Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: 17.03.2023 року керівник Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Національної Служби Здоров`я України та Криворізької міської ради до [PERSON] , предметом якої є стягнення з відповідача на користь Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] в сумі 21201,24 грн. Як на підставу позову керівник прокуратури посилається на те, що вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2022 року [PERSON] засуджено за ст.128 КК України за завдання необережного тяжкого тілесного ушкодження [PERSON] , який знаходився на лікуванні у нейрохірургічному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР з 28.05.2022 року по 10.06.2022 року, і на його лікування витрачено 21201,24 грн., з яких 1531,83 грн. з місцевого бюджету за рахунок коштів територіальної громади міста Кривого Рогу, та 19669,42 грн. витрати з державного бюджету України за рахунок коштів Національної Служби Здоров`я України. Ані Криворізькою міською радою, ані Національною Службою Здоров`я України з моменту закінчення потерпілим лікування у медичному закладі по теперішній час жодних заходів до відшкодування понесених лікарнею витрат не вжито, чим було порушено економічні інтереси держави, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду з даним позовом саме керівника прокуратури в інтересах держави. Процесуальні дії у справі. 17.03.2023 позовна заява надійшла до суду. 17.04.2023 судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місяця проживання відповідача. 18.04.2023 провадження у справі відкрито та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Представники позивачів\~в судове\~засідання не\~з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, будь-яких клопотань від них не надходило. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують, просили задовольнити. За таких обставин, оскільки інтереси позивачів в суді згідно з чинним законодавством представляє прокурор, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивачів та третьої особи. В судовому засіданні: Прокурор позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача правом надання відзиву на позов не скористалась. В судовому засіданні проти позову заперечувала в частині суми, яка пред`явлена до стягнення, оскільки відповідач надавав особисто потерпілому на лікування 8\~000 грн. Заявила клопотання про витребування доказів історії хвороби потерпілого, матеріалів кримінального провадження у відношенні [PERSON] , а також про допит в якості свідка потерпілого [PERSON] та головного бухгалтера лікарні, в задоволенні яких судом було відмовлено. Фактичні обставини, встановлені судом. Вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України за ознаками необережного тяжкого тілесного ушкодження, та призначено узгоджене з прокурором покарання у виді 160 годин громадських робіт. Як зазначено у вироку, потерпілим від злочину є [PERSON] . Вирок суду набрав законної сили 24.10.2022 року /а.с.55/. Відповідно до\~довідки-калькуляції\~КП «Криворізька\~міська лікарня\~№ 2»\~КМР потерпілий\~ [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні лікарні з 28.05.2022 року по 31.05.2022 року, на його лікування протягом 4-х ліжко-днів було витрачено коштів Національної Служби\~Здоров`я\~України,\~тобто з державного бюджету, на суму 6497,74 грн. /а.с.22/. Вартість 1-го ліжко-дня згідно з наданим розрахунком становить 1624,43 грн. /а.с.23/. На лікування\~потерпілого протягом\~4-х\~ліжко-днів\~за період\~з 28.05.2022\~року по\~31.05.2022\~року було\~витрачено коштів\~місцевого бюджету на суму 887,93 грн. при вартості 1-го ліжко-дня згідно з наданим розрахунком - 221,98 грн. /а.с.24, 25/. На лікування\~потерпілого [PERSON] в період з 01.06.2022 року по 10.06.2022 року, тобто протягом 9 ліжко-днів, було витрачено за рахунок коштів Національної Служби Здоров`я України 13171,67 грн. Вартість 1-го ліжко-дня згідно з наданим розрахунком склала 1463,52 грн. /а.с.28-29/. За цей\~самий період,\~тобто за\~9\~ліжко-днів,\~на лікування\~потерпілого було\~витрачено коштів\~місцевого бюджету - 643,90 грн., і вартість 1-го ліжко-дня згідно з наданим розрахунком склала 71,54 грн. /а.с.26-27/. Отже, витрати лікарні на стаціонарне лікування потерпілого у травні-червні 2022 року склали 21201,24 грн. Відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, що суттєво впливає на інтереси держави у зв`язку з недоотриманням нею коштів для фінансування закладу охорони здоров`я. Керівник Криворізької південної окружної прокуратура\~Дніпропетровської області звернувся до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Національної Служби Здоров`я України, Криворізької міської ради в порядку, визначеному ст.ст.56, 57 ЦПК України. Комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР відповідно до Статуту, затвердженого наказом управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради №198-ум від 30.09.2021 року, є правонаступником Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 9» Криворізької міської ради» та Комунального підприємства «Криворізька міська лікарня № 4» Криворізької міської ради», є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої та високоспеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, установлених законодавством України та цим Статутом. Підприємство створене відповідно до рішення Криворізької міської ради від 27.02.2019 року № 3582 та від 26.05.2021 року № 481 /а.с.30-36/. Відповідно до п.п.5.4.2 Статуту КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР, серед іншого джерелами формування майна та коштів установи є кошти державного, місцевого бюджету (бюджетні кошти). У 2022 році між КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР та Національною Службою Здоров`я України укладено договір № 0173-Е122-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, відповідно до п.8 якого лікарня зобов`язується надавати медичні послуги пацієнтам, а НСЗУ зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів /а.с. 46-54/. Тобто, послуги КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР надані за програмою медичних гарантій, оплачені НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, і частково за рахунок коштів місцевого бюджету м. Кривого Рогу. Пунктом 1 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Відповідно до пп.«а» п.3 ч.1 ст.89 БК України, до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать, зокрема, видатки на охорону здоров`я, в т.ч. на амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, дільничні лікарні). Як видно із інформацій, які надавалися позивачами на запити прокурора, ані Криворізькою міською радою, ані НСЗУ, ані КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР заходи щодо відшкодування з засудженого витрат на лікування потерпілого не вживалися, витрати на лікування понесли держава в особі НСЗУ та частково місцевий бюджет м. Кривого Рогу. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Міська рада та НСЗУ не заперечують проти представництва інтересів держави в суді прокурором шляхом подання позову, а лікарня просить прокуратуру здійснити представництво інтересів держави в суді /а.с.20, 39-40, 43-45/. Зміст спірних правовідносин. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини, які регулюють відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок кримінального правопорушення. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ч.1 ст.127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Згідно з частиною другою цієї статті, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. За приписами ч.3 ст.128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 131 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушенню або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Нормою ч.4 ст.56 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У статті 18 Основ законодавства про охорону здоров`я зазначено, що фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства. Згідно зі ст.49 Конституції України охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Відповідно до ч.2 ст.61 Закону України «Про місцеве самоврядування» районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів\~для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання. За нормою, встановленою ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував\~\~на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії то закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування\~закладу охорони\~здоров`я\~або на\~рахунок юридичної\~особи,\~якій належить\~останній. В п.4 Порядку вказано, що стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховується до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що у зв`язку із скоєнням відповідачем кримінального правопорушення, держава в особі Національної Служби Здоров`я України та Криворізької міської\~ради \~понесла витрати\~на лікування\~потерпілого у\~кримінальному провадженні\~у розмірі\~21201,24\~грн.\~Оскільки причино-наслідковий\~зв`язок\~між діями\~відповідача та\~наслідками понесення\~витрат на\~лікування потерпілого\~від кримінального\~правопорушення встановлено,\~витрати підтверджені\~довідками \~калькуляціями лікарні\~з врахуванням\~кількості ліжко-днів\~знаходження потерпілого\~на лікуванні\~та вартості\~1-го\~ліжка-дня,\~суд критично\~ставиться до\~заперечень представника\~відповідача щодо\~невідповідності пред`явленої\~до відшкодування\~суми понесеним\~позивачами витратам,\~оскільки це\~не підтверджено\~жодними доказами,\~і вважає,\~що обов`язок\~по відшкодуванню\~цих витрат\~необхідно покласти\~на відповідача,\~а відтак,\~позовні вимоги\~підлягають задоволенню\~у повному\~обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved