Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України, третя особа: Сьома Київська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна, в якому просить: зняти арешт та заборону на відчуження квартири [ADDRESS] , накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Печерського РУЮ у м. Києві серії АК № 422277 від 20.01.2005 року. В обґрунтування позову позивач послався на те, [INFO] помер [PERSON] , який є батьком для Позивача, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа № 458/2019, спадкоємцем до майна померлого є його син - Позивач. Звернувшись до сьомої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, Позивачу стало відомо, що згідно даних Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на майно покійного [PERSON] , накладено арешт, на підставі виконавчого листа № 2-915/03 від 02.04.2004, стягувач за виконавчим листом - Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району «ПЕЧЕРСЬЖИТЛО», сума що підлягає стягненню 2 984,17 грн. 30.10.2019 на запит Позивача, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району «ПЕЧЕРСЬЖИТЛО» повідомило, що «виконавчий лист №2-915/03 від 02.04.2004 про стягнення із [PERSON] суми боргу у розмірі 2984,17 грн., виконано в повному обсязі. Позивач звернувся до Печерського районного ВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві з проханням зняти арешт, на що отримав відповідь про те що, строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання до архіву становить три роки, а для зняття арешту Позивачу необхідно звернутись до суду з відповідною позовною заявою. За наведених обставин позивач звернувся до суду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 27 серпня 2020 року судом було направлено до Печерського РВДС м.Київ ГТУЮ у м. Києві запит про витребування відомостей щодо стадії виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа № 2-915/03 від 02.04.2004 року в рамках якого накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] за адресою [ADDRESS] та оголошено заборону на його відчуження та відомостей на підставі яких саме матеріалів було накладено арешт на квартиру. 20.10.2020 року від особи, яка не приймала участь у справі, однак її права можуть бути порушені, дружини позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки позивач [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 22.09.2020, серія [NUMBER] , а вказані правовідносини допускають правонаступництва просила провадження цій справі до прийняття спадщини після померлого зупинити та замінити позивача на правонаступника. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2020 року зупинено провадження у цивільній справі № 757/62002/19-ц за позовом [PERSON] до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України, третя особа: Сьома Київська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна - до прийняття спадщини після смерті [PERSON] та залучення до участі у справі правонаступника позивача. 16 вересня 2020 року на адресу суду від Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшов лист, відповідно до якого вказано, що станом на 16.09.2020 року, згідно системи Автоматизованої системи виконавчих проваджень у Відділі не перебуває та не перебувало виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа № 2-915/03 від 02.04.2004 року в рамках якого накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] 02 грудня 2022 року від [PERSON] особи, яка не приймала участь у справі, однак її права можуть бути порушені надійшла заява про поновлення провадження у справі № 757/62002/19-ц за позовом [PERSON] до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України, третя особа: Сьома Київська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року відновлено провадження у справі № 757/62002/19-ц за позовом [PERSON] до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України, третя особа: Сьома Київська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року до участі у справу № 757/62002/19-ц, залучено [PERSON] в якості правонаступника позивача [PERSON] . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року до участі у справу № 757/62002/19-ц, залучено КП УЖГ «Печерськжитло» в якості третьої особи. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року витребувано у КП УЖГ «Печерськжитло» доказів. 05.04.2023 року на адресу суду від правонаступника позивача надійшла заява про доручення доказів. В судове засідання првонаступник позивача не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Разом з цим, в матеріалах справи міститься заява від позивача, про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва, тому в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Окрім цього, до суду від відповідача не було подано жодних документів на спростування доводів позивача. Третя особа 1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася, шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва, проте в матеріалах справи міститься заява від третьої особи Сьомої Київської державної нотаріальної контори про розгляд справи у відсутність представника. Третя особа 2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася, шляхом направлення судових повісток, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Так, відповідно до матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , який є батьком Позивача, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до Інформаційної довідки № КВ-2019, № 30785 від 14.09.2019 року, на день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Довідки № 3423/02/14 від 07.11.2019 року та Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 57125812 від 07.08.2019 року, після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа № 458/2019, спадкоємцем до майна померлого є його син - Позивач. Так, Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.01.2005 року встановлено, що на майно покійного [PERSON] , накладено арешт, на підставі виконавчого листа № 2-915/03 від 02.04.2004, стягувач за виконавчим листом - Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району «ПЕЧЕРСЬЖИТЛО», сума що підлягає стягненню 2 984,17 грн. 30.10.2019 на запит Позивача, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району «ПЕЧЕРСЬЖИТЛО» повідомило, що «виконавчий лист №2-915/03 від 02.04.2004 про стягнення із [PERSON] суми боргу у розмірі 2984,17 грн., виконано в повному обсязі. Позивач звернувся до Печерського районного ВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві з проханням зняти арешт, на що отримав відповідь про те що, строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання до архіву становить три роки, а для зняття арешту Позивачу необхідно звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Так, не зняття державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві арешту з нерухомого майна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , перешкоджає Позивачу (правонаступнику позивача) в оформленні права на спадщину. Крім того, судом встановлено, що 19.09.2020 року відповідно до Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 22.09.2020 року помер Позивач [PERSON] . З довідки № 2931/02-14 від 30.11.2022 року виданої Державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори, вбачається, що до майна [PERSON] , який помер [INFO] , відкрита спадкова справа № 08/2021. Спадкоємцем до майна померлого є його син [PERSON] , його дружина [PERSON] та його син [PERSON] . Так, не зняття державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві арешту з нерухомого майна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , перешкоджає правонаступнику позивача в оформленні права на спадщину. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги Позивача, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. На сьогодні правонаступник позивача, яка прийняла спадщину, має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, безпідставно накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача (правонаступника позивача) у справі, на отримання свідоцтва про спадщину. Згідно зі ст. 1218, ч.5 ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Як вбачається з наданих Позивачем доказів, згідно довідки, виданої Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло», заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 30.10.2019 року - відсутня. Таким чином, на даний час відсутні будь-які стягнення за виконавчим документом з померлого [PERSON] . У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача (правонаступника позивача) на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved