Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просила визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що 09.08.2002 вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.03.2021 розірвано. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . . На даний час син [PERSON] проживає разом з нею. Відповідач сину не допомагає, не бере участі у його житті, усунувся від його виховання. З грудня 2020 року вона утримує та займається вихованням сина самостійно. Існує необхідність визначити судовим рішенням місця проживання дитини разом із матір`ю, що надасть у майбутньому можливість реалізувати позивачу та її сину право на свободу пересування та вибір місця проживання, право на освіту, охорону та соціальний захист дітей. Син має повну прихильність до неї, за місцем проживання сина створені всі належні умови для його фізичного, духовного та морального розвитку. Вони проживають у 3-х кімнатній квартирі, у сина є своє кімната, яка облаштована всім необхідним для його віку і розвитку його інтересів. Встановлення місця проживання дитини разом з матір`ю, буде відповідати інтересам дитини. 01.05.2023 ухвалою Московського районного суду м. Харкова прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. 25.05.2023 ухвалою Московського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність та у відсутність позивача, позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок, про причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника органу опіки та піклування. Зазначає, що Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради підтримує позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, у зв`язку тим, що вона виконує свої батьківські обов`язки, створила належні умови для проживання та розвитку дитини. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 09.08.2002 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.03.2021 розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії паспорта громадянина України, позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, відповідач [PERSON] , , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 16.11.2021, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з копії довідки КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» від 19.05.2023, [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває. Згідно довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 3492, у [PERSON] психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання обов`язків продавця-консультанта відсутні. Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) є фізичною особою-підприємцем та є платником податків, що підтверджується витягом з Реєстру платників податків від 29.01.2021. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування у своєму висновку від 23.05.2023 за № 191 вважає за доцільне визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] . Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого1991року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. За змістом\~статей 160-161 СК України,\~\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої\~статті 161 СК України\~свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня2006року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня2015року). Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з урахування інтересів дитини, враховуючи тривалість проживання малолітньої дитини з матір`ю, забезпечення сталості її соціальних зв`язків з матір`ю, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, чи негативно впливали на його виховання та розвиток, суд\~\~дійшов висновку про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~на відповідача покладаються стягнення судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved