Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

У березні 2023 року позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав. Вказуючи, що 22.01.2019 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, за час шлюбу у сторін народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 11.07.2022 року рішенням суду шлюб між сторонами розірвано. Відповідач жодної участі у вихованні синів не приймає, не відвідує, матеріальної допомоги не надає, не виявляє до дітей будь-якої батьківської уваги та не турбується про них як батько, діти знаходяться на повному утриманні позивача. У зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно двох його малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] .. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься заява в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, що була направлена йому за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Тому, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи та приходить до висновку за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.282 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься заява в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.07.2019 року [PERSON] , народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.02.2021 року [PERSON] , народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.01.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.01.2019 року. Даний шлюб розірвано рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 11.07.2022 року. Як вбачається із виконавчих листів від 08.11.2021 року виданих по справі №152/1118/21 Шаргородським районним судом Вінницької області, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини (1/3 частини) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.09.2021 року і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 30.09.2022 року позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно довідок про неотримання аліментів №3509 та №3510 від 01.02.2023 року виданих Чемеровецьким відділом ДВС вбачається, що дійсно [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON] за період з 16.09.2021 року по 31.01.2023 року та з 09.12.2021 року по 31.01.2023 року згідно виконавчих листів №152/1118/21. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП№68258689 згідно виконавчого листа №152/1118/21 про стягнення аліментів з відповідача на утримання двох синів становить станом на 31.08.2022 року становить 36922,22 грн.. Згідно актів №295 від 21.12.2022 року та №296 від 21.12.2022 року обстеження умов проживання, вбачається, що умови проживання [PERSON] є хорошими, в будинку чисто та охайно, діти забезпечені достатньою кількістю сезонного одягу та взуття, мають все необхідне канцелярське приладдя, стосунки в сім`ї гармонійні та доброзичливі, діти люблять та поважають матір. Батько з дітьми не спілкується. Як вбачається із характеристики виданої Михайлівським закладом дошкільної освіти Мурафської сільської ради на [PERSON] , хлопчик виховується у неповній сім`ї, мати [PERSON] сама виховує дітей, [PERSON] характеризується лише з позитивної сторони, мати проводить з сином весь вільний час, приділяє вихованню достатньо часу, виявляє інтерес до життя сина. Відвідує батьківські збори та тісно співпрацює з вихователями та адміністрацією ЗДО. Згідно відповіді КНП «Центр первиної медико-санітарної допомоги» Мурафської сільської ради, вбачається, що [PERSON] здоровий, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: дефект міжшлуночкової перегородки, що також підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, мати за дітьми доглядає. Відповідно до довідок №157 та №158 від 10.02.2023 року виданих виконавчим комітетом Мурафської сільської ради, вбачається, що склад сім`ї [PERSON] складається з двох синів [PERSON] та [PERSON] , сини знаходяться на її повному утриманні. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 20.01.2023 року, вбачається, що служба у справах дітей Мурафської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно двох його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону батьківства» батьки несуть відповідальність, зокрема, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Підстави позбавлення батьківських прав визначені статтею 164 СК України, до яких відносяться, коли один з батьків не вчинив або вчинив наступні дії: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Оцінюючи встановлені обставини та надані докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню синів [PERSON] та [PERSON] , а тому у відповідності до ст.164 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно своїх синів. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, однак рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 08.11.2021 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дітей, а тому підстав для повторного вирішення питання про стягнення аліментів, суд не вбачає.

Outcome: approved