Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 05 червня 2012 року Клішковецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 10. Від шлюбних відносин у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Посилається на те, що подружні відносини між сторонами припинені. Основною причиною розпаду сім`ї є те, що вони різні по характеру люди, між ними відсутні взаєморозуміння та довіра. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, однак ні вона ні відповідач не мають наміру зберегти шлюб. Фактично вони з відповідачем не проживають як одна сім`я, їхнє життя ніяким чином не пов`язане з сімейними відносинами. Їхній шлюб набув формального характеру, а тому вважає, що за таких обставин їхнє спільне подружнє проживання є неможливим, оскільки сім`ї фактично немає. Збереження даного шлюбу буде суперечити її інтересам та розумінню про правильне створення сім`ї. Спору про місце проживання дітей немає, після розірвання шлюбу діти будуть проживати з батьком, оскільки матір виїжджає на працевлаштування за кордон. Підтримуючи вищевикладене, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 05 червня 2012 року Клішковецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 10. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. Також просила дітей залишити проживати із своїм батьком, оскільки вона планує виїхати за межі України. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. Справу просить слухати у його відсутності. Не заперечує, щодо залишення з ним проживати їх дітей. Суд,\~вивчивши та\~дослідивши письмові\~докази,\~наявні у\~матеріалах справи,\~заяви сторін,\~всебічно перевіривши\~обставини,\~на яких\~вони ґрунтуються\~у відповідності\~з нормами\~матеріального права,\~що підлягають\~застосуванню до\~даних правовідносин,\~встановив наступні\~обставини та\~дійшов до\~наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 05 червня 2012 року Клішковецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 05 червня 2012 року (а.с.8). Від шлюбних відносин у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13.10.2014 року, та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03.03.2022 року (а.с.9,10). Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Як встановлено судом, від шлюбу у сторін є діти [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] . Спору про місце проживання дітей немає, після розірвання шлюбу діти будуть на утриманні та проживанні з батьком, оскільки матір виїжджає на працевлаштування за кордон. Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Більш того, позивач не заперечує, щоб її діти [PERSON] та [PERSON] залишився на самостійному утримані та проживанні з батьком. Крім того відповідач подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі. За таких обставин, враховуючи спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, а дітей [PERSON] та [PERSON] , залишити на самостійному утриманні та проживанні біля батька. За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved