Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Пеліх Є.І. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що 29.02.2016 у сторін по справі, [PERSON] та [PERSON] , народився син [PERSON] . На період народження дитини сторони проживали однією родиною, у цивільному шлюбі без офіційного оформлення шлюбних відносин, за адресою реєстрації відповідача: [ADDRESS] , де і зареєстрований з народження по сьогодні син [PERSON] . З січня 2019 року спільне проживання та шлюбні відносини сторін припинились. Позивачка переїхала з малолітнім сином, до орендованої кімнати за адресою: [ADDRESS] . Ні в період спільного проживання, ні після його припинення відповідач не забезпечував потреби дитини та навіть не цікавився його існуванням. У зв`язку з відсутністю хоча б фінансової допомоги з боку відповідача та фактичної неможливості позасудового врегулювання питання позивачка була вимушена звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів з батька на утримання малолітньої дитини. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2019 по справі №127/17573/19 позовні вимоги у частині стягнення аліментів задоволено, призначено стягнення аліментів з відповідача на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.06.2019. Однак відповідачем жодного разу не було надано на утримання дитини грошових коштів чи іншої допомоги. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням [NUMBER] боржником в період з 25.06.2016 по 01.06.2022 не сплачено відповідних сум за рішенням суду, заборгованість по несплаті аліментів складає 103632,20 грн. Починаючи з січня 2019 року відповідач двічі брав дитину на прогулянку: перший раз повернувши дитину з ознаками нанесення тілесних ушкоджень, другий раз також батьком дитини було нанесено сину тілесні ушкодження, крім того при поверненні дитини матері, нею було помічено, що відповідач був у стані сильного алкогольного чи наркотичного сп`яніння. 28.02.2021 позивачка зверталась до органів поліції стосовно погроз та застосування фізичного насилля від відповідача, але їй було відмовлено в реєстрації кримінального правопорушення. 29.03.2021 відповідач вкотре застосував фізичне насилля до дитини [PERSON] у зв`язку з чим позивачка невідкладно звернулась до закладу охорони здоров`я за наданням синові медичної допомоги та фіксування факту побиття. Після чого вкотре звернулась до органів поліції, однак згідно довідки Вінницького районного управління поліції №2 повідомлено, що в результаті досудового розслідування ознаки кримінального правопорушення відсутні. Працівниками поліції було проведено профілактичну бесіду з відповідачем, який неодноразово застосовував фізичне та моральне насилля над своєю дитиною. Відповідач більше не проявляв бажання у спілкуванні з дитиною, допомозі у його вихованні чи утриманні, також не проявляв жодного інтересу до свого сина. Після скоєного дитина почала боятися рідного батька, психологічний стан дитини було порушено. Позивачка самостійно створила для дитини всі необхідні умови для проживання, виховання, забезпечила всім необхідним для життя навчання та розвитку дитини. З огляду на вказані обставини, позивач вказує на факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу життя. Відповідач ніколи не проявляв бажання виховувати сина, займатися з ним навчанням або фізичним здоров`ям дитини. Позивачка вважає відповідача небезпечною особою для своєї дитини у зв`язку із тим, що останній жорстоко поводився з дитиною. Дитина не бажає спілкуватися з батьком та не має про нього позитивних спогадів. З огляду на викладене, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні, залучено до участі в справі Службу у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради, яку зобов`язано надати суду письмовий висновок щодо заявлених позовних вимог. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Відповідач відзив на позов не надав. Службою у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради надано висновок органу опіки та піклування Літинської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] №05-27/28 від 01.02.2023, відповідно до якого орган опіки та піклування Літинської селищної ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Пеліх Є.І., яка діє на підставі довіреності від 04.08.2022, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач в жодне із засідань не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання в порядку, визначеному чинним законодавством, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради Джигун О.Л. також подала заяву (вх. №12656 від 15.02.2023) згідно якої просила розгляд справи здійснювати у їх відсутність, при винесені рішення поклались на розсуд суду. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. 19, 150, 151-154, 164-166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Судом установлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.03.2016 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №914 (а.с. 6). РішеннямВінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2019 по справі №127/17573/19 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.06.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття. Судове рішення набрало законної сили 09.11.2019 (а.с. 7 (зворот) -8). На підставі вищевказаного рішення Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист №127/17573/19 від 17.05.2021, який перебуває на примусовому виконанні Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницького) - виконавче провадження [NUMBER]. Згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів по виконавчому провадженню [NUMBER] заборгованість [PERSON] станом на 31.05.2020 становить 103632,20 грн (а.с. 9-10). 26.06.2021 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про шо свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 26.06.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 14). Дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] про що свідчить акт обстеження умов проживання від 08.09.2022 (а.с. 11 (зворот) - 12). Відповідач проживає окремо. Згідно характеристики [PERSON] , виданої КЗ «ДНЗ №43 ВМР» №70 від 12.09.2022, вихованням хлопчика займається тільки мама (а.с. 12(зворот)). При цьому відповідно до довідки №56, виданої 27.07.2022 КЗ «ДНЗ №43 ВМР», батько [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] контакту із садочком не підтримує, вихованням дитини не займається, життям та успішністю дитини не цікавиться, з вихователями не спілкувався жодного разу, батьківські збори не відвідував. Дитину до садочку приводила та забирала мати, на виклики до садочку приходила теж тільки мати (а.с. 12-13). Як вбачається із повідомлення Відділу поліції №2 Вінницького районного управління ГУНП у Вінницькій області №470м/р/232/м-21 від 23.04.21 працівниками поліції проводилася профілактична бесіда виховного характеру з [PERSON] щодо недопущення будь-яких протиправних дій в подальшому відносно свого сина, та роз`яснено зміст ст.150 Сімейного кодексу України та попереджено про адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 11). Виконання відповідачем обов`язку щодо утримання сина в добровільному порядку судом не встановлено. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, не бере участі у його вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, проживає окремо, дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні і вихованні. Як слідує з висновку органу опіки та піклування Літинської селищної ради №05-27/28 від 01.02.2023 орган опіки та піклування Літинської селищної ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Батька належним чином запрошували на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Літинської селищної ради (03.01.2023, 17.01.2023. 01.02.2023), проте він не з`явився, а в телефонному режимі повідомив, що його не буде та попросив лиш повідомити про рішення комісії (а.с. 64). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від сина, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Суд зауважує, що в даному випадку суд не застосовує ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки вже існує рішення суду з цього приводу. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 992,40 грн судового збору.

Outcome: approved