Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права на спадкове нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 5, 82 га (4. 74 га. та 1, 08 га), розташована на території Горбачівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області та належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №042671. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно заповіла йому. Він прийняв спадщину після смерті [PERSON] , подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Зеленського В.В. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку зареєстрований 14.04.2004 після смерті власника земельної ділянки. Тому просить визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 27). Відповідач до суду також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги визнає (а.с.26). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» N 7, від 30.05.2008, роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки спадщина відкрилась в 1999 році, тому суд даний спір вирішує на підставі норм ЦК УРСР. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.8, 11). Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 5, 82 га (4. 74 га. та 1, 08 га), розташовану на території Бобровицької міської ради Чернігівської області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 12.03.1996 секретарем виконкому Горбачівської сільської Ради народних депутатів, в якому все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.10). Відповідно до статті 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ст. 534 ЦК УРСР Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. На підставі розпорядження Бобровицької районної адміністрації №324 від 20.11.2003, затверджено технічну документацію по оформленню державних актів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Горбачі» та передано у власність [PERSON] як власниці сертифікату на земельну частку (пай) земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 5, 82 га (4. 74 га. та 1, 08 га) (а.с. 17, 18). 14.04.2004 був зареєстрований державний акт серії ЧН №042671 на право власності на земельну ділянку площею 5, 82 га. на [PERSON] (а.с.15). Таким чином, державний акт на право власності на земельну ділянку серії був виданий після смерті [PERSON] в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Зеленського В.В. від 27.03.2023, після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №22/2022. Із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] . У видачі свідоцтв про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку зареєстрований після смерті його спадкодавиці (а.с.14). Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що вимоги позивача про визнання за ним права на спадкове майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved