Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом [PERSON] про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за прострочення сплати аліментів з 05.05.2018 по 08.03.2023 у сумі 145\~051,79 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.05.2018 у справі №161/6821/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим за період з травня 2018 року по березень 2023 року утворився борг по аліментам в сумі 145\~051,79 грн. Ухвалою суду\~від 6\~квітня 2023\~року прийняти\~до розгляду\~та відкрито провадження у справі (головуючий суддя Кирилюк В.Ф.). На підставі рішення ВРП №442/0/15-23 від 25.04.2023 суддю Луцького міськрайонного суду Волинської області [PERSON] звільнено у відставку. Згідно з розпорядженням керівника апарату Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.04.2023 №105/01-06 було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №161/5057/23. 26.04.2023 зазначена цивільна справа в порядку автоматизованого розподілу справ була передана на розгляд судді Присяжнюк Л.М. Ухвалою суду від 28.04.2023 справу прийнято до провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.05.2018 у справі №161/6821/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Позивачка вказує, що відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим за період з травня 2018 року по березень 2023 року утворився борг по аліментам в сумі 145\~051,79 грн. (а.с. 12-13). Позивачка у зв`язку з наявною заборгованість по сплаті аліментів просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів з 05.05.2018 по 08.03.2023 у сумі 145\~051,79 грн. з врахуванням вимог ст. 196 СК України. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК). А статтею 84 СК гарантовано право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Так само аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (частина перша статті 80 СК). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Так, згідно з частиною першою статті 196 СК у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Зокрема, законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), який Суд враховує відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК. Так, в даних правовідносинах матеріалами справи підтверджено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, що є підставою для застосування до нього відповідальності за просторочення їх сплати. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність його вини у простроченні сплати аліментів, а тому він повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом. За таких обставин справи та відповідно до зазначеної норми матеріального права, суд\~ приходить до висновку, що оскільки відповідач належним чином не виконував покладені на нього зобов`язання, то з нього підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в період з травня 2018 року по березень 2023 року у сумі 145\~051,79 грн. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 1\~073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved