Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що в травні 2020 року між ними, [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] було досягнуто угоди на продаж належних їм часток у спільній сумісній власності квартири [ADDRESS] , який складається з квартири [ADDRESS] : житловий будинок «А-1» загальною площею 83,8 кв.м., житловою 31,4 кв.м., вспоміжною 43,1 кв.м., площею неопалювальних приміщень 9,3 кв.м., «а-1» прибудова, «ак» ганок, «А- 11» прибудова, «1/2 Б-1» частина сараю, «В-1, Д-1» сараї, «Г-1» гараж, «П» погріб, «У-1» вбиральня, «№1» хвіртка, «№2» паркан. В травні 2020 року ми уклали договір купівлі-продажу, в простій письмовій формі. На підтвердження наміру придбати нерухоме майно, позивач в день підписання договору купівлі-продажу передала продавцям грошові кошти у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень за частки у спільній сумісній власності, які належать [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку за адресою [ADDRESS] , житловий будинок «А-1» загальною площею 83,8 кв.м., житловою 31,4 кв.м., вспоміжною 43,1 кв.м., площею неопалювальних приміщень 9,3 кв.м., «а-1» прибудова, «ак» ганок, «А- 11» прибудова, «1/2 Б-1» частина сараю, «В-1, Д-1» сараї, «Г-1» гараж, «П» погріб, «У-1» вбиральня, «№1» хвіртка, «№2» паркан. В розписці доданій до договору продавці [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що отримали грошові кошти у повному обсязі і претензій до позивача не мають. Таким чином, позивач вважає, що фактично 17.05.2020 року відбулось підписання та повне виконання договору купівлі-продажу належних [PERSON] та [PERSON] частин житлового будинку за адресою [ADDRESS] . В свою чергу, продавці [PERSON] та [PERSON] зобов`язались до 17 червня 2020 року підготувати відповідні оригінали документів на належні їм частини житлового будинку, які є необхідними для подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна. 17 червня 2020 року, вони домовились з продавцями [PERSON] та [PERSON] про зустріч в нотаріальній конторі для посвідчення їх договору купівлі-продажу, однак вони до нотаріальної контори не з`явились, і на подальші вимоги позивача та на телефонні дзвінки не реагують. Вище вказаним житловим будинком за адресою [ADDRESS] , позивач користується та розпоряджається з 17.05.2020 року по теперішній час, але зареєструвати його на себе не має можливості. Враховуючи данні факти, вважає, що в результаті укладення вказаного вище договору купівлі-продажу позивач фактично набула право власності на нерухоме майно: житловий будинок за адресою [ADDRESS] . З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що майно належить їй на праві власності, тому звертається з позовом до суду оскільки інших способів захисту свого порушеного матеріального права не бачить. У судове засідання позивач та відповідачі не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язовується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 638 ЦК України, передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Усі істотні умови договору були використані обома сторонами, що підтверджується фактичними обставинами справи. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved