Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

22 березня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до Кобеляцької міської ради Полтавської області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, прийняття спадщини, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Ухвалою суду від 23.03.2023 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання на 12.04.2023. 12.04.2023 адвокат Монастиренко С. М. подав до суду клопотання про відкладення підготовчого засідання та витребування з Полтавського обласного державного нотаріального архіву копію спадкової справи № 207, що заведена після [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки за відомостями Кобеляцької державної нотаріальної контори від 29.03.2023 вказана спадкова справа перебуває в них на зберіганні. Ухвалою суду від 12.04.2023 відкладено підготовче засідання на 22.05.2023 та витребувано докази у справі. 22.05.2023 в підготовчому засіданні позивач та його представник - адвокат Монастиренко С. М. позовні вимоги підтримали, не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. Представник відповідача - Фещенко В. В. надав суду заяву, в якій прохав проводити підготовче засідання за його відсутності, також не заперечував проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. Ухвала суду щодо витребуваня доказів виконана. У підготовчому засіданні допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 22.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06.06.2023. Позивачка прохала суд встановити факт перебування [PERSON] , який помер [INFO] на утриманні [PERSON] в період з 2000 року до дня її смерті, а саме до [INFO] ; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] ; визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 4,53 га, належної [PERSON] , яку прийняв у спадщину [PERSON] . Позивач та його представник -адвокат Монастиренко С. М. в судовому засіданні вимоги позову підтримали, прохали задовольнити. Представник відповідача Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області прохав розгляд справи проводити за його відсутності, при вирішення справи покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши сторон позивача, розглянувши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Судом установлено, що в 1979 році померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті, батько позивача [PERSON] почав допомагати по господарству [PERSON] , яка проживала поряд в будинку по [ADDRESS] . [PERSON] проживала зі своєю матір`ю. Вона не була одружена, дітей у [PERSON] не було. [PERSON] працювала свинаркою у радгоспі «Передовик», у неї була хороша заробітна плата. [PERSON] працював у радгоспі «Передовик» фуражиром. [PERSON] , [INFO] , починаючи з 1980 року став проживати однією сімєю з [PERSON] в с. Шенгури Полтавського (Кобеляцького) району Полтавської області, перейшовши жити до неї в будинок. Його діти залишилися проживати вдвох. У 1998 році, коли батькові позивача [PERSON] виповнилося 60 років, він вийшов на пенсію за віком та був непрацездатним. Перебуваючи на пенсії, починаючи з 2000 року [PERSON] почав хворіти. Батько отримував пенсію в розмірі 284 грн, яка була на той час мінімальною пенсією. [PERSON] , починаючи з 2000 року і до дня своєї смерті, до [INFO] , протягом трьох років, утримувала [PERSON] . Інших джерел доходів, окрім допомоги померлої, у нього не було. Батько позивача - [PERSON] крім своєї пенсії, яка була мінімальною, не мав інших джерел доходів, тому допомога [PERSON] , як годувальника була постійним і основним джерелом засобів до його існування. Фізично, через хворобу, [PERSON] не міг працювати додатково, будучи на пенсії. Хвороба потребувала постійного вживання ліків, своєї пенсії на ліки та на прожиття батьку не вистачало. Постійний характер допомоги від [PERSON] означав, що допомога була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, починаючи з 2000 року до 2003 року. [PERSON] виконувала обов`язок щодо утримання [PERSON] . Діти не мали змоги матеріально допомагати батькові, а от [PERSON] фінансово навіть позивачу допомагала, так як у неї була така можливість. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] з сестрою допомогли в похованні [PERSON] , оскільки їх батько був на той час хворий. Після смерті [PERSON] протягом 2-х місяців [PERSON] проживав у її квартирі, а коли вже повністю хвороба його поглинула, то позивач забрала батька до себе під догляд. [PERSON] прийняв після померлої [PERSON] спадщину, так як вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме - проживав протягом 2-х місяців в квартирі померлої [PERSON] , забрав з квартири її документи, належні їй побутові речі. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 р.) - прийняття спадщини: Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 р.) - Дії, що свідчать про прийняття спадщини: Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1). якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; Будь які інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4.53 га, розташованої на території Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ №012578, виданим на підставі рішення 19-ї сесії 23 скликання Шенгурівської сільської ради від 07 лютого 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 105. Згідно зі ст. 531 Цивільного кодексу УРСР ( в редакції 1963 р.) -, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву. 10 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу в м. Кобеляки з заявою про отримання свідоцтва на спадкове майно, а саме земельну ділянку, належну [PERSON] , після смерті якої [PERSON] прийняв спадщину, але не встиг оформити право на спадкування. Нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно через те, що вона не надала документи, які підтверджують факт перебування її батька [PERSON] на утриманні [PERSON] . Тому позивачеві було запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту перебування її батька [PERSON] , який помер [INFO] на утриманні [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 Роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. За п. 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: перебування фізичної особи на утриманні. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України. Факт перебування [PERSON] на утриманні у [PERSON] в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Взявши до уваги викладене вище, доцільно встановити факт перебування [PERSON] , який помер [INFO] на утриманні [PERSON] , в період з 2000 року до дня її смерті, а саме до [INFO] , а також встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4.53 га, розташованої на території Кобеляцької (Шенгурівської сільської) міської ради Полтавського (Кобеляцького) району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ №012578 [PERSON] , померлої [INFO] , яку прийняв у спадщину, але не оформив свої спадкові права [PERSON] , померлий [INFO] . Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється.

Outcome: approved