Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - [PERSON] та Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 02 жовтня 1999 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який було розірвано на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2021 року. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача зазначила, що неповнолітній [PERSON] проживає та знаходиться на повному забезпеченні батька. Окрім того, представник позивача стверджує, що відповідач [PERSON] добровільно покинула місце проживання своєї родини та з 2018 року не бере участі у вихованні своїх дітей, не цікавиться ними, ухиляється від обов`язку їх виховання, не бере участі у їхньому житті, не цікавиться їхнім здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дітей. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.03.2023 відкрито провадження у даній цивільній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Окрім того, ухвалою суду від 17.03.2023 зобов`язано Орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради надати письмовий висновок щодо розв`язання спору, а саме висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.04.2023 розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача. 09.05.2023 на виконання вимог ухвали суду Галицькою районною адміністрацією, як органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.05.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак подали клопотання про розгляд страви за їх відсутності, позовні вимоги підтримуються, просять такі задоволити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про судовий розгляд даного позову повідомлена належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа. Відповідач не подала відзиву на позовну заяву та інших заяв до суду від неї не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради Нанівська М.М. в судове засідання не з`явилася, однак а матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без представника адміністрації, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав підтримує та просить позов [PERSON] задоволити. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного. Згідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.8/. 02 жовтня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який розірвано на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 лютого 2021 року. Окрім того, у рішенні суду зазначено, що [PERSON] не заперечувала обставини, викладені у позовній заяві та підтримала такі, тобто не заперечувала факт, що на момент звернення до суду з позовом сторони проживали окремо протягом двох років, не підтримували шлюбних відносин, не вели спільного господарства та спільні діти [PERSON] та [PERSON] проживали з батьком [PERSON] /а.с.19-21/. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до акту фактичного проживання, складеного комісією майстрів по експлуатації житлового фонду [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 30 січня 2023 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , даний факт також підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] /а.с.11/. 30 січня 2023 року складено акт фактичного проживання, підписаний комісією в складі майстрів дільниць ЛКП «Старий Львів» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з якого вбачається, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає /а.с.12/. Відповідно до наданої характеристики № 01-18/56 від 20 лютого 2023 року за підписами директора [PERSON] та класного керівника [PERSON] ліцею «Галицький» Львівської міської ради, вбачається, що [PERSON] навчається у даному ліцеї у п`ятому класі. Серед іншого зазначено, що батько [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина. Упродовж чотирьох років цікавиться навчанням та поведінкою [PERSON] , відвідує класні та загальношкільні батьківські збори, шкільні та класні виховні заходи. Матір дитини протягом чотирьох років не підтримує зв`язку із класним керівником, вчителями та адміністрацією шкоди. Жодного разу не цікавилася навчальними досягненнями сина, його поведінкою, не відвідувала батьківські збори /а.с.13/. 20 лютого 2022 року видано довідку з Спортивного клубу «Файтерс» за підписом керівника [PERSON] , про те що неповнолітній [PERSON] відвідує гурток (секцію) кік-боксингу в СК «Файтерс» останні 4 роки, дитина активна, здібна, самодисциплінована, спритна, здобуває призові місця у різного роду змаганнях в межах України та за кордоном, а саме в міських, обласних та регіональних турнірах. Дитинну на заняття приводить та забирає лише батько [PERSON] , також останній бере активну участь у заходах пов`язаних з поєдинками - спарингами, підтримує і співпереживає за сина. Матір дитини контакту із секцією (гуртком) кік-боксингу в СК «Файтерс» не підтримує, із тренерами не спілкується, жодного разу не відвідувала сина на тренуваннях і не цікавилася результатами його досягнень /а.с.14/. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно із висновком №260001-вих-54675 від 08.05.2023 Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при від 04.05.2023 протокол № 8, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі вищевикладеного, оцінюючі надані суду письмові докази, вбачається, що відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні неповнолітнього сина [PERSON] , самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомо ухиляється від виховання та утримання дитини, не виявляє бажання щодо виконання батьківських обов`язків, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дитини та його подальшої долі, що свідчить про її нехтування покладеними на неї правами та обов`язками по вихованню та утриманню власної дитини. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відтак позов [PERSON] є обгрунтованим та підлягає до задоволення. Оскільки позовні вимоги задоволено, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved