Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

у січні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач), [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач), [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач), [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач), [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач), [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач), [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач), [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 100 190 грн 95 коп, інфляційну складову боргу у розмірі 21 730 грн 51 коп, 3% річних у розмірі 8 882 грн 71 коп та судовий збір у розмірі 2 481 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі є споживачами послуг в квартирі [ADDRESS] , та отримують послуги з постачання централізованого опалення та гарячої води. Проте, у період з жовтня 2015 року відповідачі не своєчасно вносили плату за отримані послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання у результаті чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 23 лютого 2022 року становить 100 190 грн 95 коп. Оскільки відповідачі у добровільному порядку заборгованість не сплачують, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та витребувано з комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» завірену копію відомостей, що підтверджують право власності/користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Одночасно ухвалою від 17 січня 2023 року відмовлено у відкритті провадження в частині вимог до [PERSON] , [PERSON] . 27 березня 2023 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву та заява про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зазначила, що позов не визнає частково з наступних підстав. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони ними фактично користувались, однак відповідач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] померли, відповідачі [PERSON] , [PERSON] за рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року визнанні такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] в зв`язку з не проживанням в ньому, відповідач [PERSON] взагалі ніколи не проживала в квартирі та не була в ній зареєстрована. Звернула увагу суду, що вона та її малолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають в квартирі з 5 березня 2020 року, як члени сім`ї померлої [PERSON] [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані в квартирі з 5 березня 2020 року, а [PERSON] - 9 вересня 2020 року. 15 листопада 2022 року до них переїхав жити її чоловік, який також зареєструвався за вказаною адресою. 2 вересня 2021 року між [PERSON] та позивачем було укладено договір № 450103/41 (о/р № [NUMBER]) про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Посилаючись на викладене [PERSON] визнавала позов частково за період з 5 березня 2020 року за умови, що позивачем буде здійснено перерахунок заборгованості за цей період відповідно до кількості споживачів, які фактично проживали та користувались послугами. Також, зазначила, що позивачем було пропущено строк позовної давності та подана заяву про застосування строку позовної давності, оскільки спірна заборгованість утворилась з жовтня 2015 року по 23 лютого 2022 року, а позивач звернувся з позовом лише у грудні 2022 року та пропустив трирічний строк позовної давності. Ухвалою від 30 березня 2023 року постановлено перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання та визнано обов`язковою явку представника позивача. 24 квітня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, просив задовольнити позов частково та подану відповідачем заяву про застосування судом наслідків спливу позовної давності застосувати лише до частини заявлених позивачем вимог за період з жовтня 2015 року по лютий 2017 року. Вказав, оскільки відповідач визнає той факт, що її місце проживання зареєстровано в квартирі [ADDRESS] , то позивачем правомірно заявлено позов про солідарне стягнення з неї та інших відомих позивачу колишніх мешканців квартири заборгованості за отримані послуги. Відповідно до ордеру на житлове приміщення мешканцями квартири були [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач [PERSON] помер [INFO] . При цьому, мешканці квартири з жовтня 2015 року не вносили плату за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в результаті чого утворилась відповідна заборгованість. Звернув увагу суду, що діюче законодавство надає кредитору право, у разі солідарного обов`язку боржників заявляти вимогу про виконання обов`язку як до усіх боржників разом, так і до когось з них конкретно за вибором кредитора. Зазначив, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, а так як, відповідач по справі [PERSON] є членом сім`ї померлої особи, у період проживання якої виникла заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, а спадкоємці померлих осіб, які проживали у квартирі не повідомляли позивача про смерть колишнього мешканця квартири, анкетні дані й дата смерті якого позивачу не була відома та який на момент своєї смерті мав борги зі сплати коштів перед позивачем, то позивач з об`єктивних причин, що не залежать від його волі та не маючи достовірних даних, які містять конфіденційну інформацію про смерть громадян та їх спадкоємців, не міг пред`явити свої вимоги до їх спадкоємців протягом 6 місяців з дня одержання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину. Щодо заяви про застосування строку позовної давності, то вважає, що пропущеною позовна давність може бути лише за вимогами до 12 березня 2017 року, оскільки у зв`язку з введенням карантину строк позовної давності вважається продовженим. 26 квітня 2023 року до суду з`явились представник позивача та представник відповідача [PERSON] - адвокат Вотінцев Є.Г. Представник позивача підтримала клопотання про витребування у Центру надання адміністративних послуг Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації відомостей про право власності/користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Представник відповідача проти задоволення клопотання не заперечував. Ухвалою від 26 квітня 2023 року клопотання задоволено. Розгляд справи відкладено на 23 травня 2023 року. 2 травня 2023 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Вотінцева Є.Г. надійшли заперечення. Представник відповідача зазначив, що відповідач [PERSON] є належним відповідачем за період виникнення заборгованості виключно з 5 березня 2020 року при умові перерахування позивачем заборгованості за цей період відповідно кількості споживачів, які фактично проживали та користувались послугами. 23 травня 2023 року до суду з`явились представник позивача, відповідач [PERSON] та її представник. Представник позивача надав суду розрахунки суми боргу за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води станом на 1 березня 2022 року. Відповідач та її представник зазначили, що позовні вимоги не обгрунтовані, [PERSON] повідомила, що вона вселена у квартиру за згодою [PERSON] , хоча членом її сім`ї не є, з березня 2020 року її сім`я проживає у квартирі, спотачку вона сплачувала за комунальні послуги, потім перестала у зв`язку з складними обставинами. Судове засідання відкладено на 15 червня 2023 року. Ухвалою від 15 червня 2023 року закрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. 15 червня 2023 року представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі. Позиція відповідача [PERSON] була двоякою, спочатку позов визнавали частково, потім зазначили, що новий розрахунок не підписано та просили відмовити в задоволенні позовних вимог, свого розрахунку не надали. Інші учасники справи до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Вислухавши сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» на підставі ліцензії від 1 червня 2012 № 198. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2015 року № 630, врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ (діяв до 1 травня 2019 року), ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (введено в дію з 1 травня 2019 року відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень), п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (далі - «Правил»), п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно відомостей з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» (а.с.54, зворотня сторона): - [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] не зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (вибув, судове рішення 7 грудня 2018 року); - [PERSON] не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнано такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] (а.с.66). Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не є споживачами послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення, які надавалися позивачем у спірний період. Відповідач [PERSON] стверджує, що проживає у вказаній квартирі з моменту реєстрації 5 березня 2020 року. 2 вересня 2021 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір № 450103/41 (о/р [NUMBER] ) про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с.25-28). 23 липня 2014 року у газеті Хрещатик (№103 (4503)) позивачам розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 6 серпня 2014 року (№ 111 (4511)). Відповідно ч. 2 ст. 641 ЦК України, реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням укласти договір (оферту), якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях, то відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її приєднання повинна бути повною і безумовною. Відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення з відповідачами не є підставою для звільнення їх від оплати послуг, які вони фактично отримують. Відповідачі з заявами до позивача щодо припинення надання послуг не зверталися. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг на час виникнення спірних правовідносин визначав Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 24 червня 2004 року № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV). Вищевказаний Закон містить визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами статті 19 Закону № 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 21 Закону № 1875-IV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Частина 7 статті 26 цього Закону визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. За приписами статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. За приписами статті 20 Закону № 1875-IV, пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. З 1 травня 2019 року набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року (далі - Закон № 2189-VIII). За приписом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Тарифи на комунальні послуги, які надаються позивачем, формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (зі змінами внесеними згідно з Постановою КМУ № 291 від 3 квітня 2019 року). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] будучи споживачем послуг з постачання централізованого опалення та гарячої води, не виконувала покладений на неї законом обов`язок по оплаті цих послуг, внаслідок чого станом на 1 березня 2022 року виникла заборгованість за період з березня 2020 року за постачання теплової енергії у розмірі 11 375 грн 56 коп та за постачання гарячої води в розмірі 11 867 грн 42 коп, що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с.124-127). Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте доказів ненадання позивачем вищевказаних послуг та протиправного застосування цін і тарифів при обрахуванні плати за них відповідач не надав. За положенням статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Одностороння відмова від зобов`язання, одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100. Згідно з наданим позивачем розрахунком його втрати від інфляції станом на 1 березня 2022 року склали 1 690 грн 32 коп, а три проценти річних від простроченої суми - 648 грн 55 коп (с.а.124-127). Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Відтак, оцінивши наведені у позовній заяві аргументи і надані позивачем докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату комунальних послуг в загальному розмірі 25 581 грн 85 коп. Враховуючи те, що судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , втратили право користування вказаною квартирою відповідно до рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року, відповідач [PERSON] також у вказаній квартирі не зареєстрована, відповідачі не є її власниками та споживачами послуг, які надаються позивачем, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову щодо них. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial