Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивачка), звернулася до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому вказала, що з 17.09.2005 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому, у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Останніми роками,\~стосунки з\~чоловіком розладились,\~зникло взаєморозуміння\~і взаємоповага,\~стали частими\~сварки.\~Причиною погіршення\~шлюбних відносин\~є ті\~обставини,\~що під\~час сімейного\~життя в\~нас все\~більше стала\~проявлятись несумісність\~характерів,\~принципова відмінність\~поглядів на\~сімейне життя.\~Як наслідок,\~це призвело\~до поступового\~зникнення почуттів\~взаємної любові\~та поваги,\~взаємодопомоги та\~підтримки,\~вони з\~відповідачем стали\~зовсім чужими\~людьми,\~а їх\~шлюб існує\~лише формально.\~На протязі\~останніх кількох\~років кожен\~з них\~живе окремим\~життям та\~своїми інтересами,\~з 2020\~року між\~ними взагалі\~припинені шлюбні\~відносини та\~спільне ведення\~господарства, хоча і\~проживають \~під одним\~дахом,\~тобто фактично\~сім`я припинила\~своє існування. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Також позивач вказала, що її рішення про розірвання шлюбу є остаточним і змінювати його вона не має намірів, оскільки примиритись з відповідачем вони пробували неодноразово, однак безрезультатно. Крім того, між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріального утримання трьох неповнолітніх дітей, яких самостійно утримувати на належному рівні позивачка не в змозі. Враховуючи викладене, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 17.09.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №97, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. Ухвалою судді Тандира О.В. від 11.04.2023 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 11.04.2023 року та копію позовної заяви з додатками, які були надіслані за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку (а.с. 37, 39), відповідач не отримав, поштове відправлення №0800100198041 (а.с. 41, 42) повернулося до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та з урахуванням вимог п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, вважається належним повідомленням особи про час та місце розгляду справи у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, тобто 12.05.2023 року. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до Розпорядження №283 від 31.05.2023 року та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2023 року дану справу передано на розгляд судді Білоцькій Л.В. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові\~матеріали справи,\~суд встановив,\~що згідно\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~від 29.11.2005\~року (а.с.\~8),\~17.09.2005\~року Відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Макарівського районного\~управління юстиції\~Київської області\~між [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстровано шлюб,\~про що зроблено відповідний актовий запис № 97. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини - [PERSON] . За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] (а.с. 21), [PERSON] , [INFO] (а.с. 22), [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). Згідно довідки №17 від 14.03.2023 року встановлено, що [PERSON] працює в ТОВ «Науково-виробниче підприємство «УКРЗООВЕТПРОМПОСТАЧ» з 03.01.2012 р. На даний момент займає посаду апаратник комбікормового виробництва. Дохід за період з 01.09.2022 р. по 28.02.2023 р. склав 137\~854,37 грн. (а.с. 24). Як вказала позивачка, а відповідач своїм правом заперечити проти цього не скористався, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини на даний час між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, а спроби примиритися бажаного результату не дали. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Крім того, між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріальну утримання спільних дітей, яких самостійно утримувати на належному рівні позивачка не в змозі. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дане питання позивачкою не порушувалося. Також між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, також судом встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено, а з урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. за позовні вимоги про розірвання шлюбу (а.с.1), слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved