Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся представник позивача [PERSON] - адвокат Хоменко І.М. з позовом до [PERSON] , третя особа - Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання малолітньої дитини. Згідно заявлених вимог, представник позивача просив суд визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з її батьком [PERSON] . Вимоги позову обґрунтовані тим, що 10 серпня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, який розірвано рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу тимчасово залишилась проживати з матір`ю, в будинку матері відповідача за адресою: [ADDRESS] , до того моменту поки позивач не закінчить ремонт в його квартирі. Представник позивача зазначає, що на даний час між сторонами виник спір щодо визначення постійного місця проживання дитини. Також представник позивача зазначає, що малолітня [PERSON] має дуже гарні відносини з обома своїми батьками і звичайно як і всі діти бажає проживати разом з двома батьками, але визначити місце проживання з матір`ю в місті Бровари, на думку представника, не можливо. Проте місце проживання відповідача зареєстроване в квартирі позивача, і останній ніколи не заперечував, щоб відповідач проживала в цій квартирі, тому позивач вважає за необхідне визначити місце проживання дитини з ним. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2022 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Зобов`язано Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, відповідно до вимог ст. 19 Сімейного кодексу України, надати письмовий висновок щодо розв`язання спору. (а.с.19-21) 22 листопада 2022 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила повністю відмовити в задоволенні позову. У відзиві зазначено, що між сторонами не було наведеної в позовній заяві домовленості про те, що після розірвання шлюбу донька сторін тимчасово залишиться проживати з відповідачем, до закінчення ремонту в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Також у відзиві зазначено, що на скільки відомо відповідачу, ремонт у вищевказаній квартирі навіть не розпочинався. Відповідач стверджує, що до звернення до суду позивача з даним позовом, не виникало спору щодо визначення місця проживання дитини сторін. Згідно доводів відзиву, донька багато років, як під час шлюбу, так і після його розірвання в жовтні 2020 року, постійно проживає з відповідачем у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , де також проживає та надає допомогу у нагляді за донькою матір відповідача. Також відповідач зазначає, що після розірвання шлюбу між сторонами, донька ніколи не висловлювала бажання проживати з позивачем. Крім того, відповідач вважає позов необґрунтованим, а звернення з цим позовом - завуальованим способом примусити відповідача проживати з позивачем. Відповідач зазначає у відзиві, що під час шлюбу позивач міг бути відсутнім по декілька днів, не повідомляючи про причини цього, не надавав матеріальну допомогу на утримання доньки сторін, що змусило відповідача звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Також відповідачу відомо від адвоката, що позивач має боргові зобов`язання та ускладнення з їх виконанням, що на думку відповідача свідчить про неможливість проживання дитини з позивачем. Крім того, на думку відповідача, позивач схильний до вживання алкогольних напоїв, через що йому не можливо довірити малолітню дитину, тим більше для постійного проживання з ним. Також відповідач стверджує, що під час шлюбу позивач застосовував до відповідача фізичне насильство. (а.с.30-38) 16 листопада 2022 року до суду від відповідача за первісним позовом [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява, в якій відповідач просить визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] . Зустрічний позов обґрунтований тим, що сторони з 10 серпня 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . В зустрічному позові стверджується, що оскільки [PERSON] ще під час перебування сторін у шлюбі не брав участі у матеріальному утриманні та забезпеченні доньки сторін, позивач за зустрічним позовом була змушена звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів та на підставі судового наказу було відкрито виконавче провадження. У позові зазначено, що під час шлюбу дитина сторін постійно проживала з батьками за адресою: [ADDRESS] , та продовжує проживати за вказаною адресою з позивачем за зустрічним позовом за власним бажанням доньки. 5/12 частин вказаного будинку належить на праві власності матері позивача за зустрічним позовом, яка також в ньому проживає. Будинок складається з трьох окремих житлових кімнат та місць загального користування. Донька сторін з першого класу навчається в Броварському ліцеї ім. С.І.Олійника №4, задоволена навчанням у вказаній школі та не бажає змінювати місце та заклад свого навчання. Також позивач за зустрічним позовом вказує, що в шкільних характеристиках відображене як добре ставлення доньки сторін до навчання, так і належне ставлення матері до виховання дитини. Також донька сторін активно займається танцями, отже соціально влаштована та забезпечена, позивач за зустрічним позовом займається її вихованням, дитина проходить щорічні медичні обстеження, при цьому донька не висловлювала бажання проживати окремо від матері - з батьком. При цьому, на думку [PERSON] , донька бажає проживати разом з матір`ю. Також вказує, що вона піклується про доньку, виховує її та турбується про всебічний розвиток дитини, вони з донькою мають тісний психологічний контакт та прив`язаність одна до одної. Зазначає, що не має наміру перешкоджати позивачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо дитини сторін. Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначає, що постійно працює, отримує гідну заробітну плату, що дозволяє повністю забезпечувати потреби дитини. Також вказує, що за її заявою органом опіки та піклування було розпочало роботу по вирішенню питання щодо визначення проживання доньки сторін, однак, через звернення [PERSON] до суду з даним позовом, розгляд цієї заяви було припинено. За доводами зустрічного позову, за часів перебування сторін у шлюбі, [PERSON] , без попередження міг по декілька діб бути відсутнім вдома, схильний до вживання алкогольних напоїв, застосовував до відповідача фізичне насильство, має боргові зобов`язання. (а.с.58-67). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання малолітньої дитини, об`єднавши їх в одне провадження. Зобов`язано Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, відповідно до вимог ст. 19 Сімейного кодексу України, надати письмовий висновок щодо розв`язання спору. (а.с.112-113, 117-119) 05 січня 2023 року від представника Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що 14 грудня 2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання про надання суду висновку щодо визначення місця проживання дитини сторін та орган опіки та піклування вирішив за доцільне надати висновок до суду про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . (а.с.153-155) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.162-163, 169-171) Позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Хоменко І.М. в судовому засіданні 20 березня 2023 року вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та просив первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову - відмовити, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та додатково пояснив, що за місцем проживання позивача проводяться ремонтні роботи, проте після розірвання шлюбу між сторонами велись розмови, що відповідач з донькою переїдуть жити до м.Києва. Донька сторін також озвучувала, що хоче поживати з батьком, мати свою кімнату. Наразі, через проведення ремонтних робіт, поживання в м.Києві ускладнюється, проте в подальшому це є цілком можливим. Зазначив, що для позивача було передчасним звернення до суду з даним позовом, проте в подальшому вирішення даного питання може ускладнитися. Також пояснив, що відповідач налаштовує дитину проти батька, проте на теперішній час стосунки між ними покращились, відповідач не забороняє бачити доньку. При цьому зазначив, що позивач не заперечує, щоб в квартирі також проживала відповідач. Також пояснив, що позивач працює в управлінні державної охорони, з графіком роботи добу через дві доби, отримує приблизно 30 000,00 грн на місяць, по сплаті аліментів боргів не має, більшість кредитів ним погашена, має невеликі боргові зобов`язання. Стосовно умов проживання пояснив, що в помешканні позивача, не зважаючи на ремонтні роботи, зроблені всі умови для проживання - зроблено ремонт в одній кімнаті, на кухні, в санвузлі. Наразі позивач проживає в іншій квартирі, однокімнатній. Додатково пояснив, що дитина сама говорила, що їй краще з батьком, сумує за ним. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні 20 березня 2023 року просила зустрічний позов задовольнити, в задоволенні первісного позову - відмовити, надала пояснення аналогічні доводам, викладеним у відзиві та у зустрічній позовній заяві. Додатково зазначила, що за час спільного проживання сторін відповідач на утримання родини грошей не надавав, всю заробітну плату віддавав своїй матері. Пояснила, що дитина з народження по теперішній час проживає в м.Бровари з відповідачем та її матір`ю. Відповідач піклується про доньку, забезпечує дитині повноцінне життя, вважає, що дитині буде краще проживати з нею. Також в своїх поясненнях відповідач надала позивачу негативну характеристику. Крім того, зазначила, що позивач не надав згоду на вивезення дитини за кордон. Пояснила, що її дохід становить 34 000,00 грн на місяць. Також зазначила, що не чинить перешкод батьку в спілкуванні з донькою, однак інколи позивач замість спілкування з дитиною вирішує особисті питання. Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] - адвокат Сусліков Ю.А. в судовому засіданні 20 березня 2023 року також просив зустрічний позов задовольнити з викладених у ньому підстав, у задоволенні первісного позову просив відмовити. Зазначив, що метою звернення до суду з первісним позовом було бажання, щоб відповідач проживала з позивачем. Також пояснив, що позивач не допустив представників служби у справах дітей до квартири для здійснення огляду. Зазначив про забезпечення відповідачем дитини всім необхідним, в тому числі щодо розвитку здібностей, відвідування донькою танців. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились. Представник виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області - міський голова Ігор Сапожко направив до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Броварської міської ради Київської області розглядалось питання про надання висновку до суду щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] . Орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області вирішив за доцільне надати висновок до суду про визначення місця проживання малолітньої з матір`ю [PERSON] . Просив розглядати справу за відсутності представника органу опіки та піклування. (а.с.153-155) Представник Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - Олексій Поліщук направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу без присутності в судових засіданнях представника органу опіки та піклування і прийняти рішення в найкращих інтересах дитини. (а.