Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

20.09.2021 року заявник [PERSON] через свого представника - адвоката Кузьміних Інну Миколаївну звернулась в Корабельний районний суд м. Миколаєва з заявою, в якій просила суд встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 08 березня 2000 року по день його смерті [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що з 1975 року заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У шлюбі у них народилися діти - син [PERSON] та донька [PERSON] . 01.04.1993 року шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу вони постійно спілкувалися, а 08 березня 2000 року вони помирилися і продовжили проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період спільного життя сторони вели спільне господарство та у них був спільний бюджет. [INFO] [PERSON] помер. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявнику для отримання спадщини. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєві від 13.10.2021 р. відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересованих осіб про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник заявника - адвокат Школьнікова І.Б. надала до суду заяву про слухання справи за відсутності її та заявника, просила задовольнити заяву [PERSON] про встановлення юридичного факту. Заінтересовані особи надали до суду заяви про слухання справи у їх відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечували. Суд, взявши до уваги заяви сторін по справі, дослідивши письмові докази у справі, вважає що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 01.04.1993 р. шлюб між заявником [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 01.04.1993 р. серії [NUMBER] . У спільному шлюбі у них народилися діти - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія Свідоцтва про народження, виданого повторно 15.03.2002 р. серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 12.12.2020 р. серії [NUMBER] . За життя [PERSON] залишив заповіт від 11.10.2017 р., згідно з яким все своє майно, що належатиме йому на день смерті залишив своєму синові - [PERSON] , [INFO] . З наданої суду копії спадкової справи № 13-2021 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , його син, [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини за заповітом, яка залишилася після смерті його батька, на користь іншого спадкоємця, своєї матері [PERSON] , [INFO] . Згідно з заявою від 02.06.2021 р., зареєстрованою в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 47 від 02.06.2021 р. в спадкову справу за № 13-2021, [PERSON] , яка постійно проживала та на момент смерті була зареєстрована за адресою проживання спадкодавця [PERSON] , прийняла всю спадщину після його смерті. Крім того, згідно з заявою, наявною в матеріалах названої спадкової справи, донька спадкодавця [PERSON] , відмовилася від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її батька, [PERSON] , на користь іншого спадкоємця - своєї матері, [PERSON] . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міщенко М.В. заявнику [PERSON] було відмовлено. Така відмова обумовлена тим, що відсутні факти проживання заявника разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також у зв`язку з неможливістю підтвердити родинні зв`язки між спадкодавцем та спадкоємицею. На підтвердження, окрім іншого, суду також надані спільні фото заявника зі спадкодавцем, а також квитанції на придбання побутової техніки. Крім того, суд також приймає до уваги заяви заінтересованих осіб, які є спільними дітьми заявника [PERSON] і спадкодавця [PERSON] , в яких останні підтвердили спільне проживання батьків однією сім`єю без реєстрації шлюбу з березня 2000 року і по день смерті батька, [PERSON] . Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей ( власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.п., 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. У відповідності до ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить можливість оформлення спадкових прав. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved