Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Адвокат Кириллов Михайло в інтересах Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПрАТ «Київенерго». Відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. За результатами аналізу оплати за спожиту електричну енергію з`ясовано, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості. Станом на 01.01.2019 заборгованість на контрольних показниках становить 022218 квт/год за спожиту електричну енергію в сумі 6027,58 грн. Станом на 01.11.2021 сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 7945,55 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 6027,58 грн., 3% річних, інфляційну складову боргу у сумі 1917,97 грн. та судовий збір у сумі 2684 грн., а також зарахувати їх на банківські рахунки вказані у позові. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. 15.03.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (код ЄДРПОУ 00131305). Згідно відомостей особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , абонент відключений 13.10.2021, станом на листопад 2021 року заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію становить 6027,58 грн. За цей період відповідач надані послуги не оплачувала в повному обсязі. Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з жовтня 2018 року по жовтень 2021 року 3% річних становлять 541,07 грн., інфляційні втрати - 1376,90 грн., які були нараховані на заборгованість в сумі 6027,58 грн., яку має відповідач з оплати за спожиту електричну енергію. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 1 Правил користування електричною енергією для населення (чинних до 26.06.2018), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357, (далі - ПКЕЕН), ці Правила регулюють відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно з п. 3 ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач має право отримувати електричну енергію належної якості згідно з умовами договору та вимогами до якості електричної енергії, а також він зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п.п. 1, 2 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. У постанові Верховного Суду від 18.05.2020 по справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Судом встановлено, що споживачем електричної енергії у квартирі за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Свої зобов`язання відповідач, як споживач електричної енергії, належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості на зазначену суму, що має наслідком обов`язок оплатити позивачу їх вартість. Суд відзначає, що власник квартири у багатоквартирному будинку повинен усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на нього обов`язок утримувати своє майно та оплачувати отриману комунальну послугу. Таким чином, позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 6027,58 грн., 3% річних в сумі 541,07 грн. та інфляційні втрати в сумі 1376,90 грн. За таких обставин суд вважає, що доводи, викладені позивачем в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження, письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовна вимоги про стягнення коштів підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовних вимог про зарахування стягнутих коштів на конкретні банківські рахунки, зазначені у позові, суд відзначає, що у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 по справі №346/5428/17 (провадження № 61-8102св21) зазначено, що у справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів, що має наслідком відмову у їх задоволенні. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2684 грн., оскільки судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Outcome: partial