Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

Позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08 лютого 2007 року між позивачем Закритим акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DZL0GK00770026, згідно якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 25\~000,00 доларів США на термін до 07 лютого 2027 року, а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених договором. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором № DZL0GK00770026 між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладений договір поруки. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 25000,00 доларів США, але відповідач свої зобов`язання не виконав, не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв`язку із зазначеним відповідач [PERSON] станом на 29.07.2022 року має заборгованість 84417,36 доларів США, яка складається з: 6\~720,32 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 16\~555,51 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5\~750,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 55\~391,53 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 84\~417,36 доларів США та судові витрати в розмірі 46\~294,48 грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились, причини неявки до суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду 12 вересня 2022 року відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 08 лютого 2007 року між позивачем Закритим акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DZL0GK00770026. Відповідно до п.п. 7.1 кредитного договору банк зобов`язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 08 лютого 2007р. по 07 лютого 2027 р. включно, у вигляді не поновлюваної лінії (далі «Кредит») у розмірі 29 500,00 доларів США на наступні цілі: 25000,00 доларів США на придбання квартири, а також у розмірі 4500,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмір 1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в Період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11. даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2. даного Договору. Періодом сплати вважати період з «20» по «25» число кожного місяця. Щомісяця в Період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 328,18 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. В матеріалах справи міститься заява на видачу готівки №01 від 09.02.2007 року на суму 25\~000,00 доларів США (отримувач: [PERSON] ; призначення платежу видача кредита на покупку квартири згідно кредитного договору № DZL0GK00770026 від 08.02.2007 року). Судом встановлено, що 08 лютого 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № DZL0GK00770026/1 в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № DZL0GK00770026 від 08.02.2007 року. У встановлені договором строки відповідач [PERSON] не виконав умови кредитного договору № DZL0GK00770026 від 08.02.2007 року щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № DZL0GK00770026 від 08.02.2007 року [PERSON] станом на 29.07.2022 року має заборгованість у розмірі 84417,36 доларів США, яка складається з: 6\~720,32 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 16\~555,51 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5\~750,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 55\~391,53 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Частиною першою\~статті 626 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Згідно\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом частини першої\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (не належне виконання). Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.п. 4.1. кредитного договору № DZL0GK00770026 від 08.02.2007 року при порушенні позичальником будь-якого зобов`язання, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 даного Договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Спалата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Згідно вимог статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі\~статтею 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно діючого законодавства солідарна відповідальність відповідно до ч.1, 2 ст.543 ЦК України, передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Отже, судом встановлено, що боржником [PERSON] не виконануються вчасно зобов`язання, визначені договором, порушені умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. У відповідності до ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що відповідачами не надано доказів на спростування заявленої позивачем суми заборгованості за Кредитним договором. Враховуючи, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку не повернув фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти, що свідчить про порушення прав позивача, суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом (тілом кредиту) та заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом, то вони на думку суду задоволенню не підлягають, оскільки умовами укладеного між сторонами кредитного договору не було передбачено сплату відповідачем комісії. Умовами зазначеного договору було передбачено сплату позивальником банку винагород за надання фінансового інструменту (п.7.1 договору), однак таких вимог банком суду не заявлялось. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, суд приходить до висновку про часткове задоволення. А саме, ураховуючи обставини справи, те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та виходячи із визначених ст. 129 Конституції України та ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру пені до 6\~720,32 доларів США. Щодо стягнення заборгованості в іноземній валюті суд зазначає наступне. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність». Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК України). Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18. Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»). Таким чином, максимальний розмір пені пов`язаний із розміром облікової ставки Національного банку України оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні. При цьому суд враховує, що умовами кредитного договору (п.4.1) передбачено, що у випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.\~ Станом на 05.06.2023 р. (день винесення рішення) згідно курсу НБУ 1 долар США еквівалентний 36,5686 грн.. В зв`язку із цим з відповідачів підлягає до стягнення пеня в розмірі 245\~752,69 грн. (6\~720,32 доларів США х 36,5686грн. = 245\~752,69 грн.). Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 16\~450,76\~грн.\~(46\~294,48* 1\~096\~717,04/3\~086\~298,68). На підстав вищевикладеного,

Outcome: partial