Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на малолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2014. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Між сторонами сімейні стосунки фактично припинені, сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства з липня 2021 року. З моменту припинення проживання однією сім`єю відповідач відмовився від належного матеріального утримання дітей. Протягом тривалого часу відповідач систематично ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов`язків щодо придбання дитячого одягу, продуктів харчування, ліків, не виділяє коштів на відпочинок та дозвілля дітей. Оскільки відповідач працює, має дохід, інших аліментних платежів не сплачує, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 11.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі. На позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 15.03.2023 №50 [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований за вказаною вище адресою, але не проживає. Згідно даних обліку погосподарської книги на утриманні [PERSON] знаходяться двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У відповідності до положень ч.1 та ч. 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до ст.\~8\~Закону України «Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має б бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. За таких обставин, враховуючи, що неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачем і знаходяться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що діти потребують матеріальної допомоги з боку батька. Разом з цим, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.03.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Даний розмір аліментів суд вважає обґрунтованим, достатнім та таким, що відповідає встановленим вимогам чинного законодавства України, а заявлені позивачкою вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/2 всіх видів доходів суд вважає завищеними з урахуванням обставин справи, положень діючого законодавства та судової практики, що склалася. На підставі вищевказаних обставин суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави в сумі 1073,60 грн.

Outcome: partial