Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

03.02.2023 [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила визнати [PERSON] , [INFO] , який фактично проживав в [ADDRESS] безвісно відсутнім з 01.01.1991. В обгрунтування заяви посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24.06.1988. З чоловіком вони проживали разом за адресою: [ADDRESS] , останній проживав за вказаною адресою без реєстрації місця проживання. Право власності на будинок вона отримала лише у 2004 році, оскільки до того часу він ще будувався, чоловік допомагав їй будувати веранду та погріб під нею. У 1990 році [PERSON] безвісти зник. До цього в нього були проблеми із вживанням спиртних напоїв, що створювало в сім`ї напруження та скандали. Без видимих для неї причин він зник з місця проживання у невідомому напрямку. За цей час вона лише один раз випадково зустріла його у 2002 в м.Гомель Республіки Білорусь. При цьому, ні адреси, ні телефону він їй не залишив, тобто його місцезнаходження їй було невідоме. На даний час визнання її чоловіка [PERSON] безвісно відсутнім необхідне їй для можливості розірвання шлюбу з [PERSON] та отримання одноразової грошової допомоги за загиблого сина. 12.06.2023 від представника заявниці до суду надійшла заява про розгляд справи без участі його та заявниці, подану заяву підтримують та просять її задовольнити. Заінтересована особа: представник Ніжинський міський відділ Державної міграційної служби в судове засідання не з`явилась, надіслали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Заінтересована особа: представник Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного сану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилась, надіслали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснював. Вебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про шлюб (російською мовою) серії [NUMBER] від 24.06.1988 заявниця [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24.06.1988, актовий запис №281 (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.13). З довідки Дружбівської міської ради Шосткинського району Сумської області №02-14/2019 від 28.11.2022 вбачається, що згідно запису в будинковій книзі №2 по в.Дорошівка [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований з 29.03.1984, в тому ж році вибув у невідомому напрямку. На даний час на обліку в органі реєстрації Дружбівської міської ради не перебуває. (а.с.8) Заявниця вказує, що у 1990 році [PERSON] зник з місця проживання у невідомому напрямку. З довідки від 25.11.2022 та листа №20517/124/45-2022 від 25.11.2022 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області вбачається, що заявниця [PERSON] зверталась до Ніжинського РВП з метою відновлення втрачених родинних зв`язків зі своїм чоловіком [PERSON] (а.с.10-12). Відповідно до відповіді Департаменту з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації Пенсійного фонду України за вх.№55487 від 22.03.2023 [PERSON] станом на березень 2023 на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсії не перебуває (а.с.39). Згідно відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України за вх. №1283 від 23.03.2023 за наявними у ДМС даними, інформацію щодо зареєстрованого місця проживання, а також оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я [PERSON] , [INFO] , не встановлено (а.с.41, 43). Із відповіді на запит суду з Єдиного державного демографічного реєстру №574 від 27.03.2023 на [PERSON] вбачається, що за вказаними параметрами особу не знайдено (а.с.42). З відповіді Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного сану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, наданої на запит адвоката, від 07.03.2023 вбачається, що актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , відділом не складався. Перевірку наявності актового запису про державну реєстрацію смерті вищевказаної особи проведено за період з 2017 року по теперішній час, у тому числі по поновленим актовим записам цивільного стану та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.47). Згідно відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за вх. №2374 від 01.06.2023 за інформацією відділів державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівської області, актового запису про державну реєстрацію смерті відносно [PERSON] , [INFO] , складених органами державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівської області не виявлено. Перевірка наявності актового запису цивільного стану проведена по перших та других примірниках актових записів в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівської області, а також за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, про державну реєстрацію смерті за період з 2016 по теперішній час, у тому числі і по поновлених актових записах. За відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про державну реєстрацію смерті відносно [PERSON] , [INFO] , складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України не виявлено (а.с.53-54). Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч.3 ст.43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідності до ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (ст.43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734). Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. На підставі викладеного, суд вважає доведеним, що відносно [PERSON] , [INFO] , немає відомостей про місце його перебування більше одного року, у зв`язку з чим він може бути визнаний безвісно відсутнім з 01 січня 1991, з дати вказаної заявницею, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст.309 ЦПК України. Згідно ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved