Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на 1/6 частини від всіх видів (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебував у цивільному шлюбі, від якого мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , 15.01.2020 заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області з нього на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання доньки, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 27.11.2019 і до досягнення донькою повноліття. З 02.06.2022 позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Дружина перебуває у декретній відпустці, отримує лише соціальну допомогу на дитину, у розмірі 860 грн. А тому його матеріальне становище погіршилося, у зв`язку із появою зобов`язань щодо утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку та малолітньої дитини. В провадженні суду перебувають цивільні справи про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання дружини та малолітньої дитини. Матеріальну допомогу на утримання старшої доньки, теперішньої дружини і малолітньої дитини, він надає. Заборгованість зі сплати аліментів на даний час відсутня. Зміна його матеріального становища та сімейного стану змушує його звернутися до суду з питанням щодо зменшення раніше визначеного розміру аліментів. Позивач [PERSON] та його представник-адвокат Габор В.В. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовний вимог наполягають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] та її представник [PERSON] надали пояснення, згідно яких вважають позовні вимоги позивача передчасними, оскільки вирішення даного питання можливе, після набрання рішеннями про стягнення аліментів на утримання дружини та малолітньої дитини, законної сили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На підставі заочного рішення Лозівського міськрайонного суду від 15.01.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 27.11.2019, і до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні вимог позивача про зміну розміру стягнення аліментів суд враховує зміни, які відбулися в житті сторін з часу прийняття рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини від 27.11.2019. 02.06.2022 між [PERSON] і [PERSON] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу, серії [NUMBER] , актовий запис №480. Від даного шлюбу останні мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та 17.05.2023 судом було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісяця, з 20.03.2023 та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позивачем, [PERSON] на рахунок третьої особи, [PERSON] були перераховані кошти у якості аліментів: 22.10.2022 в сумі 2000 грн., 04.11.2022 в сумі 3500 грн., 24.04.2023 в сумі 10000 грн. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При ухваленні рішення суд відповідно до ст.182 СК України враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183,184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому суд керується своїм внутрішнім переконанням та врахує обставини, зазначені у ст.182 СК України, до яких належать: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; інші обставини, що мають істотне значення (сімейний стан дитини, стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан зацікавленої особи, наявність у останньої осіб, яких він зобов`язаний утримувати, наявність у батьків невиконаних грошових зобов`язань, тощо), наявність нерегулярного, мінливого доходу. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд зауважує на тому, що одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави-учасниці, так і за кордоном. Отже, враховуючи думку сторін, беручи до уваги всі обставини по справі у їх сукупності, з урахуванням потреби дитини, стану здоров`я та матеріального становища стягувача аліментів, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, зміни в сімейному стані платника аліментів, наявності на його утриманні дружини, яка перебуває у декретній відпустці і малолітнього сина, а також з урахуванням того, що, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних аліментів з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Пунктом 23 Постанови №3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved