Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 11.10.2018 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0151/10/2018/0130. Згідно умов кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит в сумі 300000,00 грн. на придбання житлової нерухомості чотирикімнатної квартири [ADDRESS] , шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК. Пунктом 3.1. кредитного договору передбачений термін кредитування: кредит надається до 08.10.2038 року. Позичальнику зобов`язаний сплатити останній платіжв термін не пізніше 08.10.2038 р. та у порядку, передбаченому цим Договором. Відповідно до п. 1.4.2. кредитного договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами за весь термін фактичного користування кредитом: за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 23,50 % річних та є фіксованою; за користування кредитними коштами, шо не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 23,50% річних та є фіксованою (пп. 1.3.2). Факт надання Позичальнику кредиту 11.10.2018 року підтверджується випискою з особового рахунку № [NUMBER] . Тобто, Банк належним чином виконав свої договірні зобов`язання. Проте, Позичальник свої зобов`язання виконує неналежним чином. А саме: Позичальником порушено зобов`язання щодо погашення кредиту згідно графіку, що підтверджується випискою по рахунку Позичальника та розрахунком заборгованості. У зв`язку з порушенням Позичальником договірних зобов`язань щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом за кредитним договором та відповідно до умов кредитного договору, ч. 2 ст. 1050 Цільного кодексу України у Позивача виникло право вимагати від Позичальника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Тому Позичальнику було направлено листи- вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором станом на 02.10.2022 року (включно) в сумі 272292 грн., в т.ч. про дострокове погашення всієї суми кредиту. Але ці листи - вимоги були залишені Позичальником без відповіді та задоволення. На підставі више наведеного Позичальник зобов`язаний сплатити Позивачу заборгованість за Кредитним договором станом на 27.02.2023 року (включно) в сумі 290964,70 грн., в т.ч.: заборгованість но кредиту строкова в сумі 238737,04 грн.; заборгованість по кредиту прострочена в сумі 10240,50 грн.; заборгованість по процентах поточна в сумі 3407,25 грн.; заборгованість по процентах прострочена в сумі 38450,07 грн. Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, Позичальнику нараховано 3 проценти річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 65,20 грн. Також на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, Позичальнику нараховано інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів та кредиту 64,64грн. 11.10.2018, в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором між Банком, Позичальником та [PERSON] було укладено договір поруки № 0151/10/2018/0130-П, за умовами якого Поручитель взяв на себе зобов`язання перед Кредитором солідарно з Позичальником відповідати за порушення виконання зобов`язань за кредитним договором (п.п. 1.2, 1.4 договору поруки). Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Позичальник - за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором. З метою позасудового врегулювання ситуації, Поручителю було направлено лист-вимога 27.12.2022 року, з вимогою погасити заборгованість у повному обсязі. Але цей лист- вимога був залишений Позичальником без відповіді та задоволення. Тому просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 290964,70 грн. та стягнути у дольовому порядку судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судові засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та обов`язки сторін, а відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явилися без повідомлення причин, не подали відзив на позовну заяву, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до положень статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. 28 листопада 2017 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] 11.10.2018 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0151/10/2018/0130. Згідно умов кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит в сумі 300000,00 грн. на придбання житлової нерухомості чотирикімнатної квартири [ADDRESS] , шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК. Пунктом 3.1. кредитного договору передбачений термін кредитування: кредит надається до 08.10.2038 року. Позичальнику зобов`язаний сплатити останній платіжв термін не пізніше 08.10.2038 р. та у порядку, передбаченому цим Договором. Відповідно до п. 1.4.2. кредитного договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами за весь термін фактичного користування кредитом: за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 23,50 % річних та є фіксованою; за користування кредитними коштами, шо не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 23,50% річних та є фіксованою (пп. 1.3.2). Факт надання Позичальнику кредиту 11.10.2018 року підтверджується випискою з особового рахунку № [NUMBER] . Тобто, Банк належним чином виконав свої договірні зобов`язання. Проте, Позичальник свої зобов`язання виконує неналежним чином. А саме: Позичальником порушено зобов`язання щодо погашення кредиту згідно графіку, що підтверджується випискою по рахунку Позичальника та розрахунком заборгованості. У зв`язку з порушенням Позичальником договірних зобов`язань щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом за кредитним договором та відповідно до умов кредитного договору, ч. 2 ст. 1050 Цільного кодексу України у Позивача виникло право вимагати від Позичальника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Тому Позичальнику було направлено листи- вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором станом на 02.10.2022 року (включно) в сумі 272292 грн., в т.ч. про дострокове погашення всієї суми кредиту. Але ці листи - вимоги були залишені Позичальником без відповіді та задоволення. На підставі више наведеного Позичальник зобов`язаний сплатити Позивачу заборгованість за Кредитним договором станом на 27.02.2023 року (включно) в сумі 290964,70 грн., в т.ч.: заборгованість но кредиту строкова в сумі 238737,04 грн.; заборгованість по кредиту прострочена в сумі 10240,50 грн.; заборгованість по процентах поточна в сумі 3407,25 грн.; заборгованість по процентах прострочена в сумі 38450,07 грн. Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, Позичальнику нараховано 3 проценти річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 65,20 грн. Також на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, Позичальнику нараховано інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів та кредиту 64,64грн. 11.10.2018, в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором між Банком, Позичальником та [PERSON] було укладено договір поруки № 0151/10/2018/0130-П, за умовами якого Поручитель взяв на себе зобов`язання перед Кредитором солідарно з Позичальником відповідати за порушення виконання зобов`язань за кредитним договором (п.п. 1.2, 1.4 договору поруки). Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Позичальник - за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором. З метою позасудового врегулювання ситуації, Поручителю було направлено лист-вимога 27.12.2022 року, з вимогою погасити заборгованість у повному обсязі. Але цей лист- вимога був залишений Позичальником без відповіді та задоволення. За таких обставин, оскільки відповідачем не погашено заборгованість в повному обсязі, має місце порушення ним прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначено законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На думку суду умови договорів приєднання, які розроблені банком, повинні бути доступними та в повній мірі зрозумілими усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли умови на які він посилається. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку в повному обсязі від усіх боржників разом. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Отже, право позивача порушене та підлягає захисту, а тому з відповідачів у солідарному порядку необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №0151/10/2018/0130 від 11.10.2018 року в сумі 290964,70 грн., в т.ч.: заборгованість но кредиту строкова в сумі 238737,04 грн.; заборгованість по кредиту прострочена в сумі 10240,50 грн.; заборгованість по процентах поточна в сумі 3407,25 грн.; заборгованість по процентах прострочена в сумі 38450,07 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 65,20 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів та кредиту 64,64грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню у дольовому порядку понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 4364,47 грн.

Outcome: approved