Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

11.08.2021 [PERSON] надіслала до Дергачівського районного суду Харківської області позов до відповідача, у якому просила здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя автомобіля Mercedes-Benz [NUMBER] , спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, д.н.з. [NUMBER] , синій, двигун [NUMBER] куб.см, 2004 року випуску, шляхом стягнення з відповідача на її користь компенсації за належну їй 1/2 частку вказаного автомобіля в розмірі 241\~511 грн 40 коп. У обґрунтування позову зазначила, що 17.02.2017 між нею та відповідачем було укладено шлюб, під час якого вони придбали автомобіль Mercedes-Benz Aсtros 2532L, який є об`єктом спільної сумісної власності. Станом на час придбання автомобіля його вартість становила близько 18\~000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 09.08.2021 року складало 483022,80 грн, таким чином, з урахуванням рівних часток подружжя на спільне майно, на її користь слід стягти компенсацію 1/2 частки спірного автомобіля, яка складає 241\~511,40 грн. Дана справа надійшла у провадження судді Дергачівського районного суду Харківської області Калмикової Л.К. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 619/4010/21 між суддями Дергачівського районного суду Харківської області від 11.08.202 року (т. 1 а.с. 16). Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дергачівського районного суду Харківської області від 05.10.2021 року, призначеного у зв`язку зі звільненням у відставку судді [PERSON] , у провадженні якої вона перебувала, справа № 619/4010/21 надійшла на розгляд судді Кононихіної Н.Ю. (т. 1 а.с. 20, 21). 08 жовтня 2021 року ухвалою суді Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву залишено без руху, на виконання вимог якої 26.10.2021 позивач усунула зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви (т. 1 а.с. 22-23, 26). 28 жовтня 2021 року ухвалою суді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 619/4010/21; витребувано докази з Регіонального\~сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області\~ (т. 1 а.с. 32-34). 24 листопада 2021 року відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому він позов [PERSON] про поділ спільного майна подружжя визнав у частині стягнення з нього на користь позивача за належну їй 1/2 частку спірного автомобіля грошової компенсації в розмірі 125\~937,00 грн. В обґрунтування відзиву зазначив, що вищевказаний автомобіль дійсно придбано під час шлюбу, а тому він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Однак, вартість автомобіля\~Mercedes-Benz Aсtros 2532L вказана позивачкою в розмірі 483022,80 грн, не відповідає дійсності, скільки в оцінці взято ціну аналогічного транспортного засобу, що пропонується в середньому по Україні. Ринкова вартість спірного автомобіля, відповідно до акту № 10/112021Р про оцінку транспортного засобу автомобіля\~Mercedes-Benz Aсtros 2532L, р/н [NUMBER] від 12.22.2021, врахування дійсного стану спірного автомобіля, його технічних характеристик на момент огляду складає 251874,00 грн (т. 1 а.с. 47-49). 02.12.2021 позивачем до суду подано заперечення на відзив [PERSON] , в якому вона не погодилась з визначеною відповідачем ринковою вартістю автомобіля\~Mercedes-Benz Aсtros 2532L в розмірі 251874,00 грн та з твердженням позивача про придбання автомобіля за його особисті кошти й на кошти його родичів для забезпечення його професійних потреб як водія, оскільки дані обставини не підтвердженні жодними доказами (т.1 а.с. 73-91). 07.12.2021 року позивачем подано до суду уточнену позовну заяву, в якій вона просила: в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя автомобіля Mercedes-Benz [NUMBER] , спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, д.н.з. [NUMBER] , синій, двигун [NUMBER] куб.см, 2004 року випуску, набутого під час шлюбу за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] , стягнути з відповідача на її користь компенсацію за належну їй 1/2 частку вказаного автомобіля в розмірі 241\~511,40 грн; та в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя доходів, які були отримані відповідачем як фізичною особою підприємцем, але з використанням спільного майна подружжя автомобіля Mercedes-Benz Aсtros 2532L, спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, д.н.з. [NUMBER] , стягнути з відповідача на її користь частину чистого доходу відповідача, отриманого ним за період з жовтня по грудень 2019 року та за 2020 рік у розмірі 574\~735 грн 42 грн (т. 1 а.с. 93-102). Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 28.12.2021 року задоволено заяву судді Кононихіної Н.Ю. про самовідвід у даній справі (т. 1 а.с. 134). Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дергачівського районного суду Харківської області від 29.12.2021 року, справа № 619/4010/21 надійшла на розгляд судді Нечипоренко І.М. (т. 1 а.с. 137). Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 04.01.2022 року справу № 619/4010/21 за позовом\~\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення компенсації в порядку поділу майна подружжя та стягнення частини доходу відповідача прийнято до провадження й призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (т. 1 а.с. 138). 26 січня 2021 року [PERSON] подано до суду відзив на уточнену позовну заяву від 03.12.2021, в якому відповідач уточнені позовні вимоги визнав в частині стягнення з нього на користь позивача грошової компенсації за належну їй 1/2 частку спірного автомобіля. Однак відповідач не погоджується з визначеним розміром вартості спірного майна, вважає його завищеним й таким, що не відповідає дійсній ринковій вартості автомобіля на час розгляду справи у суді. Відповідно до Акту №10/112021Р про оцінку транспортного засобу Mercedes-Benz Aсtros 2532L, спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, д.н.з. [NUMBER] на момент огляду 10.11.2021 складає 251874,00 грн, тому вважає за доцільне стягнути з нього на користь позивача грошову компенсацію за належну їй 1/2 частку спірного автомобіля у розмірі 125\~937,00 грн. У задоволенні позовної вимоги про стягнення доходів, які були отримані ним як фізичною-особою підприємцем за використання спільного транспортного засобу, відповідач просить відмовити, оскільки позивачкою не доведено, що доходи, які позивач просить розділити, отримані саме внаслідок використання спільного транспортного засобу. В обґрунтування заперечень відповідач пояснив, що здійснював підприємницьку діяльність з 20.08.2019 не лише використовуючи спірний транспортний засіб, а й автомобіль свого батька. Крім того, значна частина коштів витрачалась на придбання пального для автомобіля, витрати на амортизацію, обслуговування, ремонт, а також не враховано, що він працював на транспортному засобі самостійно та повинен отримувати від цього заробіток. Зазначив також, що з 01.09.2020 він не є власником спірного транспортного засобу (т. 1 а.с. 140-144). Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 01.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (т. 1 а.с. 242). 08 лютого 2022 року позивач подала до Дергачівського районного суду Харківської області заяву про зменшення позовних вимог та остаточно просила в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя автомобіля Mercedes-Benz [NUMBER] , спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, д.н.з. [NUMBER] , синій, двигун [NUMBER] куб.см, 2004 року випуску, набутого під час шлюбу за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] , стягнути з відповідача на її користь компенсацію за належну їй 1/2 частку вказаного автомобіля в розмірі 241\~511,40 грн; у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя доходів, які були отримані відповідачем як фізичною особою підприємцем, але з використанням спільного майна подружжя автомобіля Mercedes-Benz Aсtros 2532L, спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, д.н.з. [NUMBER] , стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину чистого доходу відповідача, отриманого ним за період з жовтня по грудень 2019 року та за 2020 рік у розмірі 31 5262,38 грн. Зменшення розміру позовних вимог в частині 1/2 частину чистого доходу відповідача мотивувала тим, що з врахуванням наданих відповідачем, до відзиву на позовну заяву, актів виконаних робіт з використанням автомобіля Mercedes-Benz Aсtros 2532L за періоди: з жовтня по грудень 2019 року, та 2020 рік, загальний розмір чистого його доходу з відрахуванням сум податків та зборів, складає 630\~524,75 грн. Таким чином 1/2 частина зазначеного доходу, який був отриманий відповідачем як фізичною особою-підприємцем, від використання спільного майна подружжя автомобіля Mercedes-Benz Aсtros 2532L становить 315\~262, 38 грн (т. 1 а.с. 251-261). Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області. Згідно з частиною 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 22.7.2022 на розгляд судді Шолудько А.В. надійшла справа №619/4010/21 (т. 1 а.с. 2). Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 28.07.2022 року справа №619/4010/21 прийнята до провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження (том 2 а.с. 3). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі №619/4010/21 та призначено до розгляду по суті (т. 2 а.с. 15-16). Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (том 2 а.с. 44, 45, 46). Позивач [PERSON] 23.01.2023 року подала до суду письмову заяву, датовану 10.01.2023, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримує в повному обсязі (т. 2 а.с. 21-22, 34-40). Відповідач [PERSON] про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання до суду не подавав. 12.05.2023 відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог просить відмовити з підстав необґрунтованості та недоведеності (т. 2 а.с. 47-50). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 17.02.2017, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2017 року (т. 1 а.с. 12). Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11.08.2021, яке набрало законної сили 13.09.2021 шлюб між сторонами було розірвано (т. 1 а.с. 50). За час спільного проживання сторони придбали автомобіль Mercedes-Benz Aсtros 2532L, спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, р/н [NUMBER] , синій, двигун [NUMBER] куб.см, 2004 року випуску, право власності на який зареєстровано за відповідачем [PERSON] , що підтверджувалося свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 13). Автомобіль Mercedes-Benz Aсtros 2532L, спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, р/н [NUMBER] , синій, двигун [NUMBER] куб.см, 2004 року випуску був відчужений [PERSON] 01.09.2020 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 2701-09/2020 покупцеві [PERSON] (т. 1 а.с. 41-45, 150). За правилами\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі\~статтею 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі пункту 3 частини першої\~статті 57 СК України\~особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Конструкція норми\~статті 60 СК України\~свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17. Згідно зі статтями\~69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої\~статті 65 СК України\~дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03.10.2018 у справі № 127/7029/15-ц. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які\~в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність\~і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини першої статті 417 ЦПК України висновки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Звертаючись до суду з позовом, позивач на обґрунтування вартості спірного автомобіля надала інформаційну довідку про розмір середньої вартості на Mercedes-Benz Aсtros 2532L, тип ТЗ - спеціальний вантажний фургон-рефрижератор, 2004 року випуску, надану оцінювачем ТОВ «Оцінка 24» [PERSON] , згідно з якою станом на 09.08.2021, проаналізувавши інформацію про пропозиції продажу Mercedes-Benz Actros 2532L, 2004 р., спеціалізованого вантажного фургона-рефрижератора на сайтах інтернет ресурсів, було встановлено, що на дату аналізу на відкритому конкурентному ринку склалися наступні ціни: вартість продажу в середньому становить 18 000 дол. США, що за курсом НБУ на 09.08.2021 становить 483 000,00 гривень без ПДВ. Вказана вартість, може змінюватися в залежності від сукупності факторів, таких як: стан двигуна, підвіски, рульового механізму, електронних приладів, знос шин, пробігу. Оцінювач, що проводив аналіз ринку пропозиції продажу виходив з даних наданих Замовником, інформації з відкритих джерел стосовно ринку пропозицій з продажу з зазначеними Замовником характеристиками у відповідному сегменті ринку майна. Оцінювач виходив з того, що надана інформація і дані є точними і правдивими. Оцінювач не проводив юридичної або будь-якої іншої перевірки інформації і даних. Дана інформаційна довідка носить інформаційний характер і є результатом суджень оцінювача та відображає лише думку, а не безумовний факт (т. 1 а.с. 28). Відповідач на спростування розміру ринкової вартості спірного транспортного засобу, який був виконаний на замовлення позивачем, надав акт про оцінку транспортного засобу Mercedes-Benz Aсtros 2532L, держномер [NUMBER] , проведений суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] , станом на 10.11.2021, у присутності представника власника транспортного засобу, згідно з висновком якого, ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz Aсtros 2532L, держномер [NUMBER] складає 251 874,00 грн (т. 1 а.с. 52-67). Відповідно до пункту 16 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки. Таким чином, оцінювач визначив ринкову вартість автомобіля відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав». Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України від 12.07.2001 № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон № 2658-III). Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону № 2658-III процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом частини першої статті 10 і частини першої статті 11 Закону № 2658-III). Статтею 32 Закону № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону. Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону № 2658-III). Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. У постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 711/650/13-ц вказано, що\~на експерта покладаються інші функції та його висновки не тотожні відповідним висновкам оцінювача, складеним в рамках проведення оцінки нерухомого майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Об`єктивність і достовірність звітів і висновків оцінювача не визначається його попередженням про кримінальну відповідальність. Тоді всі звіти були б апріорі об`єктивними і достовірними на підставі лише попередження. Об`єктивність оцінки майна та здійснення її відповідно до вимог чинного законодавства як обов`язок оцінювача передбачені Законом № 2658-III без будь-якої прив`язки до повідомлень його про відповідальність. Отже, відсутні підстави стверджувати про необ`єктивність оцінювача через те, що він не був повідомлений про відповідну відповідальність. Разом з тим, за змістом статей 12 і 33 Закону2658-III звіт про оцінку майна не створює ніяких правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає і підтверджує зроблені оцінювачем висновки і його дії по реалізації свого завдання. Оцінюючи надані висновки про вартість автомобіля, суд враховує, що згідно з висновком оціночної діяльності по визначенню ринкової вартості спірного транспортного засобу, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] на замовлення відповідача, вартість спірного автомобіля складає 251874,00 грн, при цьому спірний транспортний засіб був оглянутий за участі представника власника, був врахований фактичний пробіг автомобіля, його технічний стан і рік випуску автомобіля\~2004 рік, в той час як у інформаційній довідці про розмір середньої вартості на Mercedes-Benz Aсtros 2532L, наданій оцінювачем ТОВ «Оцінка 24» [PERSON] зазначена ринкова вартість спірного автомобіля без його огляду та врахування його технічний стану. Оскільки суд з власної ініціативи не може збирати докази, а відповідне клопотання про призначення судової експертизи з метою визначення дійсної вартості спільного сумісного майна подружжя до суду не надходило, тому суд дійшов висновку, що саме висновок оціночної діяльності по визначенню ринкової вартості спірного транспортного засобу, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] на замовлення відповідача, підлягає до врахування судом під час визначення належного розміру компенсації частини спільного майна колишнього подружжя, оскільки за цим висновком визначення вартості автомобіля було проведено з урахуванням безпосереднього технічного огляду автомобіля, який давав змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані транспортного засобу, його комплектність, укомплектованість, технічний стан, обсяг і характер пошкоджень, пробіг, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Даний висновок складено за формою і змістом відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частки\~\~вартості спірного автомобіля в сумі 125937,00 грн в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя (251 874,00 грн : 2 = 125937,00 грн). Правовідносини щодо здійснення підприємницької діяльності фізичною особою врегульовані\~главою 5 ЦК України. Так, згідно зі\~статтею 52 ЦК України, фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у спільній сумісній власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна. Отже, майно фізичної особи-підприємця, яке використовується для її господарської діяльності, вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Використання зазначеного майна одним з подружжя для здійснення підприємницької діяльності може бути враховано під час обрання способу поділу цього майна. Таким чином, аналіз вищезазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи-підприємця може бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між кожним з подружжя з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення правового режиму спільного сумісного майна подружжя та способів поділу його між кожним з подружжя. У постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі\~№ 6-21цс15, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-1109цс15, від 13 червня 2016 року у справі № 6-1752цс15, у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 2107/3988/2012, від 06 листопада 2019 року у справі № 161/11764/15-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 553/1271/18, від 19 лютого 2020 року у справі\~\~ № 279/6459/14-ц сформульовано висновок про те, що системний аналіз статей\~57,\~60,\~61 СК України\~дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи-підприємця може бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між ними з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення спільного майна подружжя та способів поділу його між ними. Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог\~статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (частина друга\~статті 364 ЦК України). При цьому, відповідно до частини третьої\~статті 71 СК України, речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Майно фізичної особи-підприємця (яке використовується для господарської діяльності фізичної особи-підприємця) вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Позивач в заяві про зменшення позовних вимог остаточно просила стягнути з [PERSON] на її користь 1/2 частину чистого доходу відповідача, отриманого ним за період з жовтня по грудень 2019 року та за 2020 рік, в розмірі 315262,38 грн. Оцінюючи доводи на обґрунтування позовної заяви, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя компенсації вартості доходів від підприємницької діяльності відповідача, оскільки доходи відповідача за здійснення ним підприємницької діяльності з жовтня по грудень 2019 року та за 2020 рік були у володінні подружжя під час шлюбу, отже сторони мали можливість та право розпорядитися ними спільно за взаємною згодою, а доказів того, що відповідач використав кошти, отримані від підприємницької діяльності, не в інтересах сім`ї позивачем не надано. Крім того, надані позивачем декларації відповідача, в яких відображено доходи відповідача за 2019-2020 роки, не можуть бути підставою для стягнення їх частини, оскільки дохід розраховується як загальна сума грошей, отримана в результаті реалізації товарів або послуг, в той час як прибуток це дохід з відрахуванням витрат на виробництво, придбання і збут товарів або послуг. Таким чином заявлені позивачем кошти включають в себе не лише прибуток (заробіток) підприємця, який можна було б визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя, але й кошти, які включають в себе собівартість виготовлення та реалізації продукції. При цьому доказів, з яких можливо б було встановити чистий прибуток, отриманий таким суб`єктом підприємницької діяльності за заявлений період, до справи позивачем надано не було. Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 755/20605/15. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя на користь позивача компенсації вартості належної їй 1/2 частки автомобіля\~Mercedes-Benz Aсtros 2532L, р/н [NUMBER] підлягають задоволенню частково в розмірі 125937,00\~грн, у зв`язку з чим припиняється право спільної сумісної власності на вказаний автомобіль; у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 8162,46 грн. У зв`язку із зменшенням позовних вимог (ціна позову 556\~773,78 грн) розмір судового збору становить 5567,74 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково (22,62%), з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі\~1259,42 грн (5567,74 грн х 22,62% = 1259,42 грн). Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.7\~Закону про\~судовий збір»\~у разі зменшення розміру позовних вимог сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Outcome: partial