Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

22.03.2023р. [PERSON] через свого представника адвоката Заброднія Є.О. (діє на підставі ордеру від 10.03.2023р. а.с. 13) звернулася з позовною заявою до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності (а.с. 1-2). Ухвалою судді\~від 27.03.2023р.\~відкрито провадження\~по справі\~та призначено\~розгляд в\~порядку спрощеного\~позовного провадження (а.с.\~17). В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що позивачці [PERSON] на праві власності належить трикімнатна квартира загальною площею 62 кв.м, житловою площею 39,9 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстроване 12.11.2008р. Другою Маріупольською державною нотаріальною конторою на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-2381 від 06.11.2008р., що підтверджується інформаційною довідкою від 05.01.2023р. №319608574. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України позивачка була вимушена покинути місце свого постійного проживання в м. Маріуполі Донецької області та переміститись до м. Дубно Рівненської області, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.06.2022р. № 5604-7001309479. Під час вимушеної евакуації правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності позивача на нерухоме майно були втрачені (залишились за зареєстрованим місцем проживання позивача у вказаній квартирі. За відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно позивач не має можливості, розпоряджатися належним їй нерухомим майном з огляду на приписи чинного законодавства. Друга маріупольська державна нотаріальна контора здійснювала діяльність на території м. Маріуполь Донецької області, яке є на тепер тимчасово окупованим російською федерацією. Був направлений адвокатський запит до Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Харків) про надання інформації. Листом Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Харків) від 21.11.2022р. вих. № 14199/33365/17/22/06.3 повідомлено, що наказом Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Харків) від 10.03.2022р. № 1074/к встановлено простій в роботі Другої маріупольської державної нотаріальної контори з 10.03.2022р. до припинення чи скасування воєнного стану в Україні. Документи, напрацьовані у Другій маріупольській державній нотаріальній конторі за період з 1994 року по лютий 2022 року, не передавались до Донецького обласного державного нотаріального архіву та не були вивезені з адреси розташування державної нотаріальної контори. Місцезнаходження архіву нотаріальної контори невідомо. У зв`язку з тим, що доступ до нотаріальних документів, напрацьованих у Другій маріупольській державній нотаріальній конторі, відсутній, є неможливим отримання дублікатів документів. Отже, позивачка вжила всі заходи для позасудового вирішення спору, але враховуючи форс-мажорні обставини отримати від органів нотаріату України дублікат втраченого правовстановлюючого документа немає можливості. Відтак позивач позбавлена можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй нерухомим майном, що відповідно зумовлює необхідність встановлення права власності на майно в судовому порядку. На підставі викладеного, просила визнати за [PERSON] право власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 62,0 кв.м, житловою площею 39,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача\~ адвокат\~Забродній Є.О. у судове засідання надав заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, не наполягав на розподілі судових витрат в сумі 1073,60 грн. (а.с. 35, 39). Представник відповідача\~ Маріупольської\~міської ради\~Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся судом неодноразово належним чином (а.с. 19, 2130, 33, 34). З огляду на належне повідомлення сторін та відсутність клопотань про перенесення судового засідання на іншу дату, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін (їх представників), за наявними в матеріалах справи доказами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить трикімнатна квартира загальною площею 62 кв.м, житловою площею 39,9 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстроване 12.11.2008р. Другою Маріупольською державною нотаріальною конторою на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-2381 від 06.11.2008р., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.01.2023р. № 319608574 (а.с. 6). Згідно із Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», Маріупольський район Донецької області, у тому числі м. Маріуполь, тимчасово окупований російською федерацією. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України позивачка [PERSON] виїхала з м. Маріуполя. Згідно із довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.06.2022р. № 5604-7001309479 переміщена до м. Дубно Рівненської області. Як вказує позивачка, під час вимушеної евакуації правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності позивача на нерухоме майно були втрачені (залишились за зареєстрованим місцем проживання позивача у вказаній квартирі. На адвокатський представника позивачки листом Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Харків) від 21.11.2022р. вих. № 14199/33365/17/22/06.3 повідомлено, що наказом Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Харків) від 10.03.2022р. № 1074/к встановлено простій в роботі Другої маріупольської державної нотаріальної контори з 10.03.2022р. до припинення чи скасування воєнного стану в Україні. Документи, напрацьовані у Другій маріупольській державній нотаріальній конторі за період з 1994 року по лютий 2022 року, не передавались до Донецького обласного державного нотаріального архіву та не були вивезені з адреси розташування державної нотаріальної контори. Місцезнаходження архіву нотаріальної контори невідомо. У зв`язку з тим, що доступ до нотаріальних документів, напрацьованих у Другій маріупольській державній нотаріальній конторі, відсутній, є неможливим отримання дублікатів документів (а.с. 7). Відтак, позивачка не може отримати від органів нотаріату України дублікат втраченого правовстановлюючого документа. Тим самим позбавлена можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй нерухомим майном. Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч.\~2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.\~317 ЦК України\~передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так на підставі ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності із ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Враховуючи обставини справи, те, що позивачка позбавлена можливості відновити оригінал правовстановлюючого документу на належне їй нерухоме майно, отримати дублікат правовстановлюючого документу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачка не наполягала на розподілі судових витрат у розмірі 1073,60 грн., про що її представник надав відповідну заяву (а.с. 35). На підставі викладеного,

Outcome: approved