Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

І. Короткий зміст заявлених вимог [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] безвісно відсутньою з 01.09.2020. Заяву обґрунтовано тим, що вона є матір`ю [PERSON] , яка з серпня 2020 зникла з місця свого постійного проживання, на даний час не повернулась, на зв`язок не виходить, її місцезнаходження невідоме. Вона була змушена звернутись до поліції з метою розшуку дочки, поліцією заведено розшукову справу. Після зникнення дочки на її утриманні залишилась її онука [PERSON] , [INFO] . 28.01.2021 онуці надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Органом опіки та піклування роз`яснено, що їй необхідно визнати матір дитини безвісно відсутньою для того, щоб повною мірою представляти інтереси дитини та отримувати державну допомогу. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 01.02.2023 відкрито окреме провадження у справі. Ухвалою суду від 02.03.2023 витребувано у ряду органів, установ, організацій наявні відомості про [PERSON] , [INFO] , місцеперебування якої невідоме. Заявник у судовому засіданні подану заяву підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у ній, просила її задовольнити.Додатково пояснила, що з донькою не спілкується і не телефонує їй, оскільки перебуває у неприязних відносинах. Ій відомо, що остання перебуває у Києві, точну адресу її проживання не знає. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (служба у справах дітей) у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню В силу п. 3 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з ч. 1ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до ч. 1ст. 306 ЦК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. За положеннями\~ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. У своїй Постанові по справі № 760/3112/16-ц\~\~Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного наголошує на тому, що фактична відсутність відомостей про місце перебування особи не є безумовною підставою для визнання її безвісно відсутньою. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою». В процесі розгляду справи кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша\~статті 81 ЦПК України). Згідно положень\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] (а.с.7, 8). Згідно довідки № Д-373 від 05.01.2023 та повідомлення т.в.о заступника начальника Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Олександра ГРИГОРЧУКА, [PERSON] , [INFO] , знаходиться в розшуку за Бердичівським РВП ГУНП в Житомирській області та відносно неї заведено розшукову справу № 0371012 від 20.08.2020, на даний час проведеними заходами встановити її місце знаходження не представилось можливим (а.с.9, 49). Згідно довідки ОСББ "КОЛОСОК-29" від 18.01.2023 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , але в квартирі на теперішній час не проживає (а.с.14). [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] [INFO] , та проживає із заявником [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (6, 10-12). Відповідно до рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради № 10 від 28.01.2021 [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а [PERSON] призначено опікуном над дитиною [PERSON] (а.с.14). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків які надійшли на запит суду, зафіксовано отримання доходів [PERSON] у жовтні - грудні 2022 (а.с.42, 45). Згідно повідомлення ГУНП в Житомирській області від 21.03.2023 № 349/105/01/27-2023, яке надійшло на запит суду, [PERSON] 07.06.2022 було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності Шевченківським управлінням поліції ГУНП в м. Києві (а.с.51). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що знають заявницю та її доньку, також їм відомо, що дочка заявниці [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстраціїї і не з`являється. Де пербуває донька заявниці їм не відомо. Суд вважає, що заявником не було використано усі можливості для з`ясування дійсного місця перебування [PERSON] та не доведено, що у неї відсутня можливість отримати такі відомості. Суд оцінює критично доводи заявника щодо відсутності [PERSON] , оскільки матеріалами справи встановлено, що остання може перебувати у м. Києві. Доказів про те, що вказана обставина перевірялась, заявником, не надано. Таким чином, встановивши, що заявником не надано суду переконливі докази, що підтверджують відсутність відомостей про дійсне місце перебування [PERSON] та неможливість їх отримання, враховуючи те, що сам по собі факт не проживання вказаної вище особи за місцем реєстрації протягом тривалого часу та фактична відсутність у заявника відомостей про її місце перебування не є безумовною підставою для визнання цієї особи безвісно відсутньою, суд приходить висновку, що заява [PERSON] про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed