Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії. В підтвердження заявлених позовних вимог посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Просив зобов`язати виконавчий комітет Самбірської міської ради Львівської області, як орган приватизації, вжити заходів щодо приватизації ним квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Ухвалою восьмого\~апеляційного адміністративного\~суду від\~23.03.2023\~року справу\~за позовом\~ [PERSON] до\~виконавчого комітету\~Самбірської міської\~ради Львівської\~області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії передано до Самбірського міськрайонного суду Львівської області для розгляді по суті в порядку цивільного судочинства. 05.06.2023 року представник позивача [PERSON] [PERSON] подала до суду заяву в порядку ч. 3 ст. 49 КПК України про зміну предмету позову, посилаючись на те, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] , в якій зареєстрований та проживає на підставі ордеру №56, виданого на виконання розпорядження Самбірської міської ради народних депутатів від 18.06.1993 року №529. Вказаний ордер видано Самбірською міською радою народних депутатів на ім`я його батька [PERSON] та трьох членів сім`ї: дружини та двох синів. Батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть. Брат [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть. Мати [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть. Станом на сьогодні він є єдиним мешканцем вказаної вище квартири та зареєстрований за вказаною адресою, на підтвердження чого надано довідку №70 від 29.05.2023 року за підписом директора Об`єднання власників приватизованого житла та зареєстрований за вказаною адресою з 07 червня 1994 року, що підтверджується відміткою в паспорті про реєстрацію місця проживання. Відповідно до Акту обстеження №2 від 29.05.2023 року квартири [ADDRESS] , [PERSON] фактично проживає та сплачує комунальні послуги за вказаною адресою. Станом на дату складання Акту обстеження заборгованостей зі сплати комунальних послуг у нього немає. Він (позивач) за власні кошти періодично робить поточний ремонт квартири, яку займає, впорядковує та доглядає її, підтримує в належному стані внутрішньоквартирні мережі теплопостачання, водопостачання, каналізації та електромережі, тобто продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом більше ніж 29 років, з моменту вселення. А тому просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] вимоги заяви про уточнення позовних вимог підтримала в повному обсязі, просила задоволити. Відповідач представник\~виконавчого комітету\~Самбірської міської\~ради Львівської\~області Янів\~М.І.\~в судовому\~засіданні позов\~визнав повністю,\~не заперечував проти його задоволення.. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207\~цього\~Кодексу. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] \~безперервно та відкрито володіє нерухомим майном, а саме: квартирою [ADDRESS] , більше 10 років, що підтверджується, довідкою №70 від 29.05.2023 року за підписом директора Об`єднання власників приватизованого житла. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. За набувальною давністю право власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335\~і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першоїстатті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися квартирою [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нього за набувальною давністю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved