Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05.03.2021 року. Дітей від шлюбу не мають. До реєстрації шлюбу він з відповідачкою декілька років проживали однією сім`єю. З роками відносини між ними погіршилися і в їх сім`ї так і не склалися відносини взаєморозуміння, взаємодопомоги, поваги та любові, які є основою шлюбу. Жінка почала вимагати, щоб я оформив на неї житловий будинок , який він отримав у спадщину від батьків, інакше вона його кине. Він не погодився, та вона пішла від нього проживати в свою квартиру, яка належить їй на праві власності. Деякий час відповідачка проживала окремо, потім повернулася, але подальше спільне проживання однією сім`єю не налагодилося, вони зрозуміли, що сім`я розпалась, жінка знову пішла від нього. З часом, йому стало відомо, що вона проявляє подружню невірність і зустрічається з іншими чоловіком. 17.03.2023 року вони вдвох звернулися до Синельниківського міськрайонного відділу ДРАЦ з заявою про розірвання шлюбу, а 18.04. відповідачка не з`явилася для розірвання шлюбу у добровільному порядку, тому він вимушений звернутися з позовом до суду. В березні та квітні 2023 року його двічі оперували, а жінка його навіть не провідала. Коли він перебував у лікарні, вона вивезла з будинку побутову техніку, і тим самим продемонструвала, що сім`я їх розпалася остаточно, і вони один одному чужі люди. Тому вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить його інтересам. У зв`язку з цим, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою та стягнути з відповідачки судові витрати по сплаті судового збору. Позивач в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище : « [PERSON] ». Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме : копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , згідно якого 05.03.2021 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : « [PERSON] », та іншими матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як законно обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. Крім того, згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн., то у відповідності до вимог ст.142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що відповідно становить 536,80 грн., а також враховуючи приписи ст.141 ЦПК України - здійснити стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 536,80 грн., що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved