Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

01.02.2022 р. ТОВ «Нова Пей» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 115000,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 22.04.2019 р. відповідач був прийнятий на посаду касира пункту надання фінансових послуг у Філії № 1 ТОВ «Пост Фінанс», правонаступником якого є позивач. 22.04.2019 р. відповідно до вимог ст. 135-1 КЗпП України з відповідачем укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Також у цей же день відповідача ознайомлено з посадовою інструкцією касира пункту надання фінансових послуг. Перебуваючи на посаді касира відповідач здійснював касові операції в пункті надання фінансових послуг № 11163 (м.Київ, вул.Полярна, буд.17, літ.А). При необхідності виконання обов`язків старшого касира, касир Філії в процесі своєї службової діяльності виконує в повному обсязі завдання та обов`язки старшого касира (п.2.10 посадової інструкції). Після 12 год. 42 хв. 28.12.2021 р. відповідач виконував обов`язки старшого касира пункту надання фінансових послуг № 11163, що підтверджується відповідним актом про результати інвентаризації наявних коштів, передачі касових документів, інших цінностей, відповідно до якого відповідач прийняв касу від касира [PERSON] без розбіжностей (підсумок фактичної наявності відповідає обліковим даним). 13.01.2022 р. о 21 год. 44 хв. в пункті надання фінансових послуг № 11163 ТОВ «Нова Пей» було проведено інвентаризацію наявних коштів, що зберігаються в касі (сейфі) (матеріально відповідальна особа - касир пункту надання фінансових послуг [PERSON] ). За результатами інвентаризації був складений акт про результати інвентаризації наявних коштів від 13.01.2022 р., у якому зафіксована нестача коштів у розмірі 115000,00 грн. - за обліковими даними 327058,10 грн., підсумок фактичної наявності 212058,10 грн. 20.01.2022 р. відповідача звільнено з посади касира з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України. Посилаючись на те, що відповідачем, який є матеріально відповідальною особою, завдано відповідачу, як роботодавцю, матеріальну шкоду у вигляді недостачі, яка виникла внаслідок порушення ним своїх трудових обов`язків, представник позивача вважає, що за таких обставин з метою відшкодування цієї шкоди на користь позивача з відповідача підлягає стягнення 115000,00 грн., а тому звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 21.02.2022 р. розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в поданих ним заявах по суті справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла його письмова заява, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 22.04.2019 р. [PERSON] був прийнятий на посаду касира пункту надання фінансових послуг у Філії № 1 ТОВ «Пост Фінанс», правонаступником якого є ТОВ «Нова Пей», що підтверджується копією наказу від 19.04.2019 р. № 959-к. 22.04.2019 р. відповідно до вимог ст. 135-1 КЗпП України з відповідачем укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, що підтверджується копією відповідного договору. 22.04.2019 р. відповідача ознайомлено з посадовою інструкцією касира пункту надання фінансових послуг Філії, про що свідчить його особистий підпис. Перебуваючи на посаді касира відповідач здійснював касові операції в пункті надання фінансових послуг № 11163 (м.Київ, вул.Полярна, буд.17, літ.А). При необхідності виконання обов`язків старшого касира, касир Філії в процесі своєї службової діяльності виконує в повному обсязі завдання та обов`язки старшого касира (п.2.10 посадової інструкції). Так, після 12 год. 42 хв. 28.12.2021 р. відповідач виконував обов`язки старшого касира пункту надання фінансових послуг №11163, що підтверджується відповідним актом про результати інвентаризації наявних коштів, передачі касових документів, інших цінностей, відповідно до якого відповідач прийняв касу від касира [PERSON] без розбіжностей (підсумок фактичної наявності відповідає обліковим даним). 13.01.2022 р. о 21 год. 44 хв. в пункті надання фінансових послуг № 11163 ТОВ «Нова Пей» було проведено інвентаризацію наявних коштів, що зберігаються в касі (сейфі) (матеріально відповідальна особа - касир пункту надання фінансових послуг [PERSON] ). За результатами інвентаризації був складений акт про результати інвентаризації наявних коштів від 13.01.2022 р., у якому зафіксована нестача коштів у розмірі 115000,00 грн. - за обліковими даними 327058,10 грн., підсумок фактичної наявності 212058,10 грн. 20.01.2022 р. відповідача звільнено з посади касира з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України, що підтверджується копією наказу від 20.01.2022 р. № 169-к. Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що відповідачем, який є матеріально відповідальною особою, завдано відповідачу, як роботодавцю, матеріальну шкоду у вигляді недостачі, яка виникла внаслідок порушення ним своїх трудових обов`язків, а тому представник позивача вважає, що за таких обставин з метою відшкодування цієї шкоди на користь позивача з відповідача підлягає стягнення 115000,00 грн. Так, згідно зі ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей (ст. 135-1 КЗпП України). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є матеріально відповідальною особою, з яким позивачем у відповідності до ст. 135-1 КЗпП України було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, оскільки згідно Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, затверджений постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС від 28.12.1977 р. № 447/24, посада відповідача включена до даного Переліку. Згідно п.п.«а», «б» п.1 договору про повну матеріальну відповідальність, укладеного між позивачем та відповідачем, працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввіренних йому матеріальних цінностей; зобов`язаний дбайливо ставитися до переданих йому на збереження матеріальних цінностей підприємства та вживати заходів для попередження збитків, своєчасно повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей. Судом встановлено, що внаслідок інвентаризації за місцем роботи відповідача, який виконував обов`язки старшого касира в пункті надання фінансових послуг, виявлено нестачу грошових коштів у сумі 115000,00 грн., яка виникла з його вини, внаслідок порушення своїх трудових обов`язків, суд вважає, що у даному випадку саме на відповідача, який є матеріально відповідальною особою, покладається відповідальність з відшкодування заподіяної позивачу шкоди у вказаному розмірі. Разом з тим, оскільки стороною відповідача не підтверджено, а судом не встановлено, що завдана позивачу матеріальна шкода стала наслідком не лише винної поведінки відповідача, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, тому суд вважає, що за таких обставив правові підстави для зменшення розміру шкоди згідно ст. 137 КЗпП України відсутні. Відповідно до ст. 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Згідно з п.8 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Положеннями ч.1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що з вини відповідача, який є матеріально відповідальною особою, внаслідок порушення ним своїх трудових обов`язків, завдано позивачу, як роботодавцю, матеріальну шкоду у розмірі 115000,00 грн., яка до даного часу залишається невідшкодованою, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути [PERSON] на користь ТОВ «Нова Пей» на відшкодування матеріальної шкоди 115000,00 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 12481, 00 грн., а саме: 10000,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу; 2481,00 грн. - витрати по сплаті судового збору, а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 127481,00 грн. (115000,00 грн. + 12481, 00 грн.).

Outcome: approved