Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

24.02.2023 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення та розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.10.2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно, до повноліття дитини. Витрати на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту сина постійно з роками збільшуються, так як у порівняні з 2013 роком значно зросли ціни на одяг, продукти, ліки та інше, крім того збільшилися потреби в навчанні та розвитку дитини. Син навчається у 5 класі Криворізької загальноосвітньої школи №69 та додатково постійно відвідує репетиторів з математики та англійської мови. Також, на даний час розмір аліментів, який сплачує відповідач, менший від мінімальної суми встановленого прожитковим мінімуму для дітей відповідного віку, що явно суперечить інтересам дитини. Розмір отриманих аліментів не перекриває усіх витрат пов`язаних з утриманням дитини. Тому позивачка просить суд змінити спосіб стягнення та розмір аліментів із стягнення у твердій грошовій сумі на стягнення у частці від заробітку в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2023 року, матеріали цивільної справи передано судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернової Н.В. (а.с.10). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 08.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.12-13). Від представника позивачки - адвоката Кузьменка М.В. надійшла заява про розгляд справи за його та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. Враховуючи письмову згоду позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , який проживає разом з позивачкою (а.с. 6). Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.10.2013 року з відповідача [PERSON] на користь матері дитини [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 01.07.2013 року і до повноліття дитини (а.с.7) \~ \~ \~ \~06.11.2013 року заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 11.11.2017 укладено шлюб, який зареєстрований Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №419. Відповідно до якого позивачка [PERSON] змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст. 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суд у України від 15травня 2006 року № 3« Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст.\~183,184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 181, 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7\~ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частину заробітку та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях\~Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: approved