Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 30.09.2019. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між відповідачем та позивачем договір про надання банківських послуг (далі за текстом Договір), про що свідчить підпис відповідача у заяві. У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток, отримала кредитні картки, емітовані позивачем, із встановленим кредитним лімітом. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, проте відповідач свої зобов`язання повернути кредит не виконала, у зв`язку з чим, станом на 29.01.2023 має заборгованість у розмірі 39498,66 грн., з яких 32275,81 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7222,85 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 39498,66 грн. та 2684,00 грн. судових витрат зі сплати судового збору. Ухвалою судді від 29.03.2023 позовну заява прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача\~в судове\~засідання,\~не з`явився.\~Разом з\~позовною заявою\~представником позивача\~подано до\~суду заяву\~про розгляд\~справи за\~відсутності представника\~АТ КБ\~«ПриватБанк»,\~в якій\~представник позивача\~також зазначив,\~що не\~заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, остання відома адреса місця проживання (перебування) якої знаходиться на тимчасово окупованій території, викликалася в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», в судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. З урахуванням вищевикладеного, та того, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 30.09.2019 відповідач [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 30.09.2019 (а.с. 30). У цей же день відповідач підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій зазначила, що приєднується до розділів «Загальні положення», «Кредитні картки», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщенні в мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/terms. У цій же заяві викладені істотні умови Договору «Кредитні картки»: умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, відповідальність за прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту; істотні умови договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка»: умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, відповідальність за прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту; Умови та Правила надання банківських послуг на дату приєднання та підписання їх відповідачем (а.с. 31 42). На підставі вищезазначеної заяви позивачем відкрито відповідачеві картковий рахунок, видано кредитну карту № [NUMBER] «Універсальна» зі строком дії до вересня 2023 року та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому неодноразово змінювався, що підтверджується наданими позивачем довідками (а.с. 28, 29). Позивач зобов`язання з надання відповідачеві грошових коштів (кредиту) виконав, що підтверджується випискою по рахунку, наданою позивачем (а.с. 18-27), в якій відображено рух коштів по рахунку. За змістом ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України). З наданих позивачем фотокопій заяв (а.с. 31 -42) вбачається, що відповідач ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг позивачем. В пункті 1 заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку» передбачені\~істотні умови договору «Кредитні картки». Пунктом 1.2 заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку» передбачені основні умови кредитування, зокрема, тип кредиту\~відновлювальна кредитна лінія, розмір кредитного ліміту, який не перевищує 50000 грн. для карт «Універсальна» та 75000 грн. для карт «Універсальна Gold», а також строк кредитування\~20 років. Згідно з п. 1.3 заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку» процентна ставка становить 43.2 % річних\~для карт «Універсальна» та 42.0 % річних\~для карт «Універсальна Gold». Відповідно до п. 2.1.1.2.6 «Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку», викладених в пункті 4 заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку», сторони узгодили, що в період строку користування кредитом клієнт має право змінювати вид кредитної картки. При цьому сторони узгодили, що в такому разі оплатність за користування кредитом може змінюватися як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, відповідно до діючих тарифів банку для відповідного типу карток на дату зміни типу картки. При цьому зміна картки не потребує додаткового погодження сторонами. Випискою по рахунку за період з 30 грудня 2019 року по 31 січня 2023 року (а.с. 18-27) підтверджується, що відповідач використовувала кредитні кошти, в тому числі шляхом зняття готівки в банкоматі, оплати товарів та послуг, переказу коштів на банківські карти інших клієнтів, а також сплачувала кошти на погашення заборгованості за кредитним договором. З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за договором № б/н від 30 вересня 2019 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем, станом на 29 січня 2021 року вбачається, що така становить 39498,66 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 32275,81 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 7222,85 грн. (а.с. 4-17). При цьому до 01 серпня 2020 року банк нараховував проценти за користування кредитними коштами за процентною ставкою 3,6 % на місяць, що становить 43,2 % річних, а, починаючи з 01 серпня 2021 року\~за процентною ставкою 3,5 % на місяць, що становить 42,0% річних, що відповідає умовам кредитного договору № б/н від 30 вересня 2019 року, підписного сторонами. Відповідач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав жодних доказів на спростування поданого банком розрахунку заборгованості, в тому числі і таких, що підтверджували б сплату заборгованості в повному обсязі чи відсутність такої. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про те, що в заяві про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку» від 30 вересня 2019 року, підписаній відповідачем, сторони погодили розмір процентної ставки та порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами, у відповідача наявна заборгованість за тілом за простроченим тілом кредиту в розмірі 32275,81 грн. та заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 7222,85 грн., а відтак така підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved