Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

У грудні 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради» про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що він працює в КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради» на посаді завідувачем відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 1. За весь час своєї\~трудової діяльності\~позивач не\~мав жодних\~порушень трудової\~дисципліни,\~стягнень та\~до дисциплінарної\~відповідальності не\~притягувався.\~16.12.2022\~року позивачу\~було вручено\~копію наказу № 168-с від 15.12.2022 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Наказ №168-с від 15.12.2022 року було винесено на підставі висновків комісії з проведення службового розслідування, викладених в протоколі від 13.12.2022 року, а передумовами винесення оскарженого наказу були рапорти лікарів [PERSON] та [PERSON] від 04.11.2022 та 23.11.2022 р на ім`я головного лікарні. Підставою для застосування до позивача зазначеного дисциплінарного стягненні оскаржуваному наказі зазначено: «неналежне виконання посадових обов`язків порушення п. г) статті 78 Закону України «Основи законодавства України про oxopону здоров`я», пунктів 2.4, 2,7 Посадової інструкції (недотримання правил медичної етики та деонтології при виконанні своїх професійний обов`язків та при спілкуванні з інші працівниками; за несвоєчасне повідомлення керівництва підприємства про всі екстрооридинарні випадки), п. 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку КП «ДОК ДОР» (вести себе гідно, дотримуватись правил етики та деонтології, утримуватись від дій, які перешкоджають іншим працівникам виконувати трудові обов`язки), за вчинення мобінгу (цькування) лікарів-онкохірургів [PERSON] та [PERSON] , а саме здійснювання на них психологічного тиску із застосуванням незаконно встановлених камер відеоспостереження та створювання щодо них напруженої, ворожої, образливої атмосфери, що змушувало [PERSON] та [PERSON] недооцінювати власну професійну придатність». З зазначеним наказом та підставами застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани позивач не погоджується, звинувачення адміністрації щодо порушення ним вимог трудової дисципліни, зокрема етики та деонтології є упередженими, необ`єктивними та такими, що не відповідають дійсності, а отже вважає, що цей наказ повинен бути скасований. Щодо порушення\~«неналежного виконання\~посадових обов`язків,\~а саме:\~порушення п.\~г)\~статті 78\~Закону України\~«Основи законодавства\~України про\~охорону здоров`я»,\~позивач зазначає,\~що висновки\~комісії з\~проведення службового\~розслідування,\~викладені в\~протоколі від\~13.12.2022\~року не\~містять жодного\~доведеного факту\~недотримання позивачем вимог професійної етики і деонтології чи факти «не зберігання» лікарської таємниці, а отже посилання на п. г) ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» - є формальним, надуманим, недоведеним та необґрунтованим. Щодо порушення «пунктів 2.4, 2,7 Посадової інструкції (не дотримання правил медичної етики та деонтології при виконанні своїх професійний обов`язків та спілкуванні з іншими працівниками; за несвоєчасне повідомлення керівництва підприємства про всі екстрооридинарні випадки)», вказує на те, що посадова інструкція Завідуючого відділенням Анестезіології та інтенсивної терапії № 1, що затверджена 04.05.2020 року містить розділ 3 (Завдання та обов`язки): Відповідно до пункту 2.4 Інструкції, завідувач відділенням анестизіолої та інтенсивної терапії №1 - забезпечує виконання працівниками відділення принципів медичної етики та деонтології, а відповідно до пункту 2.7 цієї Інструкції - негайно доповідає головному лікарю або його заступнику про всі екстраординарні випадки у відділенні, пов`язані із хворими або персоналом. Слід акцентувати увагу, що висновки комісії з проведення службового розслідування, що викладені в протоколі від 13.12.2022 року не містять жодного доведеного факту порушення позивачем зазначених пунктів Посадової інструкції, адже за висновками цієї комісії не встановлено які саме працівники відділення Анестезіології та інтенсивної терапії № 1 не виконували приписи медичної етики та деонтології, та в чому полягало невиконання такими працівниками зазначених принципів. Також є незрозумілим посиланням членів комісії на п. 2.7 Посадової інструкції - про які саме «екстраординарні випадки» у відділенні Анестезіології та інтенсивної терапії № 1, що були пов`язані із хворими або персоналом «негайно» не доповів позивач, адже позивач не вважає взаємовідносини, що склались протягом кількох років із лікарями [PERSON] та [PERSON] екстраординарними, а про факти їх некоректної поведінки до позивача як завідуючого відділенням, що не відповідають правилам лікарської етики він неодноразово доводив до керівництва лікарні, зокрема медичному директору [PERSON] . Щодо порушення п. 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку КП «ДОКОД ДОР» (вести себе гідно, дотримуватись правил етики та деонтології, утримуватись від дій, які перешкоджають іншим працівникам виконувати трудові обов`язки), позивач зазначає, що посилання в наказі на порушення позивачем п. 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку КП «ДОКОД ДОР» є цілком безпідставним та недоведеним, оскільки висновками комісії з проведення службового розслідування, що викладені в протоколі від 13.12.2022 року, не було встановлено жодного факту «нечемного» поводження позивача, недотримання позивачем правил етики та деонтології, і більш того, не утримання від дій, які перешкоджають іншим працівникам виконувати трудові обов`язки. Так, в матеріалах службового розслідування немає жодного встановленого чи доведеного факту того, що взаємовідносини позивача, що склались протягом кількох років із лікарями [PERSON] та [PERSON] , за наведеними фактами у рапортах від 04.11.2022 року та 22.11.2022 року, перешкоджели їм (чи будь-яким іншим працівникам) виконувати свої трудові обов`язки; такі факти не підтверджені жодними доказами, зокрема показами свідків, а ґрунтуються лише на письмових заявах двох лікарів, що стало підставою для необґрунтованого звинувачення позивача. Щодо порушення «за вчинення мобінгу (цькування) лікарів-онкохірургів [PERSON] та [PERSON] , що полягало в здійснені на них психологічного тиску із застосуванням незаконно встановлених камер відеоспостереження та створювання щодо них напруженої, ворожої, образливої атмосфери, що змушувало [PERSON] та [PERSON] недооцінювати власну професійну придатність», позивач вказує, що поняття «мобінг» («цькування») до 11.12.2022 року було відсутнє в діючому законодавстві України, та лише 11.12.2012 року набрали чинності зміни до Кодексу законів про працю України. У зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 7 лютого 2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено\~розгляд справи\~в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 07.02.2023 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. 08.03.2023 року від представника відповідача адвоката Коваленка В.С. надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] шляхом накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани здійснювалось відповідно до вимог КЗпП України, діючого законодавства та внутрішніх регламентуючих діяльність КП КОД ДОР документів, а тому посилання позивача на факт недотримання законної процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності є необґрунтованим. Вважає, що камери відео спостереження в операційних залах та в коридорі лікарні встановлені з порушенням чинного законодавства, етичних лікарських засад та без погодження з вищим керівництвом. До того ж, посадова інструкція Завідувача відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 1 не дає право [PERSON] встановлювати камери відео спостереження в КП КОД ДОР. Проте, [PERSON] всупереч ст. 78 Основ законодавства України про охорону здоров`я та ст. 286 ЦК України, посадовій інструкції, нехтуючи правами колег та правами пацієнтів, діючи виключно у власних інтересах та порушуючи при цьому вимоги професійної етики та деонтології - встановив камери відеоспостереження в операційних залах та в коридорі перед операційним блоком в КП КОД ДОР, а це в свою чергу стало однією з основних підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності, шляхом накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани. По-друге, встановленні камери відеоспостереження порушують права працівників медичного закладу, оскільки про встановлення на робочому місці відеоспостереження працівники попереджаються заздалегідь, адже умова роботи під відеоспостереженням є «умовою праці», про яку працівнику обов`язково мають повідомити. Завідувач відділення\~анестезіології та\~інтенсивної терапії\~№ 1\~КП «Дніпровський\~обласний клінічний\~онкологічний диспансер»\~Дніпропетровської обласної\~ради» [PERSON] \~при спілкуванні\~з колегами,\~зокрема з\~лікарями-онкохірургами\~онкохірургічного відділення\~№ 3\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~здійснював щодо\~останніх психологічний\~тиск із\~застосуванням незаконно\~встановлених камер\~відеоспостереження та\~створював щодо\~них напруженої,\~ворожої,\~образливої атмосфери,\~що змушувало\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~недооцінювати власну\~професійну придатність.\~Дане порушення\~трудової дисципліни\~відбувалося на\~протязі декількох\~місяців,\~про дану\~обставину свідчать\~матеріали службового\~розслідування згідно\~наказу генерального\~директора від\~02.12.2022\~року №\~163.\~Відповідно до\~статті 78\~Закону України\~«Основ законодавства\~України про\~охорону здоров`я»\~медичні,\~фармацевтичні працівники\~та фахівці\~з реабілітації\~зобов`язані дотримуватися\~вимог професійної\~етики і\~деонтології,\~зберігати лікарську\~таємницю.\~Як зазначено\~у пункті\~8.1\~розділу 8\~Етичного кодексу\~лікаря Принцип\~поваги до\~своєї професії\~повинен бути\~витриманим у\~всіх сферах\~діяльності лікаря:\~професійній,\~громадській,\~публіцистичній тощо.\~Кожний лікар\~повинен утримуватися\~від будь-яких\~дій чи\~висловлювань,\~які підривають\~повагу до\~медичної спеціальності.\~Своєю діяльністю\~він повинен\~сприяти збереженню\~та підвищенню\~престижності професії,\~до якої\~належить,\~а також\~дієвості цього\~Кодексу.\~Пункт 2.4.\~Посадової інструкції\~від 4\~травня 2020\~року кореспондує\~забезпечення виконання\~працівниками відділення\~принципів медичної\~етики та\~деонтології.\~Пунктом 4.1.\~Посадової інструкції\~передбачено,\~що Завідувач\~відділенням АІТ\~КГ «ДОКОД»\~ДОР» несе\~відповідальність за\~неякісне та\~несвоєчасне виконання\~покладених на\~нього посадових\~обов`язків.\~Тобто,\~ [PERSON] \~всупереч законодавству,\~в тому\~числі й\~етичного кодексу\~лікаря,\~внутрішніх регламентуючих\~документів медичного\~закладу вчиняв\~дії,\~які явне\~принижували честь\~та гідність\~в першу\~чергу людини.\~Образливі вислови\~разом з\~негідною поведінкою\~ [PERSON] ,\~як Завідувача\~відділення анестезіології\~та інтенсивно,\~терапії №\~1 КП\~КОД ДОР не\~тільки деморалізували\~Лікарів-онкохірургії\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~а й\~ще дискредитували\~лікарів-онкохірургів\~перед пацієнтами\~медичного закладу\~та професію\~лікаря в\~цілому.\~До того\~ж,\~свідками психологічного\~тиску в\~тому числі\~й образливих\~висловів з\~боку [PERSON] \~є комісія\~з проведення\~службового розслідування\~щодо Завідувача\~відділення анестезіології\~та інтенсивної\~терапії №\~1 КП\~КОД ДОР [PERSON] у складі: Членів комісії: заступник генерального директора з інформаційно- організаційного забезпечення Донченко Г.М.; Медичний директор з стаціонарної допомоги - Ханов В.В; Завідувач Онкогінекологічним відділенням - Шляхова О.В.; Завідувач Онкохірургігчним відділенням №1 - Кічик Д.В.; Завідувач Онкохіміотерапевтичним відділенням - Литвин І.В. А тому, Завідувача відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 1 КП КОД\~ДОР Коренюка Д.Є., притягнуто наказом від 15 грудня 2022 року № 168-е до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани - обґрунтовано, у встановленому законом та внутрішніми регламентуючими документами медичного закладу порядку за порушення трудової дисципліни. 14.03.2023 року від представника позивача адвоката Весніна С.О. надійшла відповідь на відзив, у якому він спростовував посилання відповідача на відсутність порушень процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав просив задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у позові. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити, посилаючись на підстави зазначені у відзиві. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами пп. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Як вбачається\~зі змісту\~позову та\~не заперечується\~сторонами,\~позивач [PERSON] ,\~перебуває у\~трудових правовідносинах\~з КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради», працюючи на посаді завідувача відділенням анестезіології та інтенсивної терапії № 1. 04.05.2020 року [PERSON] було ознайомлено з посадовою інструкцією завідувача відділенням Анестезіології та інтенсивної терапії № 1 КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради», якою визначено завдання та обов`язки, а також підстави відповідальності завідувача відділенням (а.с. 35-40). За весь час своєї трудової діяльності позивач не мав жодних порушень трудової дисципліни, стягнень та до дисциплінарної відповідальності не притягувався. 16.12.2022\~року позивачу\~було вручено\~копію наказу Генерального директора КП «Дніпровський\~обласний клінічний\~онкологічний диспансер\~«Дніпропетровської обласної\~ради» № 168-с від 15.12.2022 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани (а.с. 80). Наказ винесено на підставі протоколів засідань комісії з проведення службового розслідування від 07.12.2022 року та 09.12.2022 року, результатів службового розслідування від 13.12.2022 року, яке проводилося згідно наказу генерального директора від 02.12.2022 року № 163, рапортами [PERSON] та [PERSON] , пояснень та рапортів завідувача відділенням анестезіології та інтенсивної терапії № 1 [PERSON] , завідуючого Онкохірургічним відділенням № 3 [PERSON] , листів опитування працівників ВАІТ № 1 та Онкохірургічного відділенням № 3, операційного блоку № 1 (а.с. 7). Позивач з вказаним наказом не погоджується та зазначає, що такий наказ є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки у ньому не зазначено в чому полягає суть порушення трудової дисципліни та Правил внутрішнього трудового розпорядку КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради», немає вказівки на конкретні фактичні обставини та дати вчинення дисциплінарного проступку, не вказано нормативне посилання (назву, статтю, її частину, пункт, підпункт нормативного правового акту, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності), що суперечить вимогам ст. статей\~141,\~147,\~148,\~149 КЗпП України. Крім того, його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за законом, який на момент події не існував. Також, позивач як на підставу скасування наказу посилається на те, що винесенню оскаржуваного наказу № 168-с від 15.12.2022 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, передувало службове розслідування, яке за додатково наданими відповідачем матеріалами проводилось відповідно до наказу № 163 «Про проведення службового розслідування» від 02.12.2022 року. Зі змісту оскаржуваного наказу, не вбачається, що підставою для призначення цього службового розслідування були рапорти лікарів [PERSON] та [PERSON] від 04.11.2022 та 23.11.2022 року і розслідування проводилось щодо «порушення саме трудової дисципліни [PERSON] ». Таким чином, зазначений наказ (№ 163 «Про проведення службового розслідування» від 02.02.2022 року): по-перше, неможливо ототожнити саме із рапортами лікарів [PERSON] та [PERSON] від 04.11.2022 та 23.11.2022 р.; по-друге, неможливо ототожнити саме із проведенням службового розслідування щодо «порушення трудової дисципліни [PERSON] »; по-третє, не містить жодних розпоряджень щодо відібрання письмових пояснень, зокрема у [PERSON] чи надання повноважень про відібрання пояснень зокрема комісією. Також, позивач зазначив у письмових поясненнях, що в матеріалах \~службового розслідування окрім рапортів лікарів [PERSON] та [PERSON] від 04.11.2022 та 23.11.2022 року міститься й рапорт завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №1 [PERSON] , датований ще 26.07.2022 року, в якому вперше саме [PERSON] повідомляє керівництво про факт образливої те негідної поведінки лікаря [PERSON] , однак даній ситуації не було дано відповідної оцінки, не призначено службове розслідування. Натомість саме рапортам лікарів [PERSON] та [PERSON] від 04.11.2022 та 23.11.2022 року керівництвом «було дано хід». Крім того,\~при прийнятті\~оскаржуваного наказу\~не було\~враховано думку\~трудового колективу медичного закладу, оскільки зазначене питання не виносилось на обговорення членам трудового колективу КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради», а рішення про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] фактично було прийняте не об`єктивно та одноособово керівником цього закладу. Внаслідок вищезазначених обставин позивач переконаний, що наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани стосовно нього є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. За змістом ст. 139\~КЗпП України,\~працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до положень\~статті 147 КЗпП України,\~за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення. Згідно зі\~статтею 147-1 КЗпП України,\~дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до\~ст. 148 КЗпП України,\~дисциплінарне\~стягнення застосовується\~власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Під порушенням трудової дисципліни слід розуміти винне протиправне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Вина, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Таким чином, догана є заходом дисциплінарного стягнення за вчинений працівником дисциплінарний проступок (порушення трудової дисципліни чи правил внутрішнього трудового розпорядку). Як визначено ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Підставою застосування дисциплінарного стягнення є вчинення працівником протиправного, винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме\~КЗпП,\~правилами внутрішнього\~розпорядку,\~статутами,\~положеннями,\~посадовими інструкціями,\~трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком є винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2018 року в справі № 761/6874/17 (провадження № 61-1452св18) зазначено, що «відповідно до\~статті 139 КЗпП України\~працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц (провадження № 61-19602св18) зроблено висновок, що «ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені\~статтями 147-149 КЗпП\~правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 липня 2019 року у справі № 487/1885/17 (провадження № 61-25009св18) вказано, що «підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права:\~КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 квітня 2022 року у справі № 201/8614/18 (провадження № 61-6391св21) зазначено, що «наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема у ньому не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків». Отже, у наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників. У судовому засіданні з наданих доказів встановлено, що на підставі наказу Генерального директора КП «Дніпропетровський обласний клінічний онкологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради Балашової О. від 02.12.2022 року було створено комісію для проведення\~службового розслідування\~з метою\~встановлення причин,\~які можуть\~впливати на\~якість надання\~працівниками лікарні\~медичних послуг, яку зобов`язано до 10 січня подати генеральному директору акт службового розслідування з письмовими поясненнями працівників. 7 грудня 2022 року відбулося засідання комісії, за результатами якого складено протокол (а.с. 15). Згідно з протоколом засідання комісії, підставою проведення службового розслідування стали 2 рапорти лікарів Онкохірургічного відділення № 3 [PERSON] та [PERSON] , з яких вбачається, що між даними лікарями та завідувачем ВАІТ № 1 [PERSON] виникла конфліктна ситуація. На комісії медичний директор з стаціонарної допомоги [PERSON] зазначив, що його як медичного директора не повідомляли про ці ситуації. Проте, від [PERSON] надходив рапорт, у якому він скаржився на образливий вислів [PERSON] . Також, під час даного засідання, надали пояснення лікарі [PERSON] та [PERSON] 9 грудня 2022 року відбулося засідання комісії за результатами якого складено протокол. Під час даного засідання комісії надавали пояснення лікарі [PERSON] та [PERSON] з приводу обставин, викладених у рапортах від 04.11.2022 та 23.11.2022 року. 13 грудня 2022 року відбулося засідання комісії з проведення службового розслідування, на якому, відповідно до протоколу (а.с. 26-31), за результатами проведення службового розслідування, комісія дійшла висновків. Так, згідно з висновками комісії, в період підготовки до роботи комісії, начальником відділу з кадрових питань та правового забезпечення [PERSON] було проведено\~анкетування,\~метою якого\~було встановлення\~наявності конфліктної\~ситуації між\~працівниками Онкохірургічного відділення № 3 та відділенням анестезіології та інтенсивної терапії № 1 та операційним блоком № 1. Питаннями даного анкетування були: чи знають працівники про конфлікти, між ким вони відбуваються та чи можуть ці конфлікти впливати на якість надання працівниками установи медичних послуг, та як на їх думку можна покращити роботу Онкохірургічного відділення № 3 та ВАІТ № 1. Більшість працівників відділення ВАІТ № 1 відповіли, що ні про які конфлікти їм нічого невідомо. Нарікання є лише, на не відображення Онкохірургічним відділенням № 3 у плані операцій об`єму втручання. Працівники Онкохірургічного відділення № 3, у більшості своїх відповідей вказали, що про конфлікти ім нічого невідомо. Підсумовуючи проведення службового засідання, комісія зазначила, що конфлікт співробітників, що виходить за межі відділення та свідками якого є співробітники інших відділень, паціенти, відвідувачі закладу, вкрай негативно впливає на імідж підприємства. При цьому будь-яких доказів цього негативного впливу (заподіяної шкоди)\~взагалі не\~наводить,\~та навпаки\~зазначає,\~що більшісті\~працівників підприємтсва\~взагалі не\~відомо про\~конфлікти. Згідно з наказом генерального директора КП «Дніпровський\~обласний клінічний\~онкологічний диспансер\~«Дніпропетровської обласної\~ради» Балашової\~О.І.\~від 15.12.2022\~року №\~168-с\~ [PERSON] ,\~оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: за неналежне виконання посадових обов`язків, порушення п. г) статті 78 Закону України «Основи законодавства України про oxopону здоров`я», пунктів 2.4, 2,7 Посадової інструкції (недотримання правил медичної етики та деонтології при виконанні своїх професійний обов`язків та при спілкуванні з інші працівниками; за несвоєчасне повідомлення керівництва підприємства про всі екстрооридинарні випадки), п.3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку КП «ДОК ДОР» (вести себе гідно, дотримуватись правил етики та деонтології, утримуватись від дій, які перешкоджають іншим працівникам виконувати трудові обов`язки), за вчинення мобінгу (цькування) лікарів-онкохірургів [PERSON] та [PERSON] , а саме здійснювання на них психологічного тиску із застосуванням незаконно встановлених камер відеоспостереження та створювання щодо них напруженої, ворожої, образливої атмосфери, що змушувало [PERSON] та [PERSON] недооцінювати власну професійну придатність. Також у даному наказі зазначено, що дане правопорушення трудової дисципліни відбувалося на протязі декількох місяців, останні рапорти, які вказують на порушення трудової дисципліни 23.11.2022 року (а.с. 7). Однак, в наказі зазначено лише загальні формулювання порушень, зокрема: «недотримання правил медичної етики та деонтології при виконанні своїх професійний обов`язків та при спілкуванні з інші працівниками; несвоєчасне повідомлення керівництва підприємства про всі екстрооридинарні випадки»; вести себе гідно, дотримуватись правил етики та деонтології, утримуватись від дій, які перешкоджають іншим працівникам виконувати трудові обов`язки, вчинення мобінгу (цькування) лікарів-онкохірургів [PERSON] та [PERSON] , а докази, на які посилається генеральний директор як на підтвердження вказаних порушень, не є переконливими. Крім того, відповідно до даного наказу, підставою застосування дисциплінарного стягнення стали результати службового розслідування та листи опитування працівників ВАІТ № 1, Онкохірургічного відділення № 3 та операційного блоку № 1. 19.06.2020 року протоколом загальних зборів трудового колективу КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради» були затверджені Првила внутрішнього трудового розпорядку, які введені в дію 01.07.2020 року. Згідно п. 1.6 Правил, питання пов`язані із застосуванням Правил, вирішуються генеральним директором у межах наданих йому прав, а у випадках, передбачених законодавством і Правилами внутрішнього трудового розпорядку, спільно або за погодженням із профспілковим комітетом, а також із трудовим колективом відповідно до його повноважень. Пунктом 4 Правил внутрішнього трудового розпорядку передбачено обов`язки керівника підприємства, а саме п. 4.1 передбачено, що застосовувати стягнення до порушників трудової дисципліни Генеральний директор повинен враховуючи при цьому думку трудового колективу. Крім того, відповідно до п. 4.2 диних правил, керівник підприємства здійснює свої обов`язки згідно вимог законодавства, а у відповідних випадках спільно або за погодженням із профспілковим комітетом Підприємства, також з урахуванням повноважень трудового колективу (а.с. 120). Однак, у судовому засіданні встановлено, що в порушення зазначених пунктів Правил внутрішнього трудового розпорядку, при винесенні наказу про оголошення догани [PERSON] , генеральним директором Балашовою О. не було\~враховано думку\~трудового колективу щодо застосування стягнення, так як не надано суду жодних належних та допустимих доказів того що дане питання взагалі було порушено перед трудовим колективом. Посилання генерального директора Балашової О. в наказі про оголошення догани на листи\~опитування працівників ВАІТ № 1 та Онкохірургічного відділення № 3, операційного блоку № 1, не є підтвердженням думки трудового колективу з приводу застосування стягнення (догани) [PERSON] , оскільки відповідно до протоколу службового розслідування від 13.12.2022 року опитування проводилося\~з метою\~з`ясування робочого\~клімату у ВАІТ № 1 та Онкохірургічного відділення № 3, операційного блоку № 1. Відповідно до п. 7.2, 7.3, 7.4 Првил внутрішнього\~трудового розпорядку КП «Дніпровський\~обласний клінічний\~онкологічний диспансер\~«Дніпропетровської обласної\~ради», працівник несе відповідальність за порушення трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання трудових обовязків. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів заходів стягнення: догана або звільнення. Дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо після виявлення проступку, але не пізніше 1 місяця з того дня, коли його виявили, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його відпустці. При обрані виду стягнення Керівник повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Щодо підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення принципів медичної етики та деонтології, слід зазначити наступне. Як встановлено у судовому засіданні, однією з підстав притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани за наказом № 168-с від 15.12.2022 року, є порушення трудової дисципліни, недотримання правил медичної етики та деонтології при виконанні своїх професійних обов`язків та при спілкуванні з іншими працівниками, а саме: порушення п. 2.4, 2.7 Посадової інструкції . Підставою накладення на позивача дисциплінарного стягнення стало те, що 04.11.2022 року та 23.11.2022 року лікарями онкохірургами Онкохірургічного відділення № 3 [PERSON] та [PERSON] подано рапорти, де вказано, що між лікарями онкохірургами та завідувачем відділенням ВАІТ №1 [PERSON] сталася конфліктна ситуація. Стаття 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачає, що медичні і фармацевтичні працівники зобов`язані, зокрема: г) дотримувати вимог професійної етики\~\~і деонтології, зберігати лікарську таємницю. Дійсно, відповідно до пункту 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку КП \~«Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради», які ввелися в дію з 01.07.2020 року, затверджених 19.06.2020 року Протоколом загальних зборів трудового колективу КП \~«Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради», працівники зобов`язані вести себе гідно, дотримуватись правил етики та деонтології, утримуватись від дій, які перешкоджають іншим працівникам виконувати трудові обов`язки (а.с. 119). З протоколу засідання комісії з проведення службового розслідування від 07.12.2022 року вбачається, що медичний директор з стаціонарної допомоги [PERSON] , знає про конфліктну ситуацію між відділеннями, оскільки від завідувача ВАІТ № 1 [PERSON] надходив рапорт у якому він скаржився на образливий вислів [PERSON] (а.с. 18). Завідувач Онкохірургічним відділенням № 3 [PERSON] теж пояснив, що йому відомо про конфлікт між його підлеглими та завідувачем ВАІТ №1 [PERSON] . Як пояснив [PERSON] у конфлікті винні дві сторони, молоді працівники та завідувач BAIT № 1 [PERSON] . Вони повинні розібратися та вирішити це питання самостійно. Він як завідувач відділенням проводив з ними відповідні бесіди і говорив про недопущення такої поведінки, та просив [PERSON] не ображати його підлеглих. Але конфлікти періодично між ними продовжують виникати. Також, повідомив членів комісії про те, що молоді лікарі у деяких випадках теж не праві і ображають своїми висловлюваннями завідувача BAIT № 1 [PERSON] ». При цьому, завідувач ОХВ № 3 зазначив, що дана конфліктна ситуація впливає на робочу атмосферу між двома відділеннями, а на лікування пацієнтів, ні (а.с. 19). З протоколу засідання комісії з проведення службового розслідування від 13.12.2022 року (а.с. 26-31) також вбачається, що станом на 07.12.2022 року членами комісії отримано відповіді на проведені опитування від деяких працівників Онкохірургічного відділення № З, BAIT № 1 та Операційним блоком № 1. Більшість працівників відділень відповіли на питання поставленні на оперативній нараді 05.12.2022 року анонімно. Більша частина працівників відділення BAIT № 1 відповіли, що про наявні конфлікти їм нічого невідомо. Нарікання є лише, на не відображення Онкохірургічним відділенням №3 у плані операцій об`єму втручання. Працівники Онкохірургічного відділення № 3 теж у більшості своїх відповідей вказали, що про наявні конфлікти їм нічого невідомо. 12.12.2022 року завідувач BAIT № 1 [PERSON] надав додатково пояснювальну записку, щодо наказу генерального директора КП ДОКОД» ДОР» № 163 від 02.12.2022 року, та свої пояснення на рапорти лікаря хірурга [PERSON] від 04.11.2022 року та 23.11.2022 року, а також на рапорт лікаря хірурга [PERSON] від 23.11.2022 року (Додаток 1, 2, 3 від 12.12.2022 року). У своїх додатках 1, 2, 3 лікар [PERSON] викладає своє бачення ситуацій які вказані у рапортах лікарів [PERSON] та [PERSON] . У пояснювальній записці завідувач BAIT № 1 [PERSON] вказав, що якість надання медичної допомоги залежить від: організації роботи медичних підрозділів, плідного виконання своїх функціональних обов`язків кожним медичним працівником, робочої дисципліни, кваліфікації та фахового досвіду персоналу, взаємовідносин в колективі (а.с. 28). Відповідно до положень п. 2.2 Етичного кодексу лікаря України, який прийнятий і підписаний на Всеукраїнському з`їзді організацій та Х З`їзді Всеукраїнського лікарського товариства від 27.09.2009 року, лікар виконує свої обов`язки з повагою до життя, гідності і особистості кожного пацієнта на основі морально-етичних принципів суспільства,\~\~виходячи\~з Клятви лікаря України та цього Кодексу. Основні принципи медичної етики та деонтології зафіксовані в Етичному кодексі лікаря. Але, в наказі № 168-с від 15.12.2022 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, в супереч зазначеним вимогам КЗпП України, не конкретизовано, які саме етичні норми порушено [PERSON] . Так розділом 4 підпункту 4.3, 4.6 Етичного Кодексу лікаря передбачено, що лікар не має право публічно ставити під сумнів чи дискредитувати професійну кваліфікацію іншого лікаря. Фахові зауваження на адресу колеги повинні бути аргументованими, необразливими за формою, висловленими в особистій розмові до того як це питання буде обговорюватися медичним співтовариством або етичним комітетом чи комісією. Лікарі зобов`язані з повагою ставитись до іншого медичного і допоміжного персоналу,постійно забезпечувати підвищення його кваліфікації. Відповідно до пунктів 1.3, 1.4 Положення про етичні правила і норми поведінки для медичних працівників, у разі порушення Положення лікарями, медичними працівниками, до них можуть бути застосовані санкції з боку етичної комісії закладу. У кожному випадку невизнання або порушення Кодексу громадськими організаціями, окремими юридичними та фізичними особами, які діють у сфері охорони здоров`я, відповідна Комісія з питань біоетики зобов`язана досліджувати можливі негативні наслідки для окремих людей і суспільства та вживати заходи з їх профілактики і усунення шляхом клопотання перед відповідними організаціями та органами державної влади про дисциплінарні, адміністративні та юридичні санкції. Пунктом 1.5 Етичного Кодексу лікаря, визначено, що у разі виникнення непередбачених Кодектом ситуацій, невизначених питань і суперечок щодо тлумачення, виконання або порушення положень Кодексу остаточне рішення залишається за Комісією з питань біоетики. Проте, матеріали справи не містять жодного доказу, що комісія з питань медичної етики та деонтології, взагалі була створена. При цьому даний факт не спростовується відповідачем. Обставини, викладені в рапортах від 04.11.2022 року та 23.11.2022 року лікарями онкохірургами Онкохірургічного відділення № 3 [PERSON] та [PERSON] , не вказують на порушення завідувачем відділенням ВАІТ № 1 [PERSON] принципів медичної етики та деонтології, встановлених Етичним кодексом лікаря. Окрім того, відповідачем до матеріалів справи не додано письмових пояснень осіб, які були присутні 04.11.2022 року та 22.11.2022 року під час виникнення конфліктної ситуації між лікарями онкохірургами Онкохірургічного відділення № 3 [PERSON] , [PERSON] та завідувачем відділенням ВАІТ № 1 [PERSON] , та в присутності яких позивач нібито зневажлива звертався та висловлювався образливими словами до хірургів [PERSON] та [PERSON] . Суд також звертає увагу, що протоколи службового розслідування не містять інших пояснень чи письмових доказів, крім рапортів та пояснень лікарів [PERSON] та [PERSON] , на підставі яких комісія зі службового розслідування прийшла до висновку про порушення позивачем трудового законодавства. Щодо підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за несвоєчасне повідомлення керівництва підприємства про всі екстраоридинарні випадки, слід зазначити наступне. Посадова інструкція Завідуючого відділенням Анестезіології та інтенсивної терапії № 1, що затверджена 04.05.2020 року, містить розділ 2 (завдання та обов`язки) (а.с. 111 ). Відповідно до пункту 2.4 Інструкції, завідувач відділенням анестизіолої та інтенсивної терапії № 1 - забезпечує виконання працівниками відділення принципів медичної етики та деонтології, а відповідно до пункту 2.7 цієї Інструкції - негайно доповідає головному лікарю або його заступника про всі екстраординарні випадки у відділенні, пов`язані із хворими або персоналом. До позовної заяви було додано рапорт [PERSON] від 26.07.2022 року на ім`я медичного директора з стаціонарної допомоги [PERSON] , стосовно конфліктної ситуації, що виникла у нього з хірургом [PERSON] (а.с. 103). При цьому вищезгаданий рапорт [PERSON] від 26.07.2022 року, залишився поза увагою комісії при проведені службового розслідування, та відповідачем при вирішенні питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не врахований. Наведене вище підтверджує факт доведення [PERSON] до відома керівництва про наявність конфліктної ситуації. Більш того, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджують, що дійсно саме між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] існує конфліктна ситуація з приводу користування операційним блоком № 1, який підпорядковується керівнику відділенню анестезіології та інтенсивної терапії [PERSON] . З цього приводу комісією під час службового розслідування відповідно до протоколу від 13.12.2022 року (а.с. 29) встановлено, що на організацію роботи оперційного блоку № 1, відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 1 дійсно впливає несвоєчасний початок оперативних втручань, що тягне за собою затримку операційного дня, понаднормову роботу операційної бригади та додаткові витрати кисню та медикоментів, надлишкову роботу апаратури та додаткову витрату електроенергії, направлення хворих на додаткове обстеження після госпіталізації, навіть в день запланованого оперативного втручання. А як вбачається з наказу Генерального директора КП «Дніпропетровський обласний клінічний онкологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради від 02.12.2022 року, підставою проведення службового розслідування та створення комісії є проведення службового розслідування саме з метою встановлення причин, які можуть впливати на якість надання працівниками лікарні медичних послуг. Щодо підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення мобінгу з застосуванням камер відеоспостереження по відношиню до лікарів, слід зазначити наступне. Відповідно до\~наказу Генерального\~директора КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради» Балашової О.І. від 15.12.2022 року № 168-с, однією із підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] під час проведення даного службового розслідування є дії [PERSON] розцінені як мобінг (цькування) лікарів-хірургів [PERSON] та [PERSON] , а саме: здійснення на них психологічного тиску із застосуванням засобів є-комунікацій (незаконно встановлених камер відеоспостереження), створення щодо них напруженої, ворожої, образливої атмосфери, що змушує [PERSON] та [PERSON] недооцінювати власну професійну придатність. Згідно ч. 2 ст. 2 КЗпП України працівники право на здорові і безпечні умови праці, на гідне ставлення з боку роботодавця, інших працівників, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку. 11.12.2022 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню)», яким доповнено Кодекс України про працю статтею 2-2. Статтею 2-2 Кодексу законів про працю України,\~визначено поняття\~цькування наступним чином: Мобінг (цькування)- систематичні тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність. Судом встановлено, що за висновками комісії з проведення службового розслідування, що викладені в протоколі від 13.12.2022 року (п. 5), - «комісія вважає, що дії завідувача BAIT № 1 [PERSON] можна розцінити як мобінг (цькування) лікарів-онкохирургів [PERSON] та [PERSON] , а саме: здійснення на них психологічного тиску із застосуванням засобів е-комунікацій (незаконно встановлених камер відеоспостереження) та створення щодо них напруженої, ворожої, образливої атмосфери, що змушує [PERSON] та [PERSON] недооцінювати власну професійну придатність». Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України,\~закони та\~інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення з місту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп,\~від 09\~лютого 1999\~року №1-рп/99,\~від 05\~квітня 2001\~року №3-рп/2001,\~від 13\~березня 2012\~року №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, суд дійшов до висновку, що застосування норми ЗУ «Про запобігання та протидії мобінгу», який набрав чинності 11.12.2022 року, та яким доповнено Кодекс України про працю статтею 2-2, до спірних правовідносин, моментом виникнення яких є період\~до набрання\~чинності даним\~законом (рапорт лікарів [PERSON] та [PERSON] від 04.11.2022 та 23.11.2022 р), є протиправним\~та незаконним. Крім того, Генеральний директор, у наказі про оголошення догани, вказує як на підставу притягнення до дисциплінарної відповідальності мобінг (цькування) лікарів-онкохірургів [PERSON] та [PERSON] , а саме: здійснення на них психологічного тиску із застосуванням\~незаконно встановлених\~камер відеоспостереження та створення щодо них напруженої, ворожої, образливої атмосфери, що змушувало [PERSON] та [PERSON] недооцінювати власну професійну придатність, посилалася на протоколи проведення службового засідання. Так, згідно з протоколом службового розслідування від 07.12.2022 року (а.с. 20), [PERSON] зазначив, що дійсно ним з дозволу керівництва були встановлені камери. Однак, під час проведення службового розслідування комісією не було встановлено наявність згоди на обладнення приміщення камерами, взагалі факту їх роботи та факту порушення права на приватність або законодавства про лікарську таємницю будь-кого (яка була заподіяна шкода, ст. 149 КзПП України). Комісією факт незаконного встановлення камер відеоспостереження не було перевірено, з цього приводу працівники не допитувались, не встановлено чи дійсно відбувалася відеофіксація і кому вона зашкодила, що стало наслідком незаконного притягнення працівника за цими обставинами до дисциплінарної відповідальності. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тягар доведення правомірності застосування до працівника заходу стягнення та дотримання процедури його накладення, покладається саме на власника або на уповноважений ним орган. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні відповідачем не доведено факту невиконання позивачем своїх службових обов`язків, не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів про те, що позивач не виконував обов`язки, покладені на нього посадовою інструкцією, що дії/бездіяльність позивача були протиправними та стались з його вини (навмисної чи необережної). Оскільки оспорюваний наказ не містить чітких формулювань суті порушення та викладу обставин допущеного позивачем проступку, а містяться лише загальні посилання на порушення останнім положень нормативно-правових актів без прив`язки до певних фактів, тому не можливо дійти однозначного висновку про доведення вини [PERSON] у вчиненні дисциплінарного проступку та правомірності накладеного на нього дисциплінарного стягнення. З наведених обставин, заявлені вимоги [PERSON] про визнання протиправним та скасування наказу\~\~№ 168-с від 15.12.2022 року «Про оголошення догани [PERSON] », знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стосується вимог про відшкодування судових витрат, то слід зазначити наступне. Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частинами першою четвертою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідноз умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2, частини третьої статті 141 ЦПК України,\~при вирішенні\~питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України,\~встановлено,\~що розмір\~витрат,\~які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial