Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

21 лютого 2023 року [PERSON] звернулася до\~суду з\~позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.\~Позивач просить\~суд стягнути\~з відповідача, [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття дитини. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який фактично мешкає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Ухвалою від 13 березня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням першого судового засідання на 18 квітня 2023 року, проведення якого було відкладено на 06.06.2023 року, оскільки у суду були відсутні відомості про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач до суду не з`явився, однак від нього до суду також надійшла заява в якій останній просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів (заробітку). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що позивач, [PERSON] та відповідач, [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 25.08.2022 року (а.с.5). Дитина фактично мешкає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3, 9). Відповідач по справі у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Про способи виконання обов`язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При вирішенні судом питання щодо розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, враховуються такі обставини, як стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову, а ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір у сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Держави. А згідно ст.ст. 141, 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, беручи до уваги, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то з нього на користь Держави підлягає стягненню 50% - 536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved