Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 29 грудня 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з вказаним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та посилається на те, що 18 жовтня 2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» №030401/4605/0000101, предметом якого є страхування автомобіля «AUDI», державний номерний знак [NUMBER] . 31 грудня 2019 року в м. Києві на вул. Здолбунівська відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого під керуванням [PERSON] та транспортного засобу\~ «Opel», державний номерний знак [NUMBER] ,\~ під керуванням [PERSON] . У результаті ДТП обидва автомобілі отримали пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року по справі №753/963/20 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 15 січня 2020 року було оглянуто автомобіль «AUDI», державний номерний знак [NUMBER] , про що складено протокол огляду транспортного засобу. За звітом № 2049 від 12.02.2020 складеного СОД «Береговий В.М», розмір відновлювального ремонту та матеріального збитку з урахуванням зносу становить 414 733,76 грн. Відповідно до рахунку ТОВ «Ауді-Центр Київ» № 320011637 від 16 січня 2020 року розмір відновлювального ремонту становить 390 418,45 грн. 08 січня 2020 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку. На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування транспортного засобу, позивачем складено страховий акт № 00335106 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 346 418,45 грн. У відповідності до умов договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на підставі страхового Акту, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 346 418,45 грн. шляхом безготівкового перерахування на рахунок СТО (платіжне доручення № 136966). На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного «Opel», державний номерний знак [NUMBER] , яким в момент дорожньо -транспортної пригоди керував [PERSON] , була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/005253172, з лімітом відповідальності за шкоду життю та здоров`ю в розмірі 200 000,00 грн., а за шкоду майну 100 000,00 грн. Франшиза - 510,00 грн. З урахуванням вищевикладеного, відповідно ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернулась до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із вимогою про виплату страхового відшкодування. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» визнала дану подію страховим випадком та виконала взяті зобов`язання в межах страхової суми 99 490, 00 грн. Залишок невідшкодованої суми складав - 246928,45 грн. Крім того, [PERSON] в період виникнення боргу в сумі 346418,45 грн., здійснював часткові відшкодування на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», в зв`язку з чим станом на 22.11.2021 залишок невідшкодованої суми становить 204 428,45 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з [PERSON] шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 204 428,45 гривень та витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 3 066,43 грн. 24 січня 2023 суддею Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В. справу передано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Білоцерківського районного суду Київської області Бебешка М.М. від 27 березня 2023 року, матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, передано на розгляд до Богуславського районного суду Київської області за підсудністю. 09 травня 2023 року вказана справа надійшла до Богуславського районного суду Київської області, та цього ж дня автоматизованою системою документообігу суду згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа розподілена для розгляду судді Тітову М.Б. Ухвалою судді від 10 травня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено\~ справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у відсутності представника, позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18 жовтня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» (надалі - Позивач) і [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» №030401/4605/0000101, предметом якого є страхування автомобіля «AUDI», державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 10-12). 31 грудня 2019 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Опель», державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Здолбунівські, 17 в м. Києві, при виїзді з парковки магазину «Ашан», не надав перевагу в русі автомобілю «AUDI», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. Здолбунівській, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.10.2 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 28). Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року (справа № 753/963/20) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340,00 грн. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «AUDI», державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Згідно звіту № 2049 від 12.02.2020 складеного СОД «Береговий В.М», розмір відновлювального ремонту та матеріального збитку з урахуванням зносу автомобіля «AUDI», державний номерний знак [NUMBER] становить 414 733,76 грн. (а.с. 14-17). Відповідно до рахунку ТОВ «Ауді-Центр Київ» № 320011637 від 16 січня 2020 року розмір відновлювального ремонту автомобіля «AUDI», державний номерний знак [NUMBER] становить 390 418,45 грн. (а.с. 26). Відповідно до страхового акту № 00335106 на підставі наявних документів вказана подія кваліфікована як страховий випадок згідно акту та за умовами договору страхування №030401/4605/0000101 від 13.12.2019, вирішено виплатити страхове відшкодування страхувальнику [PERSON] у розмірі 346 418,45 грн. шляхом безготівкового перерахування на рахунок ТОВ «Ауді-Центр Київ»\~ (платіжне доручення № 136966) (а.с.27). Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент настання страхової події була забезпечена в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АО/005253172, з лімітом відповідальності за шкоду життю та здоров`ю в розмірі 200 000,00 грн., а за шкоду майну 100 000,00 грн. Франшиза - 510,00 грн. (а.с.29). В порядку досудового врегулювання спору ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернулась до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із вимогою про виплату страхового відшкодування. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» визнала дану подію страховим випадком та виконала взяті зобов`язання в межах страхової суми 99 490, 00 грн. Залишок невідшкодованої шкоди становить -\~ 246 928,45 грн. В період виникнення боргу в сумі 346 418,45 грн. [PERSON] , здійснював часткові відшкодування на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», в зв`язку з чим станом на 22.11.2021 залишок невідшкодованої суми становить 204 428,45 грн. Відтак, до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» в порядку суброгації. Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з [PERSON] \~ шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 204 428,45 гривень та витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 3 066,43 грн. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями статті 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статетю 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У частині першій статті 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до пункту 22.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика потрібно розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Нормами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 у справі №755/9320/15-ц. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», яка виплатила страхове відшкодування потерпілому, перейшло право вимоги у межах фактичних витрат до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки. За таких обставин, враховуючи несплату відповідачем страхового відшкодування, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд бере до уваги ту обставину, що відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів на спростування обставин, наведених позивачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» не подано, а також у своїй заяві відповідач зазначив, що повністю визнає вимоги позивача. На підставі вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування матеріальної шкоди є законним та обґрунтованими. Оскільки ПАТ «НАСК ОРАНТА» відшкодувало на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону № 1961-IV, а саме вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в розмірі 99 490,00 грн., як це передбачено страховим полісом, однак страхове відшкодування в розмірі 204 428,45 грн. залишилось невідшкодоване, тому у [PERSON] виник обов`язок з відшкодування різниці між фактично сплаченими коштами і страховою виплатою в розмірі, із розрахунку: 346418,45 грн. - 99 490,00 грн. 4 25000,00 грн. (часткові погашення здійснені [PERSON] ) = 204 428,45 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладені норми, до позивача перейшло право вимоги відшкодування матеріальної шкоди до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача [PERSON] . За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків в порядку суброгації в сумі 204 428,45 грн., заявлені обґрунтовано і підлягають задоволенню. Згідно положень частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено частиною 3 статті 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1533 гривні 22 копійки. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 1533 гривні 22 копійки. На підставі викладеного та

Outcome: approved