Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось із позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» 3 (три) проценти річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 13214,44 грн за кредитним договором та понесені судові витрати в сумі 2 481 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору від 21.03.2008 №432 к-ф між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] останньому було надано кредит у сумі 113000 грн на строк до з 21.03.2008 по 19.03.2038 зі сплатою процентів 16,5. Проте взяті на себе зобов`язання відповідач не виконує, внаслідок чого в період з 10.11.2018 року по 09.11.2021 року утворилась заборгованість за несвоєчасне повернення кредиту та процентів за рішенням суду за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у сумі 13214,44 грн. Ухвалою суду позовна заява ПАТ АБ «Укргазбанк» прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. При подачі позовної заяви позивач просив розгляд справи провести без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача, у відповідності до вимог ч.1\~ст.281 ЦПК України, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, на підставі доказів, наданих позивачем. 06.06.2023 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 21 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» в особі Полтавської філії Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку « Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк « Укргазбанк » у відповідності до п. 1.2. Статуту в редакції зареєстрованій 11.09.2009 та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір № 432 к-ф про надання кредиту в сумі 113 000 грн на строк з 21.03.2008 року по 19.03.2038 рік, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 16,5% річних. 22.01.2010 року Комсомольський міським судом Полтавської області винесено судовий наказ по справі № 2н-49/10, яким стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариство акціонерний банк « Укргазбанк » заборгованість за кредитним договором № 432 к-ф від 21.03.2008 року в сумі 110 086,82 грн. та суму судового збору 580,43 грн. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.07.2016 року, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариство акціонерний банк « Укргазбанк » заборгованість за кредитним договором № 432 к-ф від 21.03.2008 року в сумі 100 290,89 грн. та суму судових витрат 993,09 грн. Згідно розрахунку заборгованості за відповідачем рахується: заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за рішенням суду (3 %річних) за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року (включно) - 3 296,23 грн; сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за рішенням суду за з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року (включно) становить - 9 918,21 грн. Суд вказує, що відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов?язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Здійснивши системний аналіз зазначених норм, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких в судовому засіданні не спростовувалась, самі договори не суперечать діючому законодавству, враховуючи обов`язок позичальника повернути позикодавцеві кошти у встановлений строк, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved