Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовними вимогами до [PERSON] про визнання права на майно, а саме право особистої приватної власності на 41/100 частин житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , а саме житлову кімнату 1-4 площею 19, 1 кв.м., тамбур І площею 6,2 кв.м., коридор 1-1 площею 7,7 кв.м., кухню 1-5 площею 10,2 кв.м., підвал пд., сходи сх., 1/3 частину огорожі, хвіртку 2, вимощення І, а також право особистої приватної власності на частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 6125255200:02:002:1902, що розташована за адресою [ADDRESS] , площею 0, 0267 га у відповідності до варіанту 2 поділу земельної ділянки комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1201/1248/17-22 від 19.03.2018 року (додаток 3). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , вона 30.12.2009 успадкувала за законом 1/3 житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] та 1/3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею, 0,0800 га, яка розташована на території смт. Велика Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, кадастровий номер: 6125255200:02:002:1902. Решту, тобто 2/3 даного спадкового майна успадкував за законом рідний її брат, [PERSON] . Їй у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. № 2-644 належить на праві власності 1/3 частки житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . А також у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. № 2-648 їй належить на праві власності 1/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,0800 га, яка розташована на території смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область. [PERSON] в січні 2017 року звернувся із позовом до [PERSON] про виділ в натурі частини будинковолодіння та частини земельної ділянки з приводу даного майна у судовій справі № 607/1551/17. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/1551/17 від 30.08.2018 задоволено позовні вимоги [PERSON] . В порядку поділу спільного майна суд виділив у власність [PERSON] в натурі 59/100 частин житлового будинку, який розташований за адресою: в [ADDRESS] , а саме: житлову кімнату під номером 1-2 площею 15,3 м2, житлову кімнату під номером 1-3 площею 15,3 м2, літню кухню під літерою «Б», сарай під літерою «В», вбиральню під літерою «Г», підвал під літерою «пд.», 2/3 частини огорожі та визнав право приватної власності на вказане майно за [PERSON] . В порядку поділу спільного майна суд виділив у власність [PERSON] в натурі частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: 6125255200:02:002:1902, що розташована за адресою: яка розташована на території смт.Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, площею 0,0533 га у відповідності до варіанту № 2 поділу земельної ділянки комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 1201/1248/17-22 від 19.03.2018 року (додаток № 3) та визнав право приватної власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] . Припинено право спільної часткової власності [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку загальною площею, 0,0800 га, кадастровий номер: 6125255200:02:002:1902, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В подальшому [PERSON] помер, а його частку у вищезазначеному майні успадкували його діти: [PERSON] та [PERSON] , які продовжують не визнавати її право на належне їй спадкове майно та чинять перешкоди у реалізації її прав власника та володільця. Тому, оскільки відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.08.2022 у справі № 607/1551/17 припинилася спільна часткова власність її та [PERSON] , проте її право продовжує бути невизнаним, вона змушена звернутися до суду із захистом своїх прав шляхом визнання особистої права власності на належне їй майно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач\~ [PERSON] в\~ судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила з підстав викладених відзиві. Всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами, судом встановлено наступні обставини справи. Частиною 2 статті 15\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , вона 30.12.2009 успадкувала за законом 1/3 житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] та 1/3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею, 0,0800 га, яка розташована на території смт. Велика Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, кадастровий номер: 6125255200:02:002:1902. Решту, тобто 2/3 даного спадкового майна успадкував за законом рідний брат позивача [PERSON] . Позивачу у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. № 2-644 належить на праві власності 1/3 частки житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . А також у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. № 2-648 належить на праві власності 1/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,0800 га, яка розташована на території смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область. \~ \~\~\~ \~Рішенням\~Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~областівід 30.08.2018, у справі № 607/1551/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частини будинковолодіння та земельної ділянки, що перебувають у спільній частковій власності, у порядку поділу спільного майна виділено у власність [PERSON] (проживає [ADDRESS] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) в натурі 59/100 частин жилого будинку [ADDRESS] , а саме: житлову кімнату під номером 1-2 площею 15,3 кв.м., житлову кімнату під номером 1-3 площею 15,3 кв.м, літню кухню під літерою «Б», сарай під літерою «В», вбиральню під літерою «Г», підвал під літерою «пд.», 2/3 частини огорожі та визнати право приватної власності на вказане майно за [PERSON] . У порядку поділу спільного майна виділено у власність [PERSON] (проживає [ADDRESS] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) в натурі частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер 6125255200:02:002:1902, що розташована за адресою [ADDRESS] , площею 0,0533 га у відповідності до варіанту №2 поділу земельної ділянки комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1201/1248/17-22 від 19.03.2018 року (додаток №3) та визнати право приватної власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] . Припинено право спільної часткової власності [PERSON] (проживає [ADDRESS] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею, 0,0800 га, кадастровий номер 6125255200:02:002:1902, що розташовані за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Вказаним рішенням констатовано: «За результатами проведеної за ухвалою суду комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1201/1248/17-22 від 19.03.2018 року, запропоновано три варіанти виділу в натурі із врахуванням варіантів поділу між співвласниками житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . У відповідності до варіанту №1 висновку(додаток №5) при виділі в натурі житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] у власність [PERSON] переходять житлові кімнати 1-2 та 1-3 площею15,3 кв.м. кожна, [PERSON] житлова кімната 1-4 площею 19,1 кв.м., залишивши у спільному користуванні кухню1-5 площею 10,2 кв.м, тамбур ІІ площею 6,2 кв.м., коридор 1-1- площею 7,7 кв.м., цегляну вбиральню «Г», огорожу, вимощення асфальт. При цьому відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 2/3 житлового будинку частка становить 69/100 і більша від належної частки на 12045 грн. ; для співвласника 1/3 частини житлового будинку частка становить 31/100 і менша від належної на 12045 грн. Згідно варіанту №2 експерта(додаток №6) при виділі в натурі житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] з врахуванням часток сторін у справі 2/3 і 1/3 без надання у спільне користування приміщень у власність позивача [PERSON] переходять житлова кімната 1-2 площею 15,3 кв.м, житлова кімната 1-3 площею 15,3 кв.м, літня кухня «Б», сарай «В», вбиральня «Г», підвал «пд.» , 2/3 частини огорожі 1. У власність відповідача [PERSON] переходить житлова кімната 1-4 площею 19,1 кв.м, тамбур І площею 6,2 кв.м, коридор 1-1 площею 7,7 кв.м, кухня 1-5 площею 10,2 кв.м, підвал «пд.», сходи «сх.», 1/3 частини огорожі 1, хвіртка 2, вимощення І. При вказаному варіанті виділу відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 2/3 частини житлового будинку частка становить 59/100 і менша від належної частки на 36438 гривень% для співвласника 1/3 частки житлового будинку частка становить 41/100 і більша від належної частки на 36438 гривень. Згідно варіанту №3 висновку експерта(додаток №7) при виділі в натурі житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] з врахуванням часток сторін у справі 2/3 і 1/3 без надання у спільне користування приміщень у власність позивача [PERSON] переходять житлова кімната 1-2 площею 15,3 кв.м, житлова кімната 1-4 площею 19,1 кв.м, літня кухня «Б», сарай «В», вбиральня «Г», підвал «пд.» , 2/3 частини огорожі 1. У власність відповідача [PERSON] переходить житлова кімната 1-2 площею 15,3 кв.м, тамбур І площею 6,2 кв.м, коридор 1-1 площею 7,7 кв.м, кухня 1-5 площею 10,2 кв.м, підвал «пд.», сходи «сх.», 1/3 частини огорожі 1, хвіртка 2, вимощення І. При вказаному варіанті виділу відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 2/3 частини житлового будинку частка становить 31/50 і менша від належної частки на 21194 гривен; для співвласника 1/3 частки житлового будинку частка становить 19/50 і більша від належної частки на 21194 гривень. При варіантах №1 та 2 поділу частка відповідача [PERSON] є більшою на 2,53 кв.м. і становить 38% при необхідних 33%, а згідно варіанту №3 є меншою на 1,27 кв.м. і становить 31% при необхідних 33%, однак відповідачу переходить приміщення кухні. Виходячи з наведеного поділ відображають варіанти №2 і 3 при яких відсутні приміщення спільного користування і співвласникам є можливість влаштувати відокремлену одноквартирну квартиру у двохквартирному будинку, виходячи з умови їх заселення однією сім`єю. Експертом запропоновано також три варіанти поділу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,0800 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та перебуває у спільній частковій власності сторін у справі. Варіант №1(додаток №2) передбачає виділення [PERSON] у власність частину земельної ділянки площею 0,0460 га, [PERSON] частину земельної ділянки площею 0,0230 га, залишивши у спільному користуванні земельну ділянку площею 0,0110 га. У відповідності до варіанту №2(додаток №3) позивачу слід виділити земельну ділянку площею 0,0533 га, відповідачу-земельну ділянку площею 0,0267 га. Варіант №3(додаток №4) передбачає виділення сторонам частин земельної ділянки аналогічної площі, однак іншої конфігурації.2 Суд наголошує, що за правилами ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Означеним вище рішенням було встановлено, що суд прийняв до уваги те, що при поділі будинковолодіння та земельної ділянки частка Цебринської збільшилася на 36\~438 гривень, а позивач ( [PERSON] ) відмовився від стягнення грошової компенсації. На даний час виділена в натурі [PERSON] частка зареєстрована а реєстрі, як окремий об`єкт нерухомого майна, з присвоєнням адресного номера [PERSON] , 16А. Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений і своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ із метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави - ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України . Визначення «належний» та «ефективний», вжиті у назві, не є повністю ідентичними за значенням. Ефективність цивільного судочинства це система вимог, яка включає в себе: доступність правосуддя; справедливий, своєчасний публічний розгляд; вирішення справи незалежним і неупередженим судом тощо. Щодо належності Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 зробила висновок про те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Видається, що належність у спрощеному розумінні означає відповідність законодавству. В силу ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Статтею 356 ЦПК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Згідно ч.1, ч.3 ст.358 ПК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 364 ПК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.? У відповідності до ст.377 ЦК Україна до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільні власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ч.1,3 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. У відповідності до ч. 4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання і його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Статтею 79-1 ЗК України передбачено можливість формування земельної ділянки шляхом поділу раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення. За умовами ч.4 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Верховний Суд України 13 квітня 2016 року при розгляді цивільної справи №6- 253цс16 висловив правову позицію, згідно якої при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення, шляхом визнання за [PERSON] право особистої приватної власності на 41/100 частин житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , а саме житлову кімнату 1-4 площею 19, 1 кв.м., тамбур І площею 6,2 кв.м., коридор 1-1 площею 7,7 кв.м., кухню 1-5 площею 10,2 кв.м., підвал пд., сходи сх., 1/3 частину огорожі, хвіртку 2, вимощення І. А також визнання за [PERSON] право особистої приватної власності на частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 6125255200:02:002:1902, що розташована за адресою [ADDRESS] , площею 0, 0267 га у відповідності до варіанту 2 поділу земельної ділянки комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1201/1248/17-22 від 19.03.2018 року (додаток 3). На підставі наведеного,

Outcome: approved