рабко Т.О. подані заперечення щодо розміру витрат на правову допомогу з посиланням на те, що вони не є співмірними із складністю справи, фактично витраченим адвокатом часом та обсягом відповідних послуг, у зв`язку з чим вона просила відмовити в їх стягненні чи зменшити до 200,00грн.. \~ \~ \~ \~В даному випадку суд частково погоджується з доводами представника відповідача та приходить до висновку про те, що визначений адвокатом Біліченко О.О. розмір витрат на професійну правничу допомогу у цій справі є завищеним та неспівмірним із складністю справи, складністю та обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим ним часом, а також ціною позову. \~ \~ \~ \~Згідно з\~наданими суду\~актами надання-приймання\~робіт/послуг\~адвокатом Біліченко\~О.О.\~ позивачу\~ [PERSON] \~надані послуги:вивчення первісних матеріалів та юридичної консультації щодо предмету спору - 2000,00грн., складання позову - 3000,00грн., вивчення відзиву на позовну заяву - 1000,00грн., складання відповіді на відзив на позов - 2000,00грн., представництво інтересів клієнта в судовому засіданні - два засідання по 2000,00грн., усього 12000,00грн. \~ \~ \~ \~Однак вказана справа є незначної складності, має місце усталена судова практика розгляду справ цієї категорії, у зв`язку з чим, на думку суду, рівень складності справи не вимагав такого обсягу правничої допомоги, беручи до уваги кваліфікацію та досвід адвоката. Виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що визначений розмір витрат на професійну правничу допомогу не є достатньо обґрунтованим, не відповідає критерію розумності, є завищеним та неспівмірним із складністю справи, складністю та обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим ним часом. \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, характер та складність виконаної адвокатом роботи, з урахуванням конкретних обставин справи,

Outcome: approved