Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 22 червня 2015 року по 05 квітня 2023 року включно в сумі 247 125 грн. 30коп. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 05 квітня 2023 року становить 247\~125 грн. 30 коп. На підставі статті 196 Сімейного кодексу України здійснено розрахунок суми неустойки, загальний розмір якої становить 963 066 грн. 84 коп. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості, тобто 247\~125 грн. 30 коп. \~ \~ \~ \~ \~Позивачка \~ [PERSON] \~надіслала \~заяву ,\~в якій\~просить розглянути\~справу за\~її відсутності,\~не заперечує\~проти винесення\~заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин, хоча був своєчасно повідомлений про дату, час та місце слухання справи, однак конверт із судовою повісткою та документами повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та шляхом оголошення на офіційному сайті Ічнянського районного суду, відзиву не подав, а тому в силу ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим, на підставі ст. 223 ЦПК України , суд вважає що достатньо матеріалів про права та відносини сторін, необхідність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволяє суду за клопотанням позивача, згідно вимог ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, дає суду право обмежитися доказами, що містяться в матеріалах справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Ічнянський відділ ДВС у Прилуцькому районі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції , в судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як випливає з матеріалів справи (а.с. 3-5, 9, 10), сторони перебували в шлюбі, який розірвано 01 вересня 2015 рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області (справа №359/5670/15-ц), і мають трьох спільних дітей : [INFO] у сторін народились дві доньки [PERSON] та [PERSON] , а [INFO] син [PERSON] . Згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду від 07 жовтня 2015 року (справа № 359/5672/15-ц ) з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дітей по 584 грн. щомісячно на кожну дитину. На виконанні Ічнянського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції знаходяться три виконавчі листи №359/5672/15-ц ,видані 23.10.2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей розмірі по 584 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Згідно до ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідач рішення суду не виконує належним чином, внаслідок чого за період з 22 червня 2015 року по 05 квітня 2023 року виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, відповідач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів за період за період з 22 червня 2015 по 05 квітня 2023 року в розмірі 247\~125,30 грн.(а.с.76-90). Відповідач є особою працездатного віку, але відомостей про джерела своїх доходів, інших утриманців, стан здоров`я, а також відзиву на позов, не надав. Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Частиною другою цієї статті встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Таким чином, підставою для стягнення неустойки (пені) є наявність у платника аліментів заборгованості, яка виникла внаслідок його винних дій; при визначенні розміру неустойки (пені) суд повинен врахувати матеріальний та/або сімейний стан платника аліментів і, за наявності відповідних підстав, має право зменшити її розмір. Оскільки сплата аліментів за рішенням суду є обов`язком, а не правом відповідача, в разі заперечення позову відповідач повинен довести в суді відсутність його вини у виникненні заборгованості. Відповідач своїми процесуальними правами не скористався і відзив на позовну заяву не подав. Таким чином, він не спростував законність доводів позивачки про необхідність стягнення\~пені за\~прострочення сплати\~аліментів. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з\~розрахунком позивачки\~(а.с.5-49), правильність якого відповідачем не спростовано і з яким погоджується суд, загальна сума неустойки (пені) за весь період виникнення заборгованості становить 963 066 грн. 84 коп. За таких обставин, вимога позивачки про стягнення з відповідача неустойки (пені) в розмірі 100 % суми боргу, що в грошовому виразі становить 247\~125 грн. 30 коп. є такою, що ґрунтується на законі, при цьому підтверджена належними та допустимими доказами, а тому пред`явлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин, позивач у справі звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 2\~471,25 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved