Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 3 000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 01 вересня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дітей, у зв`язку з чим позивач вимушена звертатись до суду з вказаним позовом. Зокрема зазначає, що відповідач працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, тому може сплачувати аліменти. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2023 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року постановлено здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні зазначаав, що турбується про дітей, однак заперечував щодо стягнення з нього аліментів, посилаючись на те, що між ним і колишньою дружиною було укладено шлюбний договір та домовленість з приводу будівництва будинку, де він взяв на себе зобов`язання щодо будівництва, а дружина - щодо утримання дітей. Зокрема, зазаначає, що на утриманні має неповнолітню дитину від попереднього шлюбу, якій також сплачує кошти. На даний час офіційно не працює у зв`язку з втратою 15 % ступеня професійної працездатності, тому не має змоги сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2011 року. Сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 травня 2022 року шлюб розірвано. Діти зареєстровані та проживають з позивачем, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено на 2023 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 грн., з 1 липня - 2744 грн., з 1 грудня - 2833 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження свого матеріального стану, не надано доказів унеможливлення за станом здоров`я сплати аліментів на дітей. Доказів того, що шлюбний договір передбачає неможливість сплати аліментів, також не надано. Положення шлюбного договору стосуються виключно майнових відносин між подружжям і не стосуватимуться інших питань подружнього життя, у тому числі і інших майнових прав та обов`язків як батьків, як передбачено п.1 шлюбного договору. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у мінімальному гарантованому передбаченому законом розмірі та не вбачає підстав для стягнення аліментів у заявленому позивачем розмірі по 3 000 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки позивачем не надано доказів, що відповідач має такий дохід, який би був достатнім для сплати аліментів саме у такому розмірі. Крім того, враховуючи найкращі інтереси дітей та їх потреби, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітніх дітей, суд вважає, що виходячи з того, що діти проживають разом з позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат, враховуючи вік дітей, працездатний вік відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією, починаючи з 21 березня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial