Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

04.08.2022 р. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулися в суд з позовною заявою до [PERSON] в якому просили стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 37 709,70 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову представник позивача вказував, що підприємство по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії на потреби опалення населення, яке зобов`язане робити оплату за отримані послуги, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачі є споживачами централізованого опалення, яке здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення багатоповерхового будинку, і яке надає позивач за адресою: [ADDRESS] . Відповідач своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.05.2018 по 04.11.2021 р. у розмірі 28 888,81 грн. за централізоване опалення; з 05.11.2021 р. по 01.06.2022 р. за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 8669,48 грн.; за період з 05.11.2021 р. по 01.06.2022 р. плата за абонентське обслуговування у розмірі 151,41 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості, та судовий збір в розмірі 2481,00 грн. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених позовних вимогах наполягає. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, судові повістки про виклик повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній» «за спливом терміну зберігання» (а.с.91-94), причини своєї неявки в суд не повідомила більш того, повідомлення про дату, час розгляду справи розміщується на офіційному веб-сайті «Судової влади» і є доступною інформацією для громадян. 05.09.2022 р. та 06.09.2022 р. на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку із не наданням розрахунку за послуги з центрального опалення отриманими відповідачкою за період з 01.05.2018 р. по 04.11.2021 р., спливом строку позовної давності, які мають обмежуватися строком з 04.08.2019 р. по 04.08.2022 р., необґрунтованістю, недоведеністю позовних вимог. Представник позивача надала відповідь на відзив в якому зазначила, що у період з 01.05.2018 р. по 04.11.2021, щодо якого відповідачка просить застосувати строк позовної давності, нею останні щомісяця проводились часткові оплати отриманих послуг з постачання теплової енергії, як в опалювальний період так і неопалювальний. Таким чином, вказані дії відповідачки свідчать про визнання боргу та переривання строку позовної давності, тому за зазначений період позовна давність не може застосовуватися. Вважають безпідставними заперечення відповідачки щодо недоведеності надання ними та отримання відповідачкою послуг з постачання теплової енергії, оскільки відповідачка кожного місяця, хоч і не в повному обсязі здійснювала розрахунки за отримані послуги. Крім того, заперечують проти стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки у порушення вказаних процесуальних положень представником відповідача не надано доказів надання такої правничої допомоги. З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.02.2021 р. відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником та споживачем послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] (а.с.5, 7-15). Згідно з ч.3\~ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 19 ЗУ «Про теплопостачання», визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.13 Закону України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 20, 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін. Сам факт відсутності укладеного договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги, а лише позбавляє їх можливості скористатися в повному обсязі правами споживача, передбаченими Законом «Про захист прав споживачів»,на отримання послуг вчасно та відповідної якості згідно з умовами укладеного договору. Позивачем були надані послуги з постачання теплової енергії відповідачці, однак остання належним чином не виконувала своїх зобов`язань по оплаті за отриману теплову енергію, у зв`язку з чим, у неї перед КПТМ «Криворіжтепломережа» утворилася заборгованість, за період з 01.05.2018 по 04.11.2021 р. за послуги з централізованого опалення складає 28 888,81 грн.; за період з 05.11.2021 р. по 01.06.2022 р. за послугу з постачання теплової енергії 8669,48 грн., плата за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 р. по 01.06.2022 р. в розмірі 151,41 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.6) та додатковим розрахунком (а.с.84). Представником підприємства було направлено повідомлення за вказаною адресою, щодо стану заборгованості з вимогою добровільно сплатити борг,(а.с.4-5), на час звернення до суду борг не погашено. З вказаним розрахунком заборгованості, суд цілком погоджується та приймає його як належний та допустимий доказ у справі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачкою не в повному обсязі виконувались зобов`язання щодо оплати за надані послуги з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість, яка підлягає стягненню. Водночас, суд відхиляє доводи відповідача про сплив строку позовної давності, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Разом з тим статтею 264 ЦК України визначено випадки переривання строку позовної давності. Зокрема, частина перша вказаної статті передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Частиною ж третьої цієї статті передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як видно з розрахунку заборгованості, відповідачкою у період з 01.05.2018 по 04.08.2019 р., до якого вони просять застосувати строк позовної давності, частково здійснювалась оплата за отримані послуги з постачання теплової енергії (а.с.6,84), а тому їх такі дії свідчать про переривання позовної давності, у зв`язку з чим, звертаючись до суду з цим позовом, позивач не пропустила позовну давність. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.12.2020 у справі №607/5404/18. Враховуючи неналежне виконання відповідачкою своїх обов`язків щодо сплати коштів за отримані послуги, які їм фактично надавались, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню борг за послугу з централізованого опалення, що підтверджується розрахунком заборгованості, з яким погоджується суд. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 2481,00 гривень (а.с.3). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідачем заявлено\~вимогу щодо\~стягнення з\~позивача на\~її користь\~витрат на\~правничу допомогу\~у розмірі\~4000,00\~грн., але на підтвердження суми витрат суду надано лише свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, інших документів на\~підтвердження факту отримання послуг адвоката та понесення нею витрат матеріали справи не містять. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому, слід стягнути з відповідачів 2481,00 грн. судового збору, сплачені позивачем при подачі позову. На підставі викладеного, ст. ст.\~509,\~526,\~527,\~625 ЦК України, ст. ст.\~20,\~32\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~

Outcome: approved