Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач 20 квітня 2023 року звернувся до Любашівського районного суду Одеської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про захист честі гідності, зобов`язання спростування поширеної недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди в сумі 500000 грн. та судових витрат. В обгрунтування своїх вимог позивач вказує, що він проживав з 2004 року в зареєстрованому шлюбу з відповідачем. З грудня 2009 року вони припинили спільне проживання. [INFO] відповідач народила дитину [PERSON] , батьком якої в актовому записі про її народження був записаний він, так шлюб між ними не був розірваний. В 2013 році шлюб між ними був розірваний, а також 11 березня 2013 року рішенням Любашівського районного суду Одеської області відомості про його батьківство відносно [PERSON] , [INFO] , виключено. Однак, відповідачка не внесла зміни до свідоцтва про народження дитини і він у вказаному свідоцтві зазначений батьком. Односельці між собою говорять, що він є батьком дитини [PERSON] , а також відповідачка надає відомості в школу про батьків [PERSON] та зазначає його батьком. В даний час в нього є сім`я і через поширення відповідачкою неправдивих відомостей про його батьківство в нього постійно виникають сварки. В зв`язку з поширенням вказаних неправдивих відомостей про його батьківство йому заподіяно моральної шкоди, яка виразилась в моральних стражданнях та переживаннях, оскільки відповідачка принизила його перед односельчанами, йому доводилось виправдовуватись перед односельчанами. В школі в графі батько дитини [PERSON] зазначені його анкетні дані. Тому просив визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його честі гідності та недоторканості інформацію, розповсюджену відповідачкою в школі щодо його батьківства відносно [PERSON] , зобов`язати її спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом виключення відомостей про нього як батька [PERSON] із свідоцтва про народження, стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та його представник надали аналогічні пояснення та просили задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на слідуюче. Відповідач пояснила, що дійсно перебувала в зареєстрованому шлюбі із позивачем. В період шлюбу в них народилось двоє дітей. В 2009 році вони припинили спільне проживання. [INFO] вона народила дитину [PERSON] . Біологічним батьком дитини є [PERSON] , про що всім відомо, в тому числі і позивачу. Так як шлюб між ними розірвано не було, у відділі реєстрації актів цивільного стану, батьком дитини записали позивача. Після подання позову та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини [PERSON] , вона звернулась до відділу ДРАЦСу і в актовому запису про народження дитини виключено відомості про батька [PERSON] , а відомості про батька внесені за її вказівкою. ЇЇ прізвище « [PERSON] », тому вона і вказана прізвище батька « [PERSON] », старші діти мають по батькові « [PERSON] », тому вказала ім`я батька « [PERSON] ». По батькові в графі батько « [PERSON] » записали працівники ДРАЦСу. Вона ніде не поширювала відомості, що позивач є батьком [PERSON] , в школу надавала свідоцтво про її народження. Процесуальні дії у справі. 01 травня 2023 року ухвалою судді Любашівського районного суду Одеської області Вужиловського О.В провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правила спрощеного позовного провадження. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 березня 2013 року видно, що [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис № 23 від 17 жовтня 2011 року, її батьками вказані: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 9). Із рішення Любашівського районного суду Одеської області від 11 березня 2013 року видно, що відомості про батьківство [PERSON] з актового запису про народження № 23 від 10.11.2011 року виключено (а.с. 10). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00024183988 від 09 жовтня 2019 року видно, що відомості до актового запису № 23 від 10 листопада 2011 року про батька дитини [PERSON] внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 38). Із Класних журналів Зеленогірського ліцею за 1-4 класи видно, що батьком дитини [PERSON] вказаний [PERSON] , а також [PERSON] (а.с. ). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Вислухавши сторони, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Частина 4 статті 32 Конституції України гарантує кожному судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї родини та права вимагати вилучення такої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої збором, зберіганням та розповсюдженням такої недостовірної інформації. Відповідно до\~ст. 68 Конституції України\~кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У відповідності до ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: зокрема честь, гідність і ділова репутація; а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Згідно зі\~ст. 297 ЦК України\~кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про інформацію" під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. При вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації суд повинен забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Важливим при визначенні інформації неправдивою є введення законодавцем презумпції добропорядності, яка означає, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Також слід звернути увагу, що при визначенні недостовірності інформації важливу роль відіграє те, чи носить ця інформація фактичний чи оціночний характер. Відмінність тут полягає в тому, що критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження не можуть бути підставою для задоволення вимог про спростування, оскільки примушення до спростування оціночних суджень порушило б гарантоване Конституцією України, міжнародно-правовим актами право на вираження думок і поглядів і призвело б до встановлення опосередкованої цензури, що заборонено ст.15 Конституцією України. Існування фактів можливо довести, тоді як правдивість оціночних суджень доведенню на підлягає. Згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною,покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення такої інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначати характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичними твердженням, чи оціночним судженням. У відповідності до положень\~ст. 277 ЦК України\~фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Постановою Пленуму Верховного Суду України №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року пунктом 15 передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-якій спосіб; б) поширення інформації стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до\~статей 122,\~124,\~126\~і\~127\~цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Позивач, заперечуючи своє батьківство відносно дитини [PERSON] , скористався своїм правом і відносно до рішення Любашівського районного суду Одеської області від 11 березня 2011 року його задоволено та виключено з актового запису відомості про нього як батька дитини [PERSON] . Статтею 135 СК України врегулювано питання про запис про батьків дитини, якщо батьківство, материнство не встановлене. Так, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Після ухвалення рішення суду про виключення відомостей про батька [PERSON] , відповідач звернулась до органів ДРАЦСу та внесла зміни до актового запису про народження [PERSON] , а саме виключено відомості про батька дитини [PERSON] та внесено відомості про батька за її вказівкою [PERSON] , що є її правом, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00024183988 від 09 жовтня 2019 року, з якого видно, що відомості до актового запису № 23 від 10 листопада 2011 року про батька дитини [PERSON] внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 38). За таких обставин, зазначення в класних журналах Зеленогірського ліцею за 1-4 клас відомостей про батька [PERSON] [PERSON] судом не може бути визнано як поширення недостовірної інформації, так як [PERSON] зазначений батьком дитини [PERSON] за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України у актовому записі про її народження, на підставі якого було видане свідоцтво про народження, яке надано до ліцею. Крім того, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що хтось із односельців їй говорив, що позивач є батьком [PERSON] , однак вона відмовилась назвати особу, яка це їй повідомила. Відтак вказані свідчення не можуть бути прийняті до уваги судом, так як неможливо допитати особу, яка поширила вказану інформацію. Він відповідачки вона взагалі ніколи не чула поширення відомостей про батька дитини, а їй відомо, що біологічним батьком дитини є [PERSON] . Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що ніколи не чули ні від кого, щоб відповідачка говорила, що [PERSON] є донькою позивача, а навпаки відповідачка вказує, що батьком [PERSON] є [PERSON] , який відвідує дитину і визнає себе батьком. Свідок [PERSON] пояснила, що вона знає що її батьком є [PERSON] , який приїжджає до неї. [PERSON] не являється її батьком, про що її повідомила відповідачка. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено факт поширення недостовірної інформації стовно його батьківства відносно [PERSON] , а також спричинення вказаними діями йому моральної шкоди, що є його процесуальним обов`язком відповідно до ст.ст. 81, 277 ЦПК України, а тому в задоволенні позовних вимог належить відмовити в повному обсязі. Розподіл судових\~витрат між\~сторонами. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимог [PERSON] залишено без задоволення, а тому понесені ним судові витрати відшкодуванню не підлягають. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed