Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дубенського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірівання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачкою по справі перебуває в шлюбі, зареєстрованому 25 лютого 1997 року Іванівською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис №4. Від спільного подружнього життя мають доньку, [PERSON] , [INFO] , яка на даний час вже є повнолітньою. Причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що сумісне життя з відповідачкою не склалося, у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Починаючи з лютого 2015 року подружніх відносин не підтримують та не спілкуються, кожен з них живее своїм життям. Вважає, що подальше спільне життя та примирення з позивача відповідачкою неможливе. Просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 11 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання позивач його представник не з`явилися. Представник позивача адвокат Дядик Я.Б. подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторонни позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв та клопотань не надала, відзиву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи та докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25 лютого 1997 року Іванівською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис №4, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно з ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України\~вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно ч.3\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється\~внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення\~ст.111 СК України, суд не вбачає. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачкою не надано жодних заперечень, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved