Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування Снятинської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Позовні вимоги мотивував тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 27.11.2010 р. Від спільного проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з ним, окремо від відповідачки, та перебувають на його утриманні та вихованні. Спільне життя з відповідачкою не склалося з причин відсутності взаєморозуміння та довіри між ними, байдужості до життя та проблем кожного. Він та відповідачка проживають окремо вже близько року та практично не спілкуються. Відповідачка наполягає, щоб діти проживали з нею, а тому, з метою уникнення спорів у майбутньому, вважає за необхідне визначити місце проживання їхніх дітей. Вважає, що в інтересах дітей проживати саме з ним. Фінансово він забезпечений тому, що займається вирощуванням та продажем підрощених курчат. Свій робочий день планує самостійно, з врахуванням інтересів дітей. Він проживає з дітьми у двохкімнатній квартирі, в якій є всі умови для проживання, виховання та утримання дітей. Спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання характеризується позитивно, добре ставиться до дітей. Крім того, має власний автомобіль, на якому відвозить та забирає дітей з навчального закладу. Відповідачка систематично телефонує до дітей та намагається переконати їх, щоб вони йшли проживати до неї. Донька говорить, що бажає проживати разом з ним, а сина вони з відповідачкою намагаються відсторонити від їхніх суперечок. Тому, на його думку, в інтересах дітей проживати саме з ним. Просив шлюб розірвати, визначити місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] з ним - їхнім батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Позивач пояснив, що діти проживають разом з ним, окремо від відповідачки. Він займається підприємницькою діяльністю - вирощує та продає птицю. Також, займається перевезенням птиці по Україні, Закарпатській, Вінницькій, Київській областях. Продає птицю на ринках Івано-Франківської та Чернівецької областей. Просив шлюб розірвати, визначити місце проживання малолітніх дітей разом з ним. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, проти позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечила, не визнає позовні вимоги щодо визначення місця проживання дітей разом із позивачем. Пояснила, що зможе краще забезпечити умови проживання дітей, краще виховувати та піклуватися про них. А тому, бажає щоб діти залишились проживати разом з нею, їхньою матір`ю. Допитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] , в присутності представника органу опіки та піклування, пояснила, що проживає з батьком у квартирі, однак, бажає проживати разом з матір`ю. Представник органу опіки та піклування Снятинської міської ради в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування. Пояснила, що комісією з питань захисту прав дитини було відмовлено позивачу у визначенні місця проживання неповнолітніх дітей разом з ним, зважаючи на те, що у позивача відсутні доходи, що буде негативно відображатися на утриманні, забезпеченні необхідних умов проживання дітей. Вислухавши сторін, думку неповнолітньої [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 27.11.2010р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] у позивача та відповідачки народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов позивач проживає разом із батьком та дітьми [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідок Снятинського ліцею ім. В.Стефаника від 10.03.2023р. неповнолітній [PERSON] навчається в 2-А класі ліцею, неповнолітня [PERSON] - у 6-А класі ліцею. [PERSON] -батько учнів, займається їхнім вихованням, відвідує класні та загальношкільні батьківські збори, завжди цікавиться успішністю та шкільним життям сина та доньки. Згідно висновку органу опіки та піклування Снятинської міської ради, затвердженого рішенням Снятинської міської ради від 14.04..2023р., слідує, що позивач не має самостійного доходу, є непрацевлаштованим, а тому, орган опіки та піклування, діючи в інтересах дітей, вважає за недоцільне визначити місце проживання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] біля батька [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сім"ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, то шлюб існує формально, а тому, його слід розірвати. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України). Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частинами 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом встановлено, що на сьогоднішній день неповнолітні діти проживають разом із батьком. Вказана обставина підтверджується сторонами у справі. А також, позивач у позовній заяві зазначає, що бажає визначити місце проживання дітей біля нього з метою уникнення спору в майбутньому, що виключає наявність спору між сторонам на даний час. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. З вищезазначених норм слідує, що суди повинні належним чином обґрунтовувати свої рішення. Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Окрім того, суд зважаючи на вік дітей та особливі потреби дітей у спілкуванні з матір`ю, систематичні від`їзди позивача [PERSON] , пов`язані з роботою та відсутністю відповідача вдома тривалий час, враховуючи, що для дітей розлучення батьків - завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини, неможливістю спілкування з двома батьками одночасно, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визначення місця проживання дітей біля нього не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за позовною вимогою про визначення місця проживання дітей слід покласти на позивача у зв`язку з відмовою в задоволенні позовної вимоги. На підставі викладеного та ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: dismissed