с. 140) 07 червня 2023 року представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] - адвокат Хоменко І.М. подав до суду заяви, за змістом яких позивач за первісним позовом прийняв рішення про відмову від первісного позову, просив провадження в цій частині закрити, підтвердив про обізнаність та розуміння наслідків відмови від позову та закриття провадження у справі. Також зазначив про визнання [PERSON] зустрічного позову та прохання визначити місце проживання сторін з матір`ю. Просив розглядати справу без участі сторони позивача (відповідача за зустрічним позовом). (а.с.208, 209) Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Також 07 червня 2023 року відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] подала до суду заяву, за змістом якої не заперечувала проти закриття провадження у справі за первісним позовом у зв`язку з відмовою позивача від цього позову, зустрічний позов просила задовольнити, у зв`язку з визнанням [PERSON] зустрічного позову просила не проводити допит свідків та продовжити розгляд справи без її участі. (а.с. 210) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 червня 2023 року прийнято відмову позивача [PERSON] від позову, закрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання малолітньої дитини, у зв`язку з відмовою позивача від позову. (а.с. 212-213) Згідно положень ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення представника відповідача за зустрічним позовом, позивача за зустрічним позовом та її представника, опитавши дитину, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що з 01 серпня 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.5), який був розірваний рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року (а.с.6). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є сторони у справі (а.с.7, 69). Донька сторін поживає разом з матір`ю в приватному будинку за адресою: [ADDRESS] , що не оспорюється сторонами. 5/12 частин цього будинку належить на праві власності матері відповідача - [PERSON] (а.с.77-80) 15 жовтня 2019 року між ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та [PERSON] укладено договір купівлі продажу квартири, за яким позивач прийняв у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-9). 15 жовтня 2020 року Дарницьким районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] (а.с.71-72), який перебуває на примусовому виконанні (а.с.73). Відповідно до частин 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 1, 2 ст. 155 СК України). Відповідно до ч. 1, 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає алкогольними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам малолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. При розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, малолітня донька сторін [PERSON] з 01 вересня 2018 року навчається в Броварському ліцеї №4 ім. С.І.Олійника, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.87). Згідно характеристики, наданої 26 вересня 2022 року директором та класним керівником Броварського ліцею №4 ім. С.І.Олійника, [PERSON] , [INFO] , навчається в 5-Б класі Броварському ліцеї №4 ім. С.І.Олійника, зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна. У класі в неї багато друзів. Мати, [PERSON] , приділяє увагу вихованню дівчинки. Систематично спілкується з класним керівником, цікавиться успіхами, враховує зауваження і побажання вчителів щодо навчання доньки. Мати зацікавлена у формуванні [PERSON] як особистості, враховує її інтереси. Дівчинка любить свою маму і поважає її. Дитина не обділена увагою дорослих. (а.с.88-89). Відомості про участь батька у вихованні дитини в характеристиці відсутні. [PERSON] виключно позитивно характеризується за місцем роботи (а.с.92), має стабільний дохід - більше 33 000,00 грн на місяць (а.с.91), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с.94). Відомості про офіційне місце роботи [PERSON] та розмір його доходу в матеріалах справи відсутні та стороною позивача до суду подані не були. Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 передбачено, що під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Згідно положень ч.5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Враховуючи, що [PERSON] з донькою сторін поживає за адресою: [ADDRESS] , орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації не надавав висновку щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.141-142). Згідно висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , складеного на підставі рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 27 грудня 2022 року №711, 23 листопада 2022 року спеціалістом Служби та фахівцем із соціальної роботи Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Броварської міської ради було проведено обстеження умов проживання [PERSON] , про що складено відповідний акт. У ході обстеження було встановлено, що матір з донькою [PERSON] та бабою [PERSON] , мешкають у приватному будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 72,8 кв.м, житловою площею 40 кв.м, де наявні водо-, електро- та газопостачання. Помешкання чисте, охайне, мебльоване, оснащене побутовою технікою. Санвузол сумісний. Для дитини виділена окрема кімната, в якій наявні спальне місце, шафа, телевізор, полиці з книгами, обладнана зона для навчання. Малолітня забезпечена одягом, взуттям, продуктами харчування та засобами особистої гігієни. Для проживання та виховання дитини створені належні умови. [PERSON] задовольняє потреби доньки в повному обсязі. Згідно з листом служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.10.2022 №103008-2552, спеціалістами було здійснено спробу обстежити умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , однак останній надати згоду на проведення обстеження умов його проживання відмовився та пояснив, що його донька поживає зі своєю матір`ю в іншому місці. [PERSON] на засідання комісії не з`явився, в телефонній розмові повідомив, що «справа не в дитині а в поділі майна». Під час спілкування з [PERSON] було відмічено тісний психологічний зв`язок між дитиною та матір`ю й прив`язаність одна до одної. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги прив`язаність доньки до матері та їхній тісний психоемоційний зв`язок, думку самої дитини, орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області вважає за доцільне визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . (а.с.144-151) Статтями 12-15 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). Частиною 2 ст.171 СК України передбачено, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. При встановленні фактичних обставин даної справи судом в порядку ст.171 СК України була опитана [PERSON] , [INFO] , яка пояснила, що вона постійно проживає в м. Бровари з мамою та бабусею, умови проживання добрі, в неї окрема кімната. Зазначила, що дуже любить маму. З батьком бачиться за бажанням, однак був випадок, коли вона хотіла спілкуватись з батьком, проте той відвів її до свого знайомого, сам спілкувався з ним, а їй довелось спілкуватись з донькою друга батька. Також пояснила, що в помешканні батька дві спальні і гостинна, проте в жодній кімнаті немає шпалер - лише сіра цегла від забудовника, на кухні, у ванній кімнаті та в туалеті також ремонт відсутній. Пояснила, що з мамою їй краще та висловила бажання проживати саме з матір`ю. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом установлено, що між сторонами у справі загострились взаємовідносин, така ситуація в їх особистих відносинах не давала можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення місця проживання дитини, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на визначення місця проживання дитини передбачений сімейним законодавством України, не зважаючи на те, що після початку розгляду справи по суті [PERSON] відмовився від первісного позову та визнав зустрічний позов. За встановлених судом обставин, після розірвання шлюбу між сторонами малолітня донька сторін залишилась проживати з матір`ю в м. Бровари Київської області, де з 2018 року навчається в школі, матір здійснює за донькою постійний догляд, піклується про неї, забезпечує всім необхідним, з відповідача за судовим наказом стягуються аліменти на утримання дитини. При вирішенні даної справи, суд виходить з того, що за обставин що склались, дитина сторін має більшу прихильність до матері, як до особи, яка постійно проживає з нею, здійснює щоденний догляд та турботу. Разом з тим, судом не встановлено обставин, за яких проживання дитини з матір`ю могло б негативно впливати на неї. При цьому позивач за зустрічним позовом належним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню доньки, піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створила належні умови для проживання. Дівчинка навчається в школі, керівництвом якої дитині надана позитивна характеристика, в якій також відображено старанне ставлення до навчання, добрі стосунки із співучнями, здійснення матір`ю належного виховання та постійних комунікацій з класним керівником. При вирішенні даного спору суд також враховує, що відповідач за зустрічним позовом не надав можливості обстежити умови його проживання, на засідання органу опіки та піклування не з`явився. При цьому судом не встановлено, щоб матір чинила батьку перешкоди в спілкуванні з донькою. З огляду на викладене, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своєї дитини, враховуючи ставлення сторін до доньки, участь кожного з них у її вихованні, більшу прихильність дитини до матері, яка створила належні умови для виховання та розвитку дитини, яка має стійкі соціальні зв`язки в школі та за місцем постійного проживання, суд виходячи з якнайкращих інтересів дитини, приходить до висновку, що визначення місця проживання дитини сторін з матір`ю в ситуації, що склалась на час розгляду справи, відповідатиме якнайкращим інтересам дитини сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи, що сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, проте за ситуації, що фактично склалася, основну турботу по вихованню дитини, організації її дозвілля та по утриманню здійснює саме [PERSON] , з якою у дитини склався тісний емоційний зв`язок, виходячи з якнайкращих інтересів доньки сторін, її прихильності до матері, суд приходить до висновку, що визначення місця проживання дітей з матір`ю відповідатиме найважливішим інтересам доньки сторін. За вказаних обставин, зустрічний позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат. В матеріалах справи наявне посвідчення серія [NUMBER] , видане Управлінням державної охорони України, згідно якого [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. (а.с.11) За змістом п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У ст. 22 вищевказаного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року (справа №545/1149/17) зроблений правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Так, п ерелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», серед яких немає права на звільнення від сплати судового збору за вимогами про визначення місця проживання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи що відповідачем за зустрічним позовом визнано вимоги зустрічної позовної заяви після початку розгляду справи по суті, з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за цим позовом підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved