Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість в розмірі 7256,17 грн. за кредитним договором б/н від 13.04.2010р. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , мала кредитну заборгованість перед банком, яка на день смерті позичальника складала 7256,17 грн. Відповідач є спадкоємцем померлого і не відмовлявся від спадщини. Оскільки відповідач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , то він має і відшкодувати заборгованість померлого перед банком, внаслідок чого банк звернувся до суду з цим позовом. Від відповідача заперечень проти позову не надходило. 10.02.2023р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заклопотанням представника позивача ухвалою від 13.02.2023р. судом витребувано: у Центру надання адміністративних послуг міста Черкаси довідку про склад сім`ї [PERSON] та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на дату смерті померлої, тобто станом на [INFO] ; у Другої черкаської\~державної нотаріальної\~контори належним чином завірену копію спадкової справи після [PERSON] , яка померла [INFO] . 23.02.2023р. до суду надійшов лист Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 22.02.2023р. №2539-01-21 з інформацією про перелік осіб, які зареєстровані станом на 22.02.2023р. в одному помешканні разом з померлою [PERSON] .. 08.03.2023р. на адресу суду надійшов лист Другої черкаської державної нотаріальної контори від 22.02.2023р. за вих. №318/01-16, в якому було зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена у приватного нотаріуса Степаненко А.М. За клопотанням представника позивача ухвалою від 09.08.2023р. судом витребувано у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 31.03.2023р. від приватного нотаріуса Степаненко А.М. до суду надійшла копія спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] 18.04.2023р. судом закрите підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання та шляхом розміщення повідомлення про виклик до суду через веб-портал суду, про причини неявки не повідомив. На підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. У зв`язку з цим за наслідками розгляду справи судом ухвалюється заочне рішення, яке може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. В судовому засіданні 22.05.2023р. представник позивача Галасун Я.О., яка діє на підставі довіреності №6238-К-О від 03.08.2021р., підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві. За клопотанням представника позивача в судовому засіданні було оголошено перерву до 30.05.2023р. 29.05.2023р. від представника позивача Савіхіна А.М., яка діє на підставі довіреності №2041-К-Н-О від 10.08.2022р., на адресу суду надійшло клопотання про залучення як правонаступника по справі [PERSON] . У задоволенні відповідного клопотання судом було відмовлено про що постановлено відповідну ухвалу від 30.05.2023р. В судове засідання 30.05.2023р. сторони не з`явились, про причини неявки не повідомили. Натомість з огляду на положення ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 13.04.2010р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір, на підставі заяви останньої /а.с. 35/, за яким 14.09.2010р. позивач (кредитодавець) надав [PERSON] (позичальник) банківську кредитну картку на умовах «Універсальна». 19.03.2014р. [PERSON] отримала у АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку на умовах «Універсальна GOLD» з кредитом у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 15.02.2018р. для використання банківських послуг та кредитних коштів [PERSON] було видано кредитну картку № [NUMBER] із строком дії до грудня 2021 /а.с. 62/. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 171/. У зв`язку з її смертю відкрилась спадщина на належне померлій майно. До склад спадщину входить, зокрема, однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , та чотирьохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , які належали померлій на праві приватної власності. Станом на 30.06.2021р. розмір заборгованості по тілу кредиту по кредитній картці № [NUMBER] на ім`я [PERSON] складав 7256,17 грн., що підтверджується випискою про рух коштів по картковому рахунку /а.с. 19-33/. На момент смерті [PERSON] разом з нею в одному помешканні проживав її син [PERSON] /а.с. 96, 97/. 27.06.2022р. позивачем надіслано до Другої черкаської державної нотаріальної контори претензію кредитора на суму 7260 грн. до спадкоємців [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с. 70/. Відповідна претензія була направлена державним нотаріусом до призваного нотаріуса Степаненко А.М., в якого на момент надходження претензії вже було заведено спадкову справу №43/2021 /а.с. 71/. 17.08.2022р. позивачем направлено відповідачу лист-претензію з вимогою сплатити заборгованість померлої [PERSON] в розмірі 7256,17 грн. /а.с. 73-75/. Згідно матеріалів спадкової справи №43/2021/а.с.164-202/, за період життя [PERSON] склала заповіт від 21.01.2021р., яким заповідала все своє майно [PERSON] .. [PERSON] прийняла у встановленому законом порядку спадщину після смерті [PERSON] . Оскільки до складу спадщини входило дві квартири, то [PERSON] 01.08.2022р. отримала два свідоцтва про право на спадщину за заповітом згідно яких набула у власність по 3/4 частки кожної квартири /а.с. 193, 196/, що обумовлено тим, що відповідач на момент смерті спадкодавця проживав разом з нею, є спадкоємцем першої черги і має право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки має статус інваліда з дитинства, ІІІ група інвалідності довічно. Відповідач не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та не отримував свідоцтв про право на спадщину за законом. 03.08.2022р. приватним нотаріусом Степаненко А.М. повідомлено [PERSON] про претензію АТ КБ «ПриватБанк» щодо наявного перед банком боргу [PERSON] у сумі 7260 грн. /а.с. 202/. До теперішнього часу заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором б/н від 13.04.2010р. в розмірі 7256,17 грн. залишається не погашеною, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, між сторонами існує спір щодо виконання зобов`язань в порядку правонаступництва, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК). Надаючи оцінку доводам учасників справи в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Частиною першою статті 526 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тлумачення статті 526 ЦК свідчить, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1281 ЦК спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Статтею 1282 ЦК визначено обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Тлумачення статті 1281 ЦК свідчить, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів, а отже пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що померла [PERSON] на момент своєї смерті мала невиконане грошове зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 7256,17 грн., яке складається з розміру використаних померлою кредитних коштів, а отже відповідно до ст. 1218 ЦК таке зобов`язання входить до складу спадщини померлого. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] (3/4 частки) та відповідач (1/4 частка) на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК, оскільки він не заявив про відмову від спадщини і відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК має право на обов`язкову частку у спадщині. Таким чином, ці спадкоємці успадкували і борги спадкодавця у відповідних частках, а відтак відповідач отримав у спадок обов`язок з виконання 1/4 частини кредитного зобов`язання [PERSON] перед позивачем, що складає 1814,04 грн. (7256,17 грн. : 4). Одночасно суд звертає увагу, що іншу частину кредитного зобов`язання [PERSON] перед позивачем успадкувала [PERSON] , а отже покладання на відповідача тягаря повної відповідальності за кредитним зобов`язанням [PERSON] перед позивачем суперечитиме положенням ч. 1 ст. 1282 ЦК. Надаючи оцінку обставинам справи щодо вартості успадкованого відповідачем майна та його співвідношення з часткою успадкованого відповідачем боргового зобов`язання [PERSON] перед позивачем слід звернути увагу, що у постанові Верховного Суду від 24.11.2021р. у справі №615/473/20 зазначено, що: «одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна». По обставинам справи судом встановлено, що відповідач успадкував після смерті матері 1/4 частку однокімнатної квартири та 1/4 частку чотирьохкімнатної квартири. Будь-яких обставин, які б свідчили, що вартість такого майна менша ніж 1814,04 грн., судом не встановлено. Також судом встановлено, що позивачем із дотриманням строків, передбачених ст. 1281 ЦК направлено відповідачу претензію щодо погашення заборгованості померлої перед банком. До того ж сам розмір такої заборгованості розрахований вірно, оскільки відповідна заборгованість виникла внаслідок активного використання кредитної картки померлою [PERSON] і несвоєчасним виконанням зобов`язання із повернення кредитних коштів. За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в межах суми 1814,04 грн. є обґрунтованими та правомірними, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2684 грн. /а.с. 1/. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в межах суми 1814,04 грн., що складає 25% від ціни позову, то на підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача необхідно відшкодувати 1/4 частку судових витрат, що складає 671 грн. (2684 грн. : 4). На підставі вищевикладеного і

Outcome: partial