Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Супрун Д.В. звернувся до суду з даним позовом та вказав про те, що [PERSON] з 17.02.2020 прийняли на роботу до АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг». 24.01.2023 її звільнили з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» за власним бажанням ст. 38 КЗпП України. Відповідач останнім часом виплачував заробітну плату не регулярно, а згодом перестав платити. Внаслідок чого станом на день звільнення за ним утворилася заборгованість у сумі 17794,38 грн. У зв`язку з цим просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні який слід обраховувати за період з 25.01.2023 по 14.04.2023. Середньоденна заробітна плата становить 304,55 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 17794,38 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 17663,90 грн. Представник відповідача - АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» надав до суду відзив, в якому не заперечує з визначеним розміром стягнення заробітної плати в сумі 17794 грн 38 коп., однак в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні просить відмовити або ж зменшити до 3000 грн. Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 17.02.2020 по 24.01.2023 перебувала у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (а.с. 8). Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У відповідності до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з виплати заробітної плати відповідачем у нього утворилася заборгованість перед позивачем. Згідно розрахункового листка за січень 2023 року вбачається, що підприємством не виплачено [PERSON] заробітну плату в сумі 17767,36 грн. На час розгляду справи представником відповідача не надано до суду будь-яких доказів, щодо належного виконання зобов`язань з виплати заробітної плати позивачу, спростування суми заборгованості чи будь-яких інших заперечень щодо задоволення позову. Враховуючи зазначене, відсутність відомостей про виплату відповідачем заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивачу, з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі 17767,36 грн. Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Тому середній заробіток слід обраховувати за період з 25.01.2023 (наступний день після звільнення) по 14.04.2023. Таким чином, кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для [PERSON] необхідно виходити із робочих днів Товариства, з урахуванням Наказу № 82 від 07.10.2022 та № 105 від 26.12.2022, що станом на 14.04.2023 складе 34 робочих днів, а саме: січень 2023 року - 3 робочих дні; лютий 2023 року - 12 робочих днів; березень 2023 року - 13 робочих днів; квітень 2023 року - 6 робочих днів. Згідно довідки № 16-07/281 від 16.06.2023, середньоденна заробітна плати без відрахування ПДФО та військового збору становить 295,44 грн. Звідси вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 25.01.2023 по 14.04.2023 становить 10044,96 грн (34 роб. дн. * 295,44 грн). Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 10044,96 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку. Оскільки позивачі у справах про стягнення заробітної плати відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, на підставі ч. 1 статті 141 ЦПК України, та враховуючи, що ухвалою суду від 17.04.2023 [PERSON] було відстрочено сплату судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп. до ухвалення рішення по справі, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2147 грн 20 коп.

Outcome: partial