Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л., приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 8281 від 12.03.2021 вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., та стягнення судових витрат. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 8281 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 2 485,15 грн. за споживчим кредитним договором № 228202506 від 06.03.2020, який був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . На підставі виконавчого напису ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» звернулося із заявою про відкриття виконавчого провадження до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л.. 19 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження № 65192342 з примусового виконання виконавчого напису. Позивач зазначає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням норм законодавства, зокрема ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, а саме виконавчий напис нотаріусом вчинено після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, сума заборгованості не є безспірною, приватний нотаріус не перевірила наявності доказів належного направлення стягувачем та отримання боржником повідомлень щодо наявності заборгованості за кредитним договором та вимог про виконання зобов`язань за договором, а кредитний договір № 228202506 від 06.03.2020 який було укладено з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нотаріально не посвідчений. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.03.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників судового розгляду в судове засідання (а.с. 36-37). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 18 квітня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від представника відповідача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Дрешель А.В. надійшли заперечення на позов в частині стягнення витрат на правничу допомогу, в яких просить відмовити у їх стягненні. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8281, за яким з позивача [PERSON] звернено стягнення за Кредитним договором 228202506 від 06 березня 2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 88 від 08.07.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ідентифікаційний код ЄДРПОУ 42254696 (а.с. 27, далі - виконавчий напис). За виконавчим написом стягнуто заборгованість за період з 29.01.2021 по 27.02.2021, сума заборгованості становить 1 285,15 грн., що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 599,44 грн. та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 685,71 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто 1 200 грн. Загальна сума до стягнення становить 2 485,15 грн. На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 12.03.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 8281, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. 19.04.2021 відкрите виконавче провадження № 65192342 (а.с. 21-22). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 12.03.2021 убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувалася ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення спірного виконавчого напису 28.09.2020 були відсутні правові підстави для його вчинення. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Вказані правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. у редакції від 29.11.2001 року передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вирішенні спору суд також враховує правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року по справі № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року по справі № 158/2157/17, відповідно яких для вчинення виконавчого напису нотаріусу слід надавати серед інших документів оригінал нотаріально посвідченого договору. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 28.09.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. За таких обставин, приватний нотаріус, не мала права вчиняти виконавчий напис на підставі пункту 2 Переліку, який визнано незаконним та нечинним на час вчинення нотаріальних дій. Укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» договір № 228202506 від 06.03.2020, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а отже спірний виконавчий напис не підлягає виконанню (а.с. 23-25). За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вищенаведені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, тому, враховуючи предмет спору, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. В частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) тощо. Судом встановлено, що 04.03.2023 між адвокатом Кожем`яченко В.В. та позивачем [PERSON] укладено Договір про надання правової/правничої допомоги № 98/23 (а.с. 9-13 зв.). Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 договору, за цим Договором Адвокат зобов`язується за завданням Клієнта надавати Клієнту правову допомогу, а Клієнт зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні витрати Адвоката, необхідні для виконання цього Договору. Метою даного договору (зокрема, але не виключно) являється бажання Клієнта в судовому порядку визнати виконавчий напис нотаріуса № 8281 від 12.03.2021 року, виданий приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, таким, що не підлягає виконанню та подальшого закінчення виконавчого провадження № 65192342 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», зняття всіх арештів (арешту коштів боржника в банківських установах, арешту майна боржника в ДРРП, ДРОРМ, реєстрах МВС) та обмежень пов`язаних з примусовим виконанням, видалення відомостей Клієнта з Єдиного реєстру боржників. Згідно п. 3.5 договору, за надання правової (правничої) допомоги, відповідно до даного договору, Клієнт сплачує Адвокату фіксовану суму гонорару в розмірі 15 000,00 грн. Відповідно до опису надаваних послуг до Договору про надання правової/правничої допомоги № 98/23 від 04.03.2023, сторони узгодили мінімальний об`єм надаваних послуг виконавцем, а саме: надання первнної консультації клієнту; обговорення механізмів і процедур судового захисту прав клієнта; ознайомлення з документами наданими клієнтом; перевірка та пошук інформації в електронних базах та реєстрах, щодо особи клієнта з метою формування доказової бази; направлення адвокатського запиту про надання інформації та копій документів, у разі необхідності; формування доказової бази; підготовка позовної заяви до суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; підготовка копій необхідних документів, які додаються до позовної заяви, та надсилання всіх документів до суду; моніторинг судової справи та реєстру судових рішень; участь в судовому засіданні, у разі необхідності; підготовка та направлення процесуальних документів пов`язаних з розглядом справи (клопотання, відзив, відповідь на відзив, заперечення, пояснення, інші заяви з процесуальних питань), у разі необхідності; отримання відповідного судового рішення суду про визнання судом виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; підготовка апеляційної скарги на рішення/ухвалу суду, у разі необхідності; підготовка та направлення до державного/приватного виконавця відповідно заяви про закінчення виконавчого провадження; оскарження дій або бездіяльності державного/приватного виконавця та інших посадових осіб виконавчої служби, у разі необхідності; отримання постанови державного/приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження та перевірка припинення заходів примусового виконання, щодо особи клієнта (а.с. 14). Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. Беручи до уваги викладене, врахувуючи підставу та предмет позову, характер виконаної адвокатом роботи та фактично надані послуги, зміст і обсяг позовної заяви, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу та складність даної справи, враховуючи заперечення сторони відповідача, суд дійшов до висновку, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. не відповідають критерію розумності, не співмірні із виконаною роботою адвоката, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер. З огляду на зазначене у сукупності, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог позивача про стягнення правничої допомоги в розмірі 3 000,00 грн.

Outcome: approved