Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

16.01.2023р. [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій зазначила, що [INFO] вона одружилася з [PERSON] . В 1997 році померла її свекруха [PERSON] . Після її смерті єдиним спадкоємцем на спадкове майно був чоловік заявниці [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер і після його смерті [PERSON] звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини на майно, в тому числі яке було успадковане її покійним чоловіком після смерті його матері [PERSON] . Однак, нотаріусом було роз`яснено заявниці необхідність звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин між її чоловіком та свекрухою, оскільки в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «мати» зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». З метою виправлення вказаних розбіжностей, [PERSON] звернулася до Коломийського відділу ДРАЦС. Проте, у внесенні виправлень їй було відмовлено через відсутність підтверджуючих документів, а саме актового запису про шлюб батьків чоловіка. Після цього, аби отримати актовий запис про реєстрацію шлюбу між свекрухою та свекром, [PERSON] звернулась до Товмачицької сільської ради. Там їй повідомили, що актовий запис не зберігся та звернулися до Державного архіву Івано-Франківської області щоб отримати архівну довідку про шлюб зазначених осіб. 31.10.2022р. з Державного архіву було отримано відповідь, в якій вказано про відсутність можливості надати таку довідку, оскільки книги реєстрації актів цивільного стану про шлюби 1945-1946 років с. Товмачик на зберігання не надходили. Таким чином, виправити неправильний запис персональних даних свекрухи заявниці, а саме по батькові з « [PERSON] » та « [PERSON] » у позасудовому порядку можливість відсутня. Оскільки дані неточності перешкоджають заявниці в оформленні спадщини, остання вимушена була звернутися до суду та просила встановити факт, що вона є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , який являється сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 17.01.2023р. провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Коломийська міська рада про встановлення факту родинних відносин було відкрито. Ухвалою суду від 27.02.2023р. витребувано з Коломийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Повний витяг з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис №2 від 12.01.1954р. складений виконавчим комітетом Товмачицької сільської ради, Коломийського району Івано-Франківської області. Витребувано з Першої Коломийської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та копію спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду 14.04.2023р. до участі в справі в якості заінтересованих осіб було залучено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні заявниця 14.04.2023 року підтримала заяву та просила її задовольнити. В судове засідання 19.06.2023р. [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Також просила долучити до матеріалів справи додаткові докази. Заінтересовані особи в судове засідання також не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Заявлені вимоги визнають та не заперечують проти їхнього задоволення. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] в с. Товмачик, Коломийського району Івано-Франківської області народилася [PERSON] . В свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому повторно, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05.02.1987 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено запис за № 11. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . В пункті 1 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. В даній справі спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , а тому застосуванню підлягають положення ЦК УРСР. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. З довідки, виданої Товмачицькою сільською радом № 2/02-20/05 від 12.01.2015р., слідує, що заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Товмачицької сільської ради не посвідчувався, а відтак спадкування повинно здійснюватися за законом. Відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.1 ст. 549 ЦК УРСР). В листі голови комісії з реорганізації Першої коломийської державної нотаріальної контори зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] відсутня, що вказує на те, що її спадкоємці заяви про прийняття спадщини не подавали. Згідно довідки Товмачицького старостинського округу від 02.06.2023р. №78/3/1-15, померлій [PERSON] належала земельна частка (пай) згідно сертифіката на право власності на земельну ділянку (пай) серії ІФ № 0104032. В довідці, виданій Товмачицькою сільською радою № 2/02-20/05 від 12.01.2015р. вказано, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , належить до селянського типу двору, а головою даного домогосподарства є [PERSON] . Також в даному документі зазначено, що на момент смерті [PERSON] разом з нею проживали: син [PERSON] , 1954 р.н., невістка [PERSON] , 1961 р.н., онуки: [PERSON] , 1980 р.н., [PERSON] , 1984 р.н., [PERSON] , 1988 р.н. Таким чином, вищевикладене вказує на те, що після смерті [PERSON] , її син [PERSON] , як єдиний спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину, оскільки проживав разом з спадкодавицею та вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] про що виконавчим комітетом Товмачицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області було складено актовий запис № 16. Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] підтверджується, що 04.05.1979р. Товмачийькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 12. З матеріалів спадкової справи № 5/2015 вбачається, що 20.01.2015р. [PERSON] звернулася до Першої Коломийської районної державної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] . З довідки Товмачицької сільської ради № 2/02-20/05 від 12.01.2015р. слідує, що померлому [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , та незавершене будівництво житлового будинку в [ADDRESS] , а також неприватизована земельна ділянка, земельні ділянки згідно Державних актів про право власності на земельні ділянки ІФ №095619, ІФ №095620, ІФ № 095621. Положеннями ст.. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. п. 4 глави 10 Наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Звертаючись до суду [PERSON] вказала, що отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яке належало її покійній свекрусі [PERSON] , а після її смерті було успадковане її чоловіком [PERSON] , вона не може через наявність розбіжностей в записі про матір її чоловіка між свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про смерть [PERSON] . Відтак, для реалізації її прав, як спадкоємиці, наявна потреба у встановленні в судовому порядку факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як матір`ю та сином. Перевіряючи вказані обставини, суд прийшов до висновку, що матеріалами спадкової справи підтверджуються твердження заявниці щодо неможливості отримання нею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До такого висновку суд прийшов, взявши до уваги наступні письмові докази та встановлені з них фактичні обставини. Так, зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] в с. Товмачик, Коршівського району, Станіславської області народився [PERSON] . Його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Аналогічні відомості про матір [PERSON] , а саме щодо її прізвища, власного імені та по батькові, зазначені в актовому записі про народження [PERSON] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00038720151 щодо актового запису про народження [PERSON] . При цьому зазначено, що державна реєстрація народження проведена відповідно до ст..113 СК України( якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини) за заявою [PERSON] (батька дитини), відомості про дитину внесені на підставі довідки з роддому на ім`я [PERSON] . В актовому записі наявні відмітки про батьків, а саме про батька: вік - минуло 62 роки, колгоспник, неграмотний, про мати: вік - минуло 40 років, колгоспниця. Таким чином, судом було встановлено, невідповідність в зазначенні по батькові матері [PERSON] , між його свідоцтвом про народження, в якому вказано « [PERSON] » та свідоцтвом про народження і смерть [PERSON] , в яких її по батькові зазначено « [PERSON] ». Також встановлено, що в свідоцтві про народження прізвище матері вказано « [PERSON] », однак документального підтвердження обставин, за яких відбулася зміна її прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » немає. З матеріалів справи також вбачається, що з метою внесення змін (виправлень) до актового запису про народження чоловіка заявниці, [PERSON] зверталася до Коломийського відділу ДРАЦС. Однак, у виправленні по батькові матері її чоловіка з « [PERSON] » на « [PERSON] » в актовому записі про народження [PERSON] , заявниці було відмовлено через відсутність підтверджуючих документів, а саме актового запису про шлюб батьків чоловіка, що підтверджується долученим до справи висновком керівника Коломийського відділу ДРАЦС від 21.04.2022р. Крім цього, в листі Державного архіву Івано-Франківської області від 31.10.2022р. вказано, що надати довідку про шлюб [PERSON] та [PERSON] немає можливості, оскільки книги реєстрації актів цивільного стану про шлюби за 1945-1946 роки (с. Товмачик) на зберігання не надходили. Отже, відсутність документального підтвердження перебування у шлюбі між собою батьків [PERSON] перешкоджає внесенню змін до актового запису про його народження і як наслідок створює перепони заявниці в оформленні спадщини та отримання відповідних правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Відтак, неможливість вирішення даного питання в позасудовому порядку потребує захисту спадкових прав та інтересів [PERSON] шляхом встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як сином та матір`ю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. В судовому засіданні 28.04.2023р. заінтересована особа [PERSON] надала свої пояснення, в яких зазначила, що являється донькою заявниці [PERSON] ЇЇ батьком був [PERSON] , а [PERSON] була її бабою по батьковій лінії споріднення. Також їй було відомо, що «дівоче» прізвище баби було [PERSON] , а потім в неї був чоловік [PERSON] , який був батьком її батька. Баба та дід брали церковний шлюб, а от чи реєстрували вони його в органах РАЦС [PERSON] не відомо. Ще до її народження [PERSON] помер і після цього, баба вдруге одружилася з [PERSON] в 1987 році. По батькові [PERSON] була « [PERSON] », однак люди в селі всі називали її « [PERSON] », оскільки в селі люди вимовляли ім`я « [PERSON] » як « [PERSON] », і саме з цієї причини в свідоцтві про народження [PERSON] помилково було вказано по батькові матері « [PERSON] » замість « [PERSON] » Також в судовому засіданні в якості свідка був допитаний [PERSON] , який показав, що він є двоюрідним братом чоловіка заявниці та йому відомо, що матір`ю [PERSON] була [PERSON] . Він знав її особисто, оскільки вона являлася рідною сестрою його матері [PERSON] . Батька [PERSON] та [PERSON] звали [PERSON] , проте в селі всі люди називали його Антось, а тому й його доньок по батькові називали [PERSON] . В 1952 році [PERSON] взяла церковний шлюб з [PERSON] , який помер у 1965 році. У шлюбі в 1954 році в них народився син [PERSON] . Шлюб [PERSON] з [PERSON] був зареєстрований в 1987 році. Ще за життя [PERSON] , [PERSON] також помер. Свідоцтвом про смерть від 13.10.1970 року підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] . Причиною смерті зазначено аортокардіосклероз. Окрім пояснень заінтересованої особи та показів свідка, факт споріднення між [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідкою Товмачицької сільської ради № 2/02-20/05 від 12.01.2015р., в якій вказано, що на момент смерті [PERSON] разом з нею проживав зокрема її син [PERSON] , 1954 р.н., а також виписками з по господарських книг за 1950-1952 роки, в яких зазначено, що до складу сім`ї входили: господар [PERSON] , 1891р.н., його дружина [PERSON] , 1913 р.н., та їхній син [PERSON] , 1954 р.н. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зібрані та представлені в справі докази є належними та допустимими і в достатній мірі підтверджують родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , як сином та матір`ю, а тому заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Між тим, в іншій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки факт того, що [PERSON] є дружиною [PERSON] підтверджується їхнім свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] і вказані обставини, як юридичний факт не потребують додаткового встановлення судовим рішенням. На підставі зазначеного,

Outcome: partial