Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 19.04.2023 позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстровано 21.04.1990 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за №158. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.04.1990 між сторонами укладено шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. Зазначає, що з часом сімейні відносини між ними погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи у них постійно виникали сварки. Вважає, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім`ї, не здатен підтримувати та будувати сімейні відносини на почуттях взаємної поваги, любові, дружби та взаємодопомоги. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Примирення між ними не можливе. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 11.05.2023. Ухвалою суду від 25.05.2023 явку позивача визнано обов?язковою у зв?язку з клопотанням відповідача про надання часу на примирення. Під час судового засідання представник позивача адвокат Юркевич Х.М. подану позовну заяву підтримала в повному об`ємі, просила суд її задовольнити з підстав викладених в ній. Додатково зазначила, що шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинено, примирення між сторонами також неможливо, а тому збереження шлюбу є неможливим. Позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Заперечила проти надання часу на примирення, оскільки вважає неможливим подальше спільне проживання з відповідачем, а неодноразово здійснювані заходи до примирення жодного результату не надали. Відповідач [PERSON] проти задоволення заявлених позовних вимог заперечив, просив суд вирішити питання щодо надання часу на примирення. Вважав позицію позивача надуманою і такою, що не має під собою жодних підстав. Суд, заслухавши позицію сторін, постановив: відмовити у задоволенні клопотання відповідача про надання часу на примирення. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Із свідоцтва про шлюб від 13.04.2023 серія [NUMBER] , виданого Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що 21.04.1990 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що складено актовий запис №158. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». V. Оцінка Суду. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 109\~цього Кодексу (ч. 2 ст. 105 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із\~Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, позицію позивача при розгляді заявлених вимог, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. З урахуванням тієї обставини, що позивач не ставить питання про зміну прізвища на дошлюбне, суд не вбачає підстав для прийняття рішення в цій частині, що свою чергу не матиме наслідком неможливості використання прізвища « [PERSON] ». VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: partial