Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання незаконною вимоги щодо сплати рахунку за електроенергію. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 жовтня 2012 року між позивачем, як власником житлового будинку в [ADDRESS] , та ПрАТ «Київобленерго» було укладено договір про користування електричною енергією та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . За постачання відповідачами електричної енергії до його домоволодіння з часу укладення даного договору і до сьогоднішнього дня він повністю сплачував усі виставлені йому рахунки. Однак, 30 червня 2018 року він отримав від ПрАТ «Київобленерго» рахунок за електроенергію № 6352070947 за червень 2018 року, в якому була зазначена незрозуміла йому сума до сплати з ПДВ - 396931,87 грн. за невідомими йому умовами і тарифами та коефіцієнт трансформації - 20, що не передбачено укладеним між ними договором про користування електричною енергією від 24.10.2012 року. На початку лютого 2019 року він отримав від ТОВ «Київська обласна ЕК», утвореної ПрАТ «Київобленерго», як нового постачальника електроенергії, рахунок за електроенергію № 8597280026, за січень 2019 року на суму 22911,12 грн. із застосуванням коефіцієнту трансформації - 20, що не передбачено укладеним між ними договором про користування електричною енергією від 24.10.2012 року. Тобто, новий постачальник електроенергії намагається незаконно, як і попередній, отримувати від позивача плату за електроенергію у 20 разів вищу за аналогічну плату усього населення України. Враховуючи вище викладене, з урахуванням збільшених позовних вимог позивач просив суд визнати незаконними дії ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» щодо його вимоги сплати ним коштів із застосуванням коефіцієнту трансформації - 20 за спожиту електроенергію в сумі 22911,12 грн., виставленої у його рахунку за електроенергію № 8597280026 за січень 2019 року, поставлену до його житлового будинку по [ADDRESS] та визнати незаконними дії приватного акціонерного товариства «Київобленерго» щодо застосування ним коефіцієнту трансформації «К тр. - 20» для розрахунку обсягу спожитої, [PERSON] , електричної енергії, поставленої до його нового будинку по [ADDRESS] , яким визначається обсяг проданої електричної енергії, який передається для отримання з нього плати товариству з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія». Ухвалою від 26.02.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 10.04.2019 року від представника відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву. 06.06.2019 року від сторони позивача надійшла відповідь на відзив. 02.07.2019 року від представника відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив. 05.07.2019 року від представника відповідача 2 надійшли заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою суду від 11.07.2019 року провадження у справі № 369/2316/19 (провадження № 2/369/2172/19) за позовом [PERSON] до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання незаконною вимоги щодо сплати рахунку за електроенергію та визнання незаконними дій щодо застосування коефіцієнту трансформації для розрахунку обсягу спожитої електричної енергії зупинено до розгляду Києво-Святошинським районним судом Київської області цивільної справи № 369/9795/18 (провадження № 2/369/544/19) за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго», Києво-Святошинського РП ПрАТ «Київобленерго» про визнання дій незаконними. Ухвалою суду від 29.03.2021 року було поновлено провадження у справі № 369/2316/19 (провадження № 2/369/2172/19) за позовом [PERSON] до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання незаконною вимоги щодо сплати рахунку за електроенергію та визнання незаконними дій щодо застосування коефіцієнту трансформації для розрахунку обсягу спожитої електричної енергії. Ухвалою суду від 17.06.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представників відповідачів надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників, просили відмовити у задоволені позову. Ухвалою суду від 22.06.2023 року в задоволенні клопотання представника відповідача 1 про закриття провадження у справі в частині вимог до ТОВ «Київська обласна ЕК» було відмовлено. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частково задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 30 червня 2018 року позивач отримав від ПрАТ «Київобленерго» рахунок за електроенергію № 6352070947 за червень 2018 року, в якому була зазначена незрозуміла йому сума до сплати з ПДВ - 396931,87 грн. за умовами і тарифами та коефіцієнт трансформації - 20, що не передбачено укладеним між ними договором про користування електричною енергією від 24.10.2012 року. На початку лютого 2019 року позивач отримав від ТОВ «Київська обласна ЕК», утвореної ПрАТ «Київобленерго», як нового постачальника електроенергії, рахунок за електроенергію № 8597280026, за січень 2019 року на суму 22911,12 грн. із застосуванням коефіцієнту трансформації - 20, що не передбачено укладеним між ними договором про користування електричною енергією від 24.10.2012 року. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення (далі - Правила), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика), затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики, від 04 травня 2006 року № 562, вказані правовідносини є договірними. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04.06.2020 року у справі №369/9795/18 позовну заяву [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Київобленерго», Києво-Святошинського РП ПрАТ "Київобленерго" про визнання незаконними дій було задоволено. Визнано незаконними дії до приватного акціонерного товариства «Київобленерго», Києво-Святошинського, РП ПрАТ "Київобленерго" щодо вимоги сплати [PERSON] заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 396 931,87 грн., виставленої в рахунку за електроенергію №6352070947 за червень 2018 року та попередження про припинення постачання електроенергії до житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №17-3/1823 від 11 січня 2020 року: «Підпис в договорі про користування електричною енергією д/п 10914598 від 24 жовтня 2012 року у графі «підпис Споживача» у п.31 та в графах «Споживач______підпис» виконаний не [PERSON] , а іншою особою». Постановою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін. Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, судом встановлено, що договір між ПрАТ "Київобленерго" та [PERSON] є неукладеним. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. ( ст.2 Цивільного процесуального кодексу України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved