Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з листопада 2018р. по грудень 2022р. в сумі 17 440,12 грн., а також нараховані на заборгованість інфляційні витрати та 3% річних, судовий збір просить покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, надає послуги відповідачу, нараховує плату за них, формує та надає відповідачу рахунки на оплату послуг згідно затверджених уповноваженими органами тарифів. Відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Між позивачем та відповідачем укладено Договір №46/1/715 від 21.11.2017р. про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Відповідач надав письмовий відзив на позову заяву, за яким вказує про те, що в нього відсутня заборгованість перед позивачем станом на дату подання відзиву. Крім того зазначає, що Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 05.03.2022р. №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою передбачено певні особливості оплати житлово-комунальних послуг в умовах воєнного стану, зокрема, до припинення чи скасування воєнного стану в України забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню в разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. При цьому за п. 2 цієї постанови вона застосовується з 24.02.2022р. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.02.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості в їх сукупності, судом встановлено наступне. Встановлено, що з 01 липня 2014 року позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідні послуги позивачем надаються в будинку [ADDRESS] . Квартира за адресою [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . 21.11.2017р. між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як споживачем, був укладений Договір №46/1/715 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за умовами якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. За пунктом 2 цього Договору споживачі послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання: [PERSON] . Згідно з п. 11 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Система оплати щомісячна. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору, оскільки жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідача не надходило. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до споживачів житлово-комунальних послуг відносяться індивідуальний та колективний споживачі. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 7, 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановленні відповідними договорами (пункт 1 та пункт 5 частина 2 статті 7 Закону), а обов`язком виконавця забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов їх виконання згідно типовим договором ( п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону). Відповідно до п. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, чинних на спірний період правовідносин, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Згідно ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 156, 162 Житлового кодексу України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, зазначає, що він надає відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . До матеріалів справи позивачем надана копія Договору №46/1/715 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 21.11.2017р., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким квартира [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач споживав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за вказаною вище адресою, жодних заяв про відмову від надання зазначених послуг та Договору матеріали справи не містять. Позивачем до матеріалів позову надана довідка про нарахування та сплату коштів за централізоване опалення за період з 01.11.2018р. по 21.01.2023р., за якою вбачається, що станом на січень 2023р. заборгованість відповідача перед позивачем за централізоване опалення складає суму 17 440,12 грн. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового Відповідачем на підтвердження сплати боргу надані квитанції про сплату на користь позивача боргу за централізоване опалення на суми 5 000,00 грн., 10 000,00 грн., 4 022,84 грн., тобто на загальну суму 19 022,84 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідачем сплачений борг за період з 01.11.2018р. по 21.01.2023р. у повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача виплат, передбачених ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач при цьому посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2022р. №206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», вказуючи, що за її положеннями встановлена заборона до припинення чи скасування воєнного стану в України на нарахування, зокрема, 3% річних та інфляційних витрат. Так, згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022р. №206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Згідно з п. 2 цієї постанови ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022р. Як вбачається з розрахунку 3% річних та інфляційних витрат, позивачем здійснено нарахування за період, щодо якого не міститься заборони згідно вказаної постанови по такому нарахуванню (листопад 2018р. по січень 2022р.). Таким чином, у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 3% річних у розмірі 298,13 грн. та інфляційні втрати в розмірі 835,34 грн. Контррозрахунку суми 3% річних та інфляційних витрат відповідач суду не надав. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача підлягають до задоволення частково та стягується з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 298,13 грн. та інфляційні втрати в розмірі 835,34 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 161,04 грн.

Outcome: partial