Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18 червня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1290/19-Т/Зп120, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Mersedes-Benz» р/н [NUMBER] . Зазначає, що 07 квітня 2020 року о 04 годині 33 хвилини, [PERSON] , перебуваючи у місті Запоріжжя по вулиці Жуковського,32 поблизу складу №17 оптового ринку, будучи водієм спеціалізованого причепу «Schnitzko18» р/н [NUMBER] , під час паркування даного транспортного засобу не вжив заходів щодо недопущення його самовільного руху, внаслідок чого транспортний засіб почав самовільний рух та здійснив наїзд на автомобіль «Mersedes-Benz» р/н [NUMBER] . Внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, який відповідно до рахунку-фактури №178 від 09.04.2020 року склала 30359 гривень. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі №331/1442/20 від 30.04.2020 року винним у вчинені вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . Вказує, що відповідно до страхового акту №006.01358920-1 від 09 квітня 2020 року, дана дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком та на виконання зобов`язань за договором страхування страхова компанія виплатила [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 30359 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №19447252 від 10.04.2020 року. Посилається на те, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації спеціалізованого причепу «Schnitzko18» р/н [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно полісу № АО/3962368, з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 130 000 гривень, франшиза встановлена в розмірі 0,00 гривень. На звернення приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою на виплату суми сплаченого страхового відшкодування, остання здійснила виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля - 49,9% в сумі 18590 гривень 23 копійки. За таких обставин до позивача у порядку зворотної вимоги перейшло право на отримання від відповідача [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 11 668 гривень 77 копійок, та сплачений ними судовий збір в розмірі 2684 гривні. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивач ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання, про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але був належним чином двічі повідомленим про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи суду не подавав, правом на подання відзиву не скористався. Згідно ст. 279 ЦПК України розгляд справи слід проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Дослідивши письмові докази, проаналізувавши матеріали справи, виходячи із встановлених обставин справи суд, приходить до висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог, які підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 1290/19-Т/Зп120 від 18.06.2019 року, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Mersedes-Benz» р/н [NUMBER] (а.с. 6-10). З заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, вбачається, що [PERSON] , як власник застрахованого транспортного засобу «Mersedes-Benz» р/н [NUMBER] звернулася до страхової компанії про настання страхового випадку, та подала заяву щодо виплати страхового відшкодування (а.с.11,12). Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі №331/1442/20 від 30.04.2020 року у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07 квітня 2020 року о 04 годині 33 хвилини, [PERSON] , перебуваючи у місті Запоріжжя по вулиці Жуковського,32 поблизу складу №17 оптового ринку, будучи водієм спеціалізованого причепу «Schnitzko18» р/н [NUMBER] , під час паркування даного транспортного засобу не вжив заходів щодо недопущення його самовільного руху, внаслідок чого транспортний засіб почав самовільний рух та здійснив наїзд на автомобіль «Mersedes-Benz» р/н [NUMBER] , визнано винним [PERSON] у вчиненні даної ДТП за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.21). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07.04.2020, є встановленим та не підлягає доказуванню. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2ст. 1187 ЦК Українишкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно рахунку-фактури №178 від 09.04.2020 року та розрахунку страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування становив 30 259 гривень (а.с.22,23). Відповідно до платіжної інструкції №19447252 від 10.04.2020 року [PERSON] отримала страхову виплату в сумі 30259 гривень (а.с.25). Як вбачається із розрахунку коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ (Ез), коефіцієнт фізичного зносу (Ез) КТЗ автомобіля марки «Mersedes А 160» д.н.з [NUMBER] , 2012 року випуску, станом на 07.04.2020 року становить 0,494 (а.с.29). На звернення приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою на виплату суми сплаченого страхового відшкодування, остання здійснила виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля - 49,9% в сумі 18590 гривень 23 копійки (а.с.28). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачем ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на виконання договору добровільного страхування наземних транспортних засобів виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля, а саме 30359 гривень. При цьому, страховиком винної в ДТП особи ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в порядку процедури прямого врегулювання збитків сплачено на користь ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту зносу складових в розмірі 18590,23 грн. Разом з тим, розмір виплаченого ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача відшкодування є меншим від визначеного позивачем і фактично виплаченого розміру страхового відшкодування, а саме 30259 грн, і різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 11 668 гривень 77 копійок. У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2307/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Верховний Суд в оцінці обставин справи виходив з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). При цьому пунктом 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24листопада 2003 року № 142/5/2092(далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166,1187,1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. З матеріалів справи вбачається, що позивач виплатив потерпілій особі суму страхового відшкодування у розмірі 30 359 гривень, після чого звернувся в порядку суброгації до страховика винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, а саме до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Приймаючи рішення щодо виплати страхового відшкодування ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» зменшило суму страхового відшкодування, у тому числі, і на коефіцієнт зносу замінених складових, і виплатило суму страхового відшкодування в розмірі 18590 гривень 23 копійки. Оскільки різниця між страховою виплатою, сплаченою в порядку регресу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» позивачу та загальною сумою виплаченого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал страхування» особі страхового відшкодування виникла саме внаслідок зазначених законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме: у зв`язку зі зменшенням суми страхового відшкодування на величину коефіцієнту зносу замінених складових, тому вказана сума завданих позивачу збитків у розмірі 11668 гривень 77 копійок підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України в зв`язку зі задоволенням позовних вимог, з відповідача [PERSON] на користь позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 684 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved