Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

18.01.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 05.04.2023 провадження у справі було зупинено у зв`язку з наданням подружжю [PERSON] та [PERSON] строк для примирення до 05 червня 2023 року. Ухвалою суду від 06.06.2023 провадження у справі було поновлено та справу призначено до судового розгляду на 21.06.2023. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначила,\~що 23серпня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 23 серпня 2019 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, зроблено відповідний запис за №324. Далі в позові зазначила, що від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З позову слідує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння щодо ведення спільного господарства, виховання дитини, внаслідок чого виникали постійні сварки, Позивач вказує, що відповідач застосовував до неї фізичну силу та погрози щодо її застосування. Наразі сторони разом не проживають. З 31.05.2022 року між позивачем та відповідачем шлюбні відносини припинені. Ці обставини привели до того, що позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. Подальше спільне\~життя та\~збереження шлюбу,\~на думку\~позивача,\~неможливе,\~так як\~це суперечить\~її інтересам.\~Спору щодо\~поділу майна\~не має. В результаті позивач прийшла до остаточного висновку, що поновлення шлюбних відносин між нею та відповідачем неможливе, почуття кохання втрачено. Прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 23 серпня 2019 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, запис за №324. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, 20.06.2023 через канцелярію суду надала заяву в якій прохала розглянути позов за її відсутності, наполягала на задоволенні її позовних вимог, вказала відомості щодо прізвища, яке вона бажає залишити після розірвання шлюбу та зазначила, що вона не є вагітною. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, 21.06.2023 через канцелярію суду надав заяву, в якій заперечував стосовно розірвання шлюбу, зазначив про невизнання позову, просив надати повторно строк на примирення. Відзиву на позов не надав, вказав на те, що позивач з січня 2023 року вагітна. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за таких підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорта громадянина України серії № [NUMBER] від 24.10.2019 виданого органом 2316, позивач [PERSON] на родилася [INFO] в м. Запоріжжі (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 23.08.2019 року, гр. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 23 серпня 2019 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 324. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.05.2020, гр. [PERSON] народився [INFO] в м. Запоріжжя, про що складено відповідний актовий запис № 384. Батьками дитини зазначені сторони по справі (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між сторонами припинилися 31.05.2022 року. На теперішній час, відносин, які притаманні подружжю, сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично мешкають за різними адресами. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою суду 05.04.2023 року за клопотанням відповідача було надано строк на примирення до 05.06.2023. Після сплину вказаного строку позивач наполягала на розірванні шлюбу. Зі свого боку відповідач посилався на те, що позивач з її слів вагітна. Останнє спростовується заявою позивача від 20.06.2023, яку вона особисто складала в приміщенні суду та надала для долучення до справи. Крім того, позивач як на одну з підстав для розірвання шлюбу в позові зазначила про застосування до неї фізичної сили з боку відповідача. Так, судом з відкритих джерел, зокрема, з Єдиного державного реєстру судових рішень було встановлено наявність кримінального провадження відносно відповідача, за яким він обвинувачувався за ч. 1 ст. 126 КК України та відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/1071/20 від 07.06.2022 останнє було закрите у зв`язку з примирення з потерпілою [PERSON] , що не є реабілітуючими підставами. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідач позовні вимоги не визнав, заперечував стосовно розірвання шлюбу, просив повторно надати строк для примирення. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень суду не надав, так само як і на підтвердження того, що він знаходиться у відрядженні за межами України. В судові засідання жодного разу особисто не прибув. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу позивач категорично проти примирення заперечувала та просила розірвати шлюб. Відповідно до положень\~ст. 51\~Конституції України, ч. 1\~ст. 24\~СК України\~шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини\~у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23\~Міжнародного пакту про громадянські і політичні права\~жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий шлюб не може мати місце, а право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя неможливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу.\~Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно із положеннями ст.\~18\~ч. 2 п. 3, ст. ст.\~51,\~56\~ч. 3, ст.110\~ч. 1\~СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Питання щодо подальшого місця проживання дитини та її виховання обома батьками може бути вирішено за відповідним зверненням одного з них в іншому провадженні. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в своїй заяві від 06.03.2023 зазначила, що вона просить після розірвання шлюбу відновити їй для подальшого іменування дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.40). Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.2 п.1 ст.141 ЦПК розподіл судових витрат між сторонами у разі задоволення позову покладається на відповідача. В позові позивач просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч.4 ст.268 ЦПК України. Згідно ч.5 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Outcome: approved