Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з 01.04.1999 року по 04.09.2018 року працював у ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на посаді підземного вибухівника шахти «Батьківщина». Під час роботи на підприємстві відповідача 16.04.2008 року о 14:00 годині з ним стався нещасний випадок, а саме близько 14:00 год. після закінчення заряджання шнурів, [PERSON] направив вибухівників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на горизонт 1270 метрів для демонтажу та прибирання заряджальних трубопроводів. Спускаючись по ходовому підняттєвому 122 осі горизонту 1262/1270 м., він на останній дробині оступився і впав вниз, вдарившись головою об підошву штрока. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс мозку, забій м`яких тканин голови. Нещасний випадок пов`язаний з виробництвом і на нього складено акт форми Н-1. За результатами розслідування вказаного нещасного випадку було складено акт Н-5 розслідування нещасного випадку, що стався 16.04.2008 року о 14: 00 год. Висновок комісії у Акті Н-5: осіб у тому числі потерпілого, працівників іншого підприємства або сторонніх осіб, дії або бездіяльність, яких призвели до нещасного випадку, комісія не вбачає. Крім цього, під час роботи на підприємстві відповідача 14.09.2012 року о 15:55 годині з ним стався нещасний випадок близько о 14:50 год. [PERSON] та він разом пішли до АПК шахти «Батьківщина», щоб здати саморятівники та головні світильники. Спершу були здані особисті саморятівники, після чого вони обидва спрямували здавати особисті головні світильники. Коли він підійшов до металевих двухстворих дверей, які були зачинені, відчинив рухому частину. В цей час у нього випали з карману спецові рукавиці на підлогу та він нагнувся їх підняти. При цьому він прислонився лівою рукою на торець двері, яка була нерухомою в зачиненому стані. У цей час рухома частина двері за рахунок інерційної дії пружини, яка однією частиною закріплена за рухому частину дверей, а друга за лутку дверного отвору, зачинилась при цьому травмувала його ліву руку. Діагноз: травматична ампутація нігтьової фаланги другого пальця лівої кисті. Нещасний випадок пов`язаний з виробництвом і на нього складено акт форми Н-1. За результатами розслідування вказаного нещасного випадку 14.09.2012 року о 15:55 год. було вкладено висновок. Висновок комісії у Акті Н-5: особами підприємства, дії або бездіяльність яких призвели до настання нещасного випадку, є він та [PERSON] . Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК Серія 12ААА № 017446 від 04.09.2018 року встановлено 30 % втрати професійної працездатності, із них: 25 % - виробнича травма 16.04.2008 року з 01.08.2018 року безстроково, та 5 % - виробнича травма 14.09.2012 року з 01.08.2018 року безстроково. З цього приводу він звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача. Рішенням від 04.07.2019 року у справі №211/6146/18 позовні вимоги було задоволено частково, ухвалено стягнути з акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на його користь кошти в розмірі 35\~000,00 грн. за спричинену моральну шкоду у зв`язку із втратою здоров`я на виробництві, рішення не оскаржене, набрало законної сили 13.08.2019 року. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК Серія 12ААВ № 130429 від 26.07.2022 року встановлено 65 % втрати професійної працездатності, із них: первинно 35% - радікулопатія, повторно 25 % - виробнича травма 16.04.2008 року з 01.08.2018 року безстроково, та 5 % - виробнича травма 14.09.2012 року з 01.08.2018 року безстроково. Також встановлено 3 групу інвалідності по трудовому каліцтву з 11.07.2022 року. Оскільки він втратив своє здоров`я та працездатність з вини підприємства, вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду. Відповідач не забезпечив не створив безпечних умов праці, не виконував передбачені законом норми та права охорони праці. Факт провини підприємства підтверджується актами форми Н-1, Н-5 про нещасний випадок на виробництві. Внаслідок каліцтва він не може вести нормальне життя, це завдає йому моральних страждань, повне одужання неможливе і перспектива в майбутньому переносити болі та постійно лікуватися спричиняє моральні страждання, адже фізичну біль не можливо переносити без моральних страждань. Таким чином, внаслідок винних дій і бездіяльності відповідача він переживає моральні страждання та фізичну біль, свої моральні страждання він оцінює в 201\~100,00 грн. з розрахунку 6\~700 *30 = 201\~000,00 грн., де 6\~700 грн. мінімальний розмір заробітної плати. Судові витрати просив покласти на відповідача. Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, просили позов задовольнити. Зазначили про те, що в тексті позову є опечатка в частині суми, що підлягає до стягнення. Просили вважати вірною суму, що підлягає до стягнення з відповідача - 201 000 грн. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зауважує, що позивач повторно намагається стягнути з відповідача моральну шкоду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] згідно відомостей трудової книжки у період з 01.04.1999 року по 04.09.2018 року працював у ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на посаді підземного вибухівника (а.с. 7-10). Як вбачається зі змісту частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.07.2019 року у справі № 211/6146/18 (далі по тексту Рішення) позовні вимоги [PERSON] до акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» було задоволено частково, ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 35\~000,00 грн. за спричинену моральну шкоду у зв`язку із втратою здоров`я на виробництві, рішення не оскаржене, набрало законної сили 13.08.2019 року (а.с. 14-17). Вказаним Рішенням встановлено та не спростовано сторонами у справі, що під час роботи на підприємстві відповідача 16.04.2008 року о 14:00 годині з [PERSON] стався нещасний випадок, а саме близько 14:00 год. після закінчення заряджання шнурів, [PERSON] направив вибухівників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на горизонт 1270 метрів для демонтажу та прибирання заряджальних трубопроводів. Спускаючись по ходовому підняттєвому 122 осі горизонту 1262/1270 м., [PERSON] на останній дробині оступився і впав вниз, вдарившись головою об підошву штрока. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс мозку, забій м`яких тканин голови. Нещасний випадок пов`язаний з виробництвом і на нього складено акт форми Н-1. За результатами розслідування вказаного нещасного випадку було складено акт Н-5 розслідування нещасного випадку, що стався 16.04.2008 року о 14: 00 год. Висновок комісії у Акті Н-5: осіб у тому числі потерпілого, працівників іншого підприємства або сторонніх осіб, дії або бездіяльність, яких призвели до нещасного випадку, комісія не вбачає. Крім цього, під час роботи на підприємстві відповідача 14.09.2012 року о 15:55 годині з [PERSON] стався нещасний випадок близько о 14:50 год. [PERSON] та [PERSON] разом пішли до АПК шахти «Батьківщина», щоб здати саморятівники та головні світильники. Спершу були здані особисті саморятівники, після чого вони обидва спрямували здавати особисті головні світильники. Коли [PERSON] підійшов до металевих двухстворих дверей, які були зачинені, відчинив рухому частину. В цей час у нього випали з карману спецові рукавиці на підлогу та він нагнувся їх підняти. При цьому він прислонився лівою рукою на торець двері, яка була нерухомою в зачиненому стані. У цей час рухома частина двері за рахунок інерційної дії пружини, яка однією частиною закріплена за рухому частину дверей, а друга за лутку дверного отвору, зачинилась при цьому травмувала ліву руку [PERSON] . Діагноз: травматична ампутація нігтьової фаланги другого пальця лівої кисті. Нещасний випадок пов`язаний з виробництвом і на нього складено акт форми Н-1. За результатами розслідування вказаного нещасного випадку 14.09.2012 року о 15:55 год. було вкладено висновок. Висновок комісії у Акті Н-5: особами підприємства, дії або бездіяльність яких призвели до настання нещасного випадку, є [PERSON] та [PERSON] . Статтею 171 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. За змістом частин 1 і 2 статті 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. Пунктом 23 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року за №1232, встановлено, що нещасний випадок, що стався на підприємстві з працівником іншого підприємства під час виконання ним завдання в інтересах свого підприємства, розслідується комісією, утвореною підприємством, на якому стався нещасний випадок, за участю представників підприємства, працівником якого є потерпілий. Такий нещасний випадок береться на облік підприємством, працівником якого є потерпілий. Як вбачається з Рішення (а.с. 14-17), відповідно до п. 7, 10 Акту № 9 форми Н-1 від 13.05.2008 року, нещасний випадок з позивачем, що стався 16.04.2008 року з психофізіологічних причин, винних осіб комісія не встановила. Комісія з розслідування нещасного випадку, ознайомившись з матеріалами розслідування, висновками медичних закладів, визнала нещасний випадок з [PERSON] таким, що пов`язаний з виробництвом, про що складається акт за формою Н-1. Відповідно до п. 7, 10 Акту № 9 форми Н-1 від 19.09.2012 року, нещасний випадок з позивачем, що стався 14.09.2012 року через особисту необережність потерпілого, [PERSON] порушив інструкцію з охорони праці. Комісія з розслідування нещасного випадку, ознайомившись з матеріалами розслідування, висновками медичних закладів, визнала нещасний випадок з [PERSON] таким, що пов`язаний з виробництвом, про що складається акт за формою Н-1. У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Згідно частини першої статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Забезпечення безпечних\~і нешкідливих\~умов праці\~покладається на\~роботодавця,\~крім випадків\~укладення між\~працівником та\~роботодавецем трудового\~договору про\~дистанційну роботу (частина друга статті 153 КЗпП України). Внаслідок зазначених нещасних випадків, пов`язаних з виробництвом, відповідно до довідки до акту огляду МСЕК Серія 12ААА № 017446 від 04.09.2018 року [PERSON] встановлено 30 % втрати професійної працездатності , із них : 25 % - виробнича травма 16.04.2008 року з 01.08.2018 року - безстроково та 5 % - виробнича травма 14.09.2012 року з 01.08.2018 року безстроково (а.с. 21). Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 2 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяно працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відмова потерпілому у праві на отримання від підприємства грошової суми за моральну шкоду залежно від ступеня втрати професійної працездатності має обмежувальний характер. Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України). За змістом статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди. За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, враховуючи те, що нещасний випадок стався під час перебування у трудових відносинах [PERSON] з акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» а отже, наявні правові підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди позивачу, з урахуванням глибини та тривалості його моральних страждань, яких він зазнав внаслідок нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, (постанова Верховного Суду від 01 листопада 2018 року у справі № 212/7907/16-ц) та при визначенні суми моральної шкоди суд застосовує принцип розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Як вже зазначалося раніше Рішенням позовні вимоги [PERSON] до акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» було задоволено частково, ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 35\~000,00 грн. за спричинену моральну шкоду у зв`язку із втратою здоров`я на виробництві, рішення не оскаржене, набрало законної сили 13.08.2019 року. 11.05.2022 року позивач отримав повторно направлення на огляд МСЕК (а.с. 19). Відповідно до довідки Серія 12ААА № 060483 до акту огляду МСЕК Серія 12ААВ №130429 від 26.07.2022 року встановлено 65 % втрати професійної працездатності, із них: первинно 35% - радікулопатія, повторно 25 % - виробнича травма 16.04.2008 року з 01.08.2018 року безстроково, та 5 % - виробнича травма 14.09.2012 року з 01.08.2018 року безстроково. Також встановлено 3 групу інвалідності по трудовому каліцтву з 11.07.2022 року (а.с. 22). Моральні страждання\~позивача доведені\~випискою із\~медичної карти\~№ 22П16170\~амбулаторного (стаціонарного)\~хворого [PERSON] \~ лікування\~гіпертонічної хвороби\~ІІ ст.(ГЛШ)\~2\~ст.,\~ризик 2,\~неускладненого гіпертензивного\~кризу у\~період з\~25.08.2022\~по 30.08.2022\~(а.с.\~27,\~28); випискою з\~амбулаторної карти\~№ 022090\~хворого [PERSON] \~(а.с.\~36,\~37);\~випискою-епікризом\~№ 20/285\~із медичної\~карти амбулаторного\~хворого ЦПМД\~№ 4\~амб.\~2\~від 01.06.2022\~(а.с.\~38,\~39); медичним висновком лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність хронічного професійного захворювання від 01.02.2022 за №309 (а.с. 40, 41). Із яких вбачається, що хворому [PERSON] встановлено діагноз: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С5, С6, С7 білатеральна на фоні полісегментарної дископатії (протрузії дисків С6-С7 та L4-L5, грижа диска L4-L5 - 3,5мм) та відносного стенозу хребтового каналу з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) і колінних (ПФ другого ступеня) суглобів. Встановлено, що захворювання професійне, 01.02.2022. Також для [PERSON] 26.07.2022 розроблено Індивідуальну програму реабілітації інваліда № 381 вікова категорія від 18 років і старше (а.с. 35). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] рекомендацій дотримувався, лікувався та має намір лікуватися далі. Моральну шкоду просить стягнути за пережиті моральні страждання, через постійне відчуття болю, яке не проходить, а значить є необхідність і в подальшому лікуванні. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує заявлений позивачем розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди, яку він оцінив у 201\~000 грн., враховує період роботи позивача на підприємства відповідача, який становить 19 років 5 місяців, характер отриманих позивачем професійних захворювань, а саме те, що 01.02.2022 йому діагностовано професійне захворювання радікулопатію, та як наслідок встановлено 35% втрати працездатності, як наслідок загальний відсоток втрати працездатності позивача після повторного огляду МСЕК складає 65%, та встановлено у зв`язку з наявністю наведеного професійного захворювання ІІІ групу інвалідності; тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, глибину фізичних та душевних страждань позивача за наведених обставин; при цьому суд бере до уваги те, що позивачу відповідачем за Рішенням суду вже відшкодовувалась моральна шкода в розмірі 35\~000,00 грн. за спричинену моральну шкоду у зв`язку із втратою здоров`я на виробництві (30%), а також, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 100 000 грн. Разом з тим, враховуючи зміни до податкового законодавства, які набули чинності з 23.05.2020, згідно із Законом України № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», відповідно до яких стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди є доходом, який підлягає оподаткуванню на час виконання рішення суду. Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Отже, з 23.05.2020 звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Оскільки сума\~стягнення з\~АТ «Криворізький\~залізорудний комбінат»\~на користь\~позивача моральної\~шкоди складає\~100\~000 грн., що значно перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня звітного (податкового) року, тому в даному випадку підлягає стягненню моральна шкода з урахуванням податків і зборів фізичних осіб. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Оскільки позивач при зверненні до суду із вимогами про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial