Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

13 квітня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначив, що 07 травня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між сторонами не склалось. 01 січня 2020 року відповідач заявила позивачу, що бажає розлучитись. З січня 2020 року, шлюбні відносини між сторонами фактично припинились. 23 липня 2020 року позивачем підписаний запропонований відповідачем Договір про виховання та утримання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О. О., зареєстрований в реєстрі за № 2758. З підстав відсутності взаєморозуміння, шлюб між сторонами рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2020 року у цивільній справі № 175/1615/20 розірваний за заявою [PERSON] за правилами ст. 110 СК України. Після припинення шлюбних відносин з відповідачем, позивачем, поруч з місцем проживання відповідача та дітей орендована інша квартира і діти проводили час та проживали з кожним зі сторін почергово. 29 січня 2021 року позивачем за особисті кошти придбана у власність синів по частці кожному квартира [ADDRESS] , на що відповідач надала свою згоду та у лютому 2021 року переїхала до вказаної квартири. До 23 лютого 2022 року, [PERSON] виїхала на відпочинок на невизначений час до Туреччини. За домовленістю між сторонами діти залишились проживати з позивачем і його майбутньою дружиною - [PERSON] у домі [ADDRESS] . 11 березня 2022 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] . Позивач вказує, що турбуючись про безпеку синів, їх емоційний стан і життя, з дня початку війни телефонував відповідачу до Туреччини і наполягав на тому, щоб відповідач повернулась і допомогла позивачу евакуювати дітей в безпечне місце. 11 березня 2022 року відповідач повернулась в Україну та 14 березня 2022 року, автомобілем, разом з дітьми, виїхала до Польщі у місто Вроцлав. На прохання відповідача, щоб він зміг побачитись і поспілкуватись з дітьми, відповідач 08 серпня 2022 року разом з дітьми приїхала до м. Львів. Позивач вказує, що по прибутті в Україну діти виглядали погано, мали хворобливий вигляд і, за згодою відповідача, позивач забрав їх до себе у с. Піщанка. Відповідач залишилася у місті Львів за особистими справами. Таким чином, за домовленістю з відповідачем, позивач привіз дітей за місцем свого проживання, де вони проживали ще до евакуації в Польщу та мешкають по час звернення до суду. Позивач зазначає, що проти проживання дітей з ним відповідач спочатку не заперечувала, але 07 жовтня 2022 року звернулася з позовом про відібрання дітей. Він повністю опікується інтересами і потребами дітей, піклується про них, займається їх вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям, забезпечує всім необхідним. Внаслідок втрати довіри до відповідача діти відмовляються від побачень з нею. Старша дитина влаштована у школу, укладено декларацію із сімейним лікарем за місцем проживання позивача щодо дітей. Ним проведено обстеження фізичного та психологічного здоров`я дітей. Зазначає, що відповідачу не чинились перешкоди в побаченні з дітьми, водночас відповідач продовжує викликати поліцію та писати заяви про неправомірні дії позивача. Визначення місця проживання дітей з позивачем за місцем його проживання в повній сім`ї, в атмосфері доброзичливості, любові і комфорту буде повністю відповідати їх інтересам, а відтак позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 20 квітня 2023 року, з огляду на заявлені позовні вимоги про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, з огляду на положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. 12 травня 2023 року, від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник заперечила проти задоволення позовних вимог у повному обсязі виходи з наступного. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа № 175/2869/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення проживання малолітніх дітей разом із матір`ю та відібрання дітей від батька. Також, домоволодіння [ADDRESS] не належить позивачу. Позивач одноосібно вирішив, що діти повинні проживати разом з ним, відповідач згоду на це не надавала. З 12 вересня 2022 року без згоди відповідача діти проживають з позивачем, відповідач позбавлена можливості спілкуватися з дітьми. [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми та налаштовує їх проти матері. Зазначає, що з 24 лютого 2022 року відповідно до Наказу начальника [INFO] позивача призвано на військову службу під час мобілізації до військової частини, де він проходить військову службу по час подання відзиву. Вищенаведені обставини у даній категорії цивільних справ мають суттєве та вирішальне значення для ухвалення судом рішення з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей. Також, представник відповідача зазначила, що твердження позивача про те, що після розлучення діти мешкали з ним не відповідає фактичним обставинам справи і є надуманими. В дійсності, діти завжди проживали з матір`ю, а батько, за взаємною згодою, у зручний для нього час, мав можливість забирати дітей на вихідні та проводити з ними час. Також, твердження про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків є голослівними і спростовуються належними та допустимими доказами. Відповідач є і завжди була зразковою матір`ю, яка завжди турбувалась про своїх дітей, приймала і приймає участь у їх вихованні, піклується про їх духовний та емоційний розвиток. Доказів неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачем, позивачем не надано та твердження позивача в цій частині не відповідають дійсності. Щодо Договору про встановлення місця проживання дітей та способів участі у їх вихованні представник відповідача зазначила, що між сторонами дійсно укладений такий договір. Сторонами договору досягнуто домовленості з ким із батьків проживатимуть діти на постійній основі, а також про те, як саме другий із батьків, який проживатиме окремо, братиме участь у житті дітей. Врегульовано також питання додаткових витрат на дітей. Пунктами 3, 5 та 8 зазначеного Договору прямо передбачено, що діти до досягнення ними п`ятнадцятирічного віку постійно проживають з матір`ю [PERSON] та мають бути зареєстровані за її місцем проживання. Після досягнення п`ятнадцятирічного віку діти мають право самостійно обрати місце проживання з одним із батьків, або окремо у разі перебування на навчанні у іншій країні. Вказаний договір сторонами не оскаржено і в судовому порядку недійсним не визнано. Таким чином, на момент розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, на підставі Закону, вирішено питання щодо виховання та місця проживання дітей і укладено відповідний Договір, згідно з умов якого, діти постійно проживають саме з відповідачем. Умови договору виконувалися позивачем до того моменту, як йому стало відомо про зміни в особистому житті відповідача і у вересні 2022 року, після отримання інформації про ці зміни, позивач одноосібно порушив умови договору. Поведінка і позиція позивача ставить під сумнів можливість надання дітям належного батьківського піклування. 23 травня 2023 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якому вона зазначила, що позивач не допускає зловживання правом, до позовної заяви додані докази належності на праві власності [PERSON] - дружини позивача, житлового будинку по [ADDRESS] , де зареєстроване місце проживання позивача і в якому він фактично мешкає із сім`єю. Позивач не приховує наявність короткочасних відряджень відповідно до характеру своєї діяльності та вказує про допомогу йому у догляді за дітьми від [PERSON] , до якої діти ставляться з прихильністю та довіряють. Також, позивачем до суду надана копія договору купівлі-продажу квартири від 29 січня 2021 року, посвідченого Солошенко Ю. В. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу про право власності синів Платона і [PERSON] кожного на частку квартири [ADDRESS] , з метою забезпечення дітей, придбаної хоч і за згодою відповідачки, але за особисті кошти позивача. Відповідач власного житла не має, мешкає у квартирі синів. Також, з позовом до [PERSON] за участю третіх осіб - Органів опіки та піклування Адміністрації Соборного району Дніпропетровської міської ради та Піщанської сільської ради про відібрання малолітніх дітей у батька відповідачка звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 07 жовтня 2022 року. За клопотанням [PERSON] справа за територіальною підсудність передана для розгляду Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області. За змістом поданого у тій справі уточнення позовної заяви від 05 квітня 2023 року [PERSON] , додана, окрім відібрання дітей у батька, позовна вимога про визначення місця проживання дітей із матір`ю з обґрунтуванням невиконання батьком договірних зобов`язань за умовами договору про виховання та утримання дітей від 23 липня 2020 року, що за ст. 109 СК України був підписаний для розірвання шлюбу, та в якому, спираючись на ст.ст. 109, 162 СК України, 629 ЦК України, позивач просить позовні вимоги в цій редакції задовольнити. Звертаючись з даним позовом про визначення місця проживання дітей з нею, відповідач впевнена, що діє в їх інтересах. 20 червня 2023 року представником позивача подано заяву про залишення без розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів та прийняття визнання відповідачем позову про визначення місця проживання дітей. 20 червня 2023 року представником відповідача - адвокатом Косовською А. О. подано до суду заяву про визнання позовних вимог у частині визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком. У підготовчому засіданні позивач, представник позивача підтримали позов у частині визначення місця проживання дітей, просили прийняти визнання відповідачем позову в частині визначення місця проживання дітей, вказали, що підстави для неприйняття відмови відсутні. Вказали на те, що сторонами досягнуто компромісу щодо проживання дітей з батьком. Також, зазначили, що служба у справах дітей наданим висновком, який стосується недоцільності відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від батька, вказує на визначення службою у справах дітей питання щодо місця проживання дітей, а тому відсутня необхідність у повторному обстеженні та затвердженні висновку про розв`язання спору, на що вказали при спілкуванні самі представники третьої особи. Просили врахувати висновок у даній справі в порядку ст. 19 СК України. Підтримали заяву про залишення позову без розгляду в частині вимог про стягнення аліментів. У підготовчому засіданні відповідач, представник відповідача просила прийняти визнання позову, вказала, що підстави для неприйняття відмови відсутні. Відповідач особисто підтримала заяву її представника та зазначила про досягнення сторонами компромісу щодо визначення місця проживання дітей з батьком. Відповідач та її представник вказали на те, що служба у справах дітей наданим висновком, який стосується недоцільності відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від батька, вказує на визначення органом, який здійснює представництво інтересів та захист дітей місця проживання дітей, а тому відсутня необхідність у повторному обстеженні та затвердженні висновку про розв`язання спору. Просили врахувати висновок у даній справі в порядку ст. 19 СК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради у підготовче засідання не з`явився, 25 травня 2023 року до суду надійшли пояснення, у яких представник зазначив, що оскільки діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, що не являється територією Шевченківського району м. Дніпра, висновок щодо визначення місця проживання дітей повинен готуватись органом опіки та піклування за місцем їх проживання. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Піщанської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, 20 червня 2023 року подав до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою суду від 20 червня 2023 року залишено без розгляду заявлені представником позивача клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 20 червня 2023 року позовну заяву в частині стягнення аліментів залишено без розгляду за заявою представника позивача - адвоката Донської О. М. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2020 року встановлено, що з 07 травня 2011 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який вказаним рішенням розірвано /т.1 а.с.24-25/. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження /т.1 а.с.36, 85/. Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /т.1 а.с.16, 17/. [PERSON] з 12 липня 2016 року були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /т.1 а.с.38/. [PERSON] та [PERSON] , як внутрішньо переміщені особи, станом на 19 січня 2018 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , фактично проживали: [ADDRESS] /т.1 а.с.39, 87/. Також, судом установлено, що 23 липня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про виховання та утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О. О., зареєстрований в реєстрі за № 2758. Відповідно до п. 3 вказаного Договору сторони погодили, що діти до досягнення ними п`ятнадцятирічного віку постійно проживають з матір`ю [PERSON] та мають бути зареєстровані за її місцем проживання. За п. 4 вказаного Договору батько дітей - [PERSON] разом з підписанням цього Договору надає згоду на проживання дітей за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 5 Договору після досягнення п`ятнадцятирічного віку діти мають право самостійно обирати місце проживання з одним з батьків, або окреме у разі перебування на навчанні у іншій країні. Також, згідно з п. 16 Договору усі спори, що виникають з цього Договору або пов`язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між батьками. Якщо спір не можливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України /т.1 а.с.139-140/. 29 січня 2021 року [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири набули права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] в рівних долях (по кожний) /т.1 а.с.141-144/. 11 березня 2022 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] /т.1 а.с. 127/. З відповіді на адвокатський запит від 17 квітня 2023 року /т.1 а.с.200/ вбачається, що відповідач фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . З копії відповіді на адвокатський запит від 17 лютого 2023 року № 1/40/1326 вбачається, що позивач перебував на військовому обліку та з 24 лютого 2022 року його призвано на військову службу /т.1 а.с.218-219/. Таким чином, судом установлено, що між сторонами виник спір щодо місця проживання дітей. 20 червня 2023 року представником служби у справах дітей Піщанської сільської ради подано до суду висновок про недоцільність відібрання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у батька [PERSON] , яким установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] 23 липня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про виховання дітей, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Гусенко О. О. та зареєстрований в реєстрі за № 2758. 27 липня 2020 року рішенням Дніпропетровського районного Дніпропетровської області по справі № 175/1615/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Також судом досліджено копії платіжних документів, які вказують на перерахування позивачем грошових коштів відповідачу в період з липня 2021 року з призначенням переводу: [PERSON] , [PERSON] , перерахунок особистих коштів /а.с.155-176/. Після надходження копії позовної заяви та копій доданих до документів до служби у справах дітей Піщанської сільської ради, з`ясовані умови проживання дітей, їх батька та встановлено наступне. З серпня місяця 2022 року по теперішній час діти [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 08 листопада 2022 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей Піщанської сільської ради загальна площа чотирьохкімнатного, двоповерхового будинку, в якому мешкають малолітні діти становить близько 198 метрів квадратних. Житло газифіковане, електрифіковане, водопостачання зі свердловини, в наявності всі побутові зручності є власний генератор, басейн та зона для дитячого дозвілля. Для проживання дітей в наявності окремі кімнати, обладнані сучасними меблям місцями для навчання, відпочинку, зонами фізичної активності. Діти забезпечені комп`ютерною технікою, дитячою літературою, розвиваючими іграми, одягом відповідного віку та сезону. [PERSON] та [PERSON] перебувають в доброзичливій атмосфері, забезпечені всім необхідним для повноцінного життя та розвитку, оточені піклуванням та любов`ю. В родині батька [PERSON] створений психологічний мікроклімат сприятливий для гармонійного розвитку та виховання синів. Відповідно до довідки від 19 вересня 2022 року № 49 [PERSON] звернувся до комунального заклад «Дніпровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради для проведення психологічного діагностування психоемоційного стану його дітей, для визначення батьківського потенціалу, як батька, ставлення дітей до обох батьків. Відповідно до результатів психологічного діагностування та методик виявлено, що мотиваційно-ціннісна сфера [PERSON] представлена такими значущими для нього цінностями: благополуччя та психологічне здоров`я дітей; відповідальність; раціоналізм (вміння логічно мислити, приймати обмірковані рішення); ефективність у справах; дисциплінованість; самоконтроль (стриманість, самодисципліна). [PERSON] , має достатній рівень батьківського потенціалу та достатній рівень батьківської компетентності. Між ним та дітьми існує тісний емоційний контакт. З 11 березня 2022 року [PERSON] проживає сумісно в офіційному шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки від 19 вересня 2022 року № 49 з [PERSON] комунальним закладом «Дніпровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради була проведена соціально психологічна робота: діагностичне інтерв`ю, психологічне діагностування (методики «Самооцінка психічних станів» Айзенка, визначення стилю поведінки в конфлікті, методика А.Ассингера «Оцінка агресивності у відносинах», методика батьківського ставлення «PARI», «Стиль батьківського спілкування»). Результати методик показали, що [PERSON] має достатній рівень батьківського потенціалу та достатній рівень батьківської компетентності. Між нею та дітьми [PERSON] існує оптимальний емоційний контакт. Застосовує гармонійний стиль виховання дітей з конструктивним спілкуванням. Результати психологічного діагностування та методик [PERSON] показують, що когнітивний розвиток дитини відповідає віковим нормам. Хлопчик прихильний до батька, проживати з ним дитині комфортно та спокійно. Домінуючою особою в житті вважає батька. Результати психологічного діагностування та методик [PERSON] показують, що психоемоційний стан дитини позитивно забарвлений. Хлопчик врівноважений, дружелюбний, не проявляє агресію та тривожність, адаптивний, має стабільний психоемоційний стан. Когнітивний розвиток відповідає віковим нормам. Домінуючою особою в своєму житті вважає батька. Діти прагнуть до стабільного гармонійного стану спокою, але конфлікти, що провокує матір, мають дестабілізуючий вплив на психіку дітей. Для повноцінного психічного розвитку дітей та формування їх особистостей в житті дітей необхідна присутність обох батьків, але так як спілкування з матір`ю є деформованим, у зв`язку з тим, що діти були свідками конфронтаційної поведінки з боку матері [PERSON] , необхідно переглянути стиль спілкування з батьком дітей, який є на даний час беззаперечним авторитетом для дітей, і з яким вони на даний час проявляють бажання проживати. Батько дітей приділяє належну увагу їх здоров`ю, що підтверджується консультативними висновками центру «LineGym Оглядом педіатра ТОВ «Дентал Клінік Дніпро», висновками Завідувача дитячим отолорингічним відділенням КП «ДОДКЛ» ДОР, ультразвуковими дослідженнями КП «РМЦРЗ» ДОР». Відповідно до виробничої характеристики від 23 серпня 2022 року [PERSON] займає посаду генерального директора ТОВ «Южноє». За роки роботи зарекомендував себе прогресивним керівником. Свої посадові повноваження виконує добросовісно, на високому професійному рівні, в точній послідовності з посадовим регламентом. Під час виконання посадових повноважень, проявляє виключну компетентність та цілеспрямованість, має лідерські якості, високу працездатність, користується авторитетом у підлеглих. Є учасником бойових дій з 2014 року, нагороджений державним орденом Богдана Хмельницького третього ступеню, та почесним знаком «За оборону Донецького аеропорту» відзнакою міністра оборони України «За зразкову службу» та нагородою Головнокомандувача «Хрест Незламних» за особистим підписом [PERSON] . Є активним волонтером Третього Полку спецпризначення ССО. Відповідно до характеристики виданої депутатом Піщанської сільської ради А. Лужним на [PERSON] , встановлено, що гр. [PERSON] проживає на території Піщанської сільської громади за адресою: [ADDRESS] з квітня 2021 року. За час проживання проявив себе виключно як добропорядний, зразковий громадянин. Скарг на нього та компрометуючих матеріалів немає і не надходило, антисоціальними проявами не вирізняється. Сусіди відгукуються про нього як про людину, налаштовану виключно на добросусідські відносини, чесного, готового у будь-який час надати допомогу і підтримку. [PERSON] одружений, з дружиною [PERSON] створена стабільна, гармонійна, міцна сім`я. Має двох синів: [PERSON] та [PERSON] , у яких виховує почуття поваги до суспільних цінностей - патріотизму справедливості, працелюбству. Як відповідальний батько дбає про їх фізичне здоров`я, формує у них навички здорового способу життя, сприяє розвитку їх здібностей. Вчить поважати гідність інших членів суспільства, жити у взаєморозумінні злагоді. В побуті доброзичливий, чуйний. Відповідно до довідки від 13 лютого 2023 року, наданій [PERSON] про надання соціально-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» ДОР встановлено, що до КЗ «ДЦСПЦ» ДОР (далі - Центр) звернулася [PERSON] у зв`язку із перешкодами з боку батька дітей [PERSON] у спілкуванні з дітьми [PERSON] та [PERSON] , з метою здійснення психологічного діагностування психоемоційного стану, визначення батьківського потенціалу матері та надання рекомендацій щодо спілкування з дітьми. 08 лютого 2023 року з [PERSON] був укладений договір на надання соціально-психологічних послуг в режимі денного стаціонару. Центром була проведена наступна соціально-психологічна робота: діагностичне інтерв`ю, психологічне діагностування матері [PERSON] (методиками «Самооцінка психічних станів» Айзенка, визначення стилю поведінки в конфлікті, методика батьківського ставлення «PARI», стиль батьківського спілкування). Зі слів матері [PERSON] , батько дітей незаконним способом забрав дітей та чинить на них психологічний тиск. [PERSON] вважає, що батько [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні її з дітьми, навіює їм негативне ставлення до матері. Під час зустрічей з дітьми вдома у батька [PERSON] жінка неодноразово викликала поліцію для фіксування факту зустрічей. Зі слів жінки, діти не виявляли великого бажання зустрічатися з нею, на її погляд, це результат психологічного тиску з боку батька. З її слів, поведінка дітей щодо неї є для жінки психотравмуючим фактором та може виступати як психологічне насильство з боку колишнього чоловіка. Результати методики «PARI» показали, що [PERSON] має достатній рівень батьківського потенціалу та достатній рівень батьківської компетентності, але за шкалою «урівнені відносини» спостерігається ситуація, коли матір з дітьми має товариські відносини, при цьому несвідомо підриваючи цим власний авторитет. Між нею та дітьми існує на даний час деформований емоційний контакт. Стиль батьківської поведінки у [PERSON] - ліберальний (м`яка щодо дітей, відкрита для спілкування з дітьми, однак комунікація домінуюче спрямована - від дитини до батьків; дітям надається можливість необмеженої свободи з незначним керівництвом батьків; недостатній рівень контролю та відповідальності, слабка регламентація поведінки дітей). Відповідно до висновку інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області були розглянуті матеріали повідомлення, ЖЄО № 14842 від 13 вересня 2022 росу, ЖЄО № 14929 від 14 вересня 2022 року та встановлено, що 13 вересня 2022 о 16:34 та 14 вересня 2022 року о 16:35 зі служби 102 до чергової частини Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від гр. [PERSON] , яка просить вжити заходів до колишнього чоловіка, який забрав дітей та не дає бачити їх. 14 вересня 2022 року заявниця приїхала за адресою мешкання колишнього чоловіка, але двері ніхто не відчинив. Опитаний [PERSON] пояснив, що був одружений з гр. [PERSON] , так як сімейне життя не склалося, в 2020 році вони розлучилися. Від спільного шлюбу мають двох дітей. Останній додав, що рішення суду про те з ким повинні проживати діти не має і що діти будуть проживати з ним. Працівниками сектору ювенальної превенції відділу превенції Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області з [PERSON] , та [PERSON] була проведена бесіда, в ході якої останнім було проінформовано, що згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати неповнолітні діти, спір між ними може вирішуватися судом, тому останнім рекомендовано звернутися до суду за місце мешкання для вирішення даного питання. Відповідно до довідки від 05 травня 2023 року № 18, наданої [PERSON] про надання соціально-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару встановлено, що до КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» ДОР (далі - Центр) звернувся [PERSON] для проведення планового психологічного діагностування психоемоційного стану його дітей. 02 травня 2023 року [PERSON] був укладений договір на надання соціально-психологічних послуг в режимі денного стаціонару.? Центром була проведена наступна соціально-психологічна робота: діагностичне інтерв`ю, психологічне діагностування психоемоційного стану дітей включеного та відстороненого спостереження, тест «Неіснуюча тварина», методика «Малюнок родини», «Два будинки», тест Люшера ). Згідно результатів психологічного діагностування (тест Люшера ) виявлено, що актуальний психоемоційний стан Платона тривожний, наявні ознаки стресу. Виконуючи методику «Малюнок родини» хлопчик зобразив батька, себе, [PERSON] , дружину батька, [PERSON] . В уяві хлопчика це модель ідеальної родини. Виходячи з результатів психодіагностування, психоемоційний стан [PERSON] ситуативно тривожний, наявні ознаки стресу. Малюючи методику «Два будинки» [PERSON] намалював будинок батька і будинок матері. Розповів, що тваринка (яка є проекцією його самого) піде жити в будинок батька, пояснюючи це тим, що в будинку батька живе моя сім`я, а в будинок матері жити не піде. Під час психологічного діагностування спостерігалося, що у дітей актуалізувалися підсвідомі механізми психологічного захисту. У [PERSON] - агресивний самозахист, у [PERSON] - ігнорування, протест, уникнення, витіснення. Захисні механізми психіки починають діяти як реакція на стрес або психотравмуючу ситуацію. Вірогідно, це була ситуація зустрічі з матір`ю [PERSON] напередодні психологічного діагностування. [PERSON] здатний усвідомлювати причинно-наслідкові зв`язки, порівнювати своє минуле із сьогоденням і робити логічні висновки. [PERSON] у своїй поведінці і реакціях орієнтується на поведінку та реакції [PERSON] , керується власними емоціями. Оскільки, під час перебування в Польщі [PERSON] виконував виховну функцію щодо [PERSON] , в якійсь мірі заміщуючи йому матір (яка, зі слів [PERSON] , залишала їх часто вдвох), він є для [PERSON] авторитетною особою. Дітям подобається модель родини, в якій вони зараз проживають, де є увага, підтримка, піклування, щире та безумовне ставлення та любов, де забезпечуються всі потреби дітей. Діти прагнуть до стабільності та спокою, потребують захисту від стресу. Таким чином, діючи в найвищих інтересах дітей, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дітей, детально вивчивши матеріали справи, виконком Піщанської сільської ради вважає недоцільним відібрання [PERSON] та [PERSON] у батька [PERSON] . Обставини, вказані у висновку підтверджуються наданими в засвідчених копіях: характеристиками [PERSON] та [PERSON] /т.1 а.с.18-20, 131-132, 201, 202/; довідкою про доходи [PERSON] /т.1 а.с.21, 22, 23/, довідкою про доходи [PERSON] /т.1 а.с.133, 134, 135, 136/, подяками [PERSON] /т.1 а.с.26, 27, 28, 29/, наказами про нагородження /т.1 а.с.30, 31, 32, 33, 34/, декларацією № 0001-8ЕЧ4-55А0 /т.1 а.с.40/, декларацією № 0001-05Х4-55А0 /т.1 а.с.88/, довідками комунального закладу /а.с. 41, 145-150, 151-154, т.2 а.с.33-34/, консультаційними висновками /т.1 а.с.42, 45, 48, 49, 50, 55, 56, 58, 89, 92, 97, 99, 101, 10, 107/, результатами обстежень /т.1 а.с.43, 99, 96, 108/, випискою з медичної картки стаціонарного хворого /т.1 а.с.44, 91, т.2 а.с.27, 30-31/, карткою огляду лікаря /т.1 а.с.47, т.2 а.с.25-26, 28-29/, результатами досліджень /т.1 а.с.51, 52, 69-75, 76-84, 90, 95, 98, 110-126/, виписками з медичних карток /т.1 а.с. 52, зворот - 54, 57,59 60-63, 64-67, 68, 100, 102, 104-105, 106, 109/, витягом з реєстру територіальної громади щодо місця проживання [PERSON] /т.1 а.с.130/ та витягом з ДРРП НМ про реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] /т.1 а.с.137/, актом обстеження умов проживання /т.1 а.с.186/, відповідями на адвокатський запит /т.2 а.с.23, 24/, довідками про проходження психіатричних оглядів [PERSON] № 52 та 51. Вирішуючи позовні вимоги, суд керується таким. При вирішенні питання щодо підсудності справи після залишення позову в частині вимог про стягнення аліментів без розгляду суд виходить з того, що при зверненні з позовом позивачем поєднано вимоги, які підсудні Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області (ст. 28 ЦПК України - про стягнення аліментів) та Енергодарському міському суду Запорізької області (ст. 27 ЦПК України - про визначення місця проживання дітей). Підстав для застосування правил виключної підсудності судом не встановлено. Враховуючи положення ст. 28 ЦПК України, відсутність заборони нормами ЦПК України поєднання вимог, які територіально підсудні різним судам, обрану позивачем в позові територіальну підсудність, Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області відкрито провадження у справі. За ч. 2 ст. 31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду. Таким чином, з огляду на відсутність вимог, які підлягають вирішенню в порядку виключної підсудності - відсутні підстави для висновку про непідсудність позову про визначення місця проживання дітей з батьком на час вирішення питання про прийняття визнання позову. При вирішенні питання щодо прийняття визнання позову відповідачем, суд виходить з такого. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. За ч. 6, 7 ст. 49 ЦПК України, суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою. За ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. У судовому засіданні відповідач особисто підтримала подану представником заяву, судом перевірено повноваження представника, встановлено наявність повноважень представника відповідача на подання заяви, що підтверджується ордером серії АЕ № 1137585 від 14 березня 2023 року. Також, з обставин, вказаних у висновку Служби у справах дітей Піщанської сільської ради, затвердженого рішенням Сільського голови Піщанської сільської ради № 121 від 26 травня 2023 року, долучених в справу доказів, судом не встановлено фактів того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, неповнолітніх дітей. При цьому, суд виходить з того, що умовами договору від 23 липня 2020 року про виховання та утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О. О., зареєстрованого в реєстрі за № 2758 визначено, що усі спори, що виникають з цього Договору або пов`язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між батьками. Якщо спір не можливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України. Також враховує суд враховує право батьків укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини (ч. 4 ст. 157 СК України), однак ураховує і положення ч. 1 ст. 161 СК України, згідно з якою якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Внаслідок викладеного, враховуючи те, що положеннями укладеного між сторонами Договору визначено право сторін на звернення до суду у випадку наявності спору, право позивача на звернення до суду у випадку відсутності згоди відповідача щодо місця проживання малолітніх дітей, закріплене ч. 1 ст. 161 СК України,- суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову також не суперечить нормам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб . За таких обставин вбачаються підстави для прийняття судом визнання позову [PERSON] . Водночас, щодо врахування судом при визнанні позову обставин, викладених у позові, суд виходить з такого. За ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За п. 3 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, відзив повинен містити, у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем. Враховуючи, що заяву про визнання позову відповідачем подано після подання відзиву на позов, в якому остання не вказувала про визнання обставини щодо неналежності виховання дітей, періодів і місць проживання дітей до 12 вересня 2022 року, а позивачем не надано належні та допустимі докази в цій частині. При цьому суд зазначає, що надані скріншоти з роздруківкою особистого сплікування в соціальних месенджерах та мережах не є допустимими доказами з огляду на відсутність згоди відповідача на розголошення таких відомостей /а.с.177-185/. Крім того наданими відповідачем у справу доказами, у виді засвідчених копій: характеристики від 20 березня 2023 року № 01-24/110, довідки від 01 серпня 2022 року, 13 лютого 2023 року, 17 березня 2023 року, 21 березня 2023 року, 22 березня 2023 року, 25 березня 2023 року, 27 березня 2023 року, 06 квітня 2023 року, /т.1 а.с.221, 222, 223, 240, 241, 242, 243, 244-247, т.2 а.с.1-2, 3-4/, характеристики на [PERSON] /т.1 а.с.224-225/, /а.с.226/, довідки-характеристику від 28 березня 2023 року /а.с.227/, витягу про відсутність судимостей та перебування у розшуку [PERSON] станом на 14 березня 2023 року /т.1 а.с.128/, відомостей пенсійного фонду про застраховану особу - [PERSON] з 2013 по 2022 рік /т.1 а.с.229-233/, довідки про доходи та довідки про обіги [PERSON] /т.1 а.с.234, 235, 349/, характеристики [PERSON] та [PERSON] /т.1 а.с.236, 237/, інформації про візити /т.2 а.с. 5-6, 7-8/, доказів звернення позивача до правоохоронних органів /т.1 а.с.238-239, т.2 а.с.9/ спростовують посилання позивача на створення відповідачем неналежних умов для виховання дитини. Вказані докази частково підтверджують обставини, наведені у висновку служби у справах дітей щодо наявності спору, належності виховання та утримання дітей матір`ю, створення нею умов для виховання та забезпечення дітей всім необхідним. Водночас, суд враховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Вони зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім`ї та родини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, вони зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважити дитину. Згідно ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до статі 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Також, Декларацією прав дитини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року), яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст. 2, 8 ЦПК України, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Водночас, означеною Декларацією проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Статтею 161 Сімейного кодексу України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Визначення місця проживання дітей для позивача є способом захисту його прав як батька, який займається їх утриманням та вихованням. Отже при визначені місця проживання дитини суд приймає до уваги висновок служби у справах дітей Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яким, фактично, визначено доцільним місце проживання дітей з їх батьком. Спеціалістами служби проаналізовано усі обставини щодо виховання дітей батьками, забезпечення їх матеріальних та духовних благ, створених, як позивачем так і відповідачем та здійснено висновок про створення більш сприятливих умов для проживання дітей саме у позивача. Таким чином, на підставі вищевикладеного та враховуючи, що батьки малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, з серпня 2022 року діти проживають разом з батьком, який добросовісно ставиться до виконання батьківських обов`язків, висновок служби у справах дітей про недоцільність відібрання дітей [PERSON] та [PERSON] у батька, встановлені у висновку обставини та оцінку органом опіки та піклування інтересів дітей у випадку їх проживання у кожного з батьків, а також ту обставину, що відповідач також вважає, що в інтересах дітей буде залишити їх проживати разом з батьком, суд вважає за можливе погодитися з висновком органу опіки і піклування та що позовні вимоги про визначення місця проживання дітей з батьком обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, ураховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору, задоволення позову, визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати у справі, понесені позивачем при сплаті судового збору - 536,80 грн з відповідача, та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову у сумі 536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved