Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Державний реєстратор Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області Андрейченко Ольга Павлівна, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рохман Людмила Анатоліївна про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним, який в квітні 2023 року уточнив та просив суд постановити рішення яким визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , право власності на домоволодіння [ADDRESS] , що складається з житлового будинку загальною площею 282,3 кв.м. з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами та право власності на земельну ділянку [ADDRESS] загальною площею 0,1299 га кадастровий номер 1221455800-03-010-0005 та скасувати за [PERSON] державну реєстрацію її права власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 282,3 кв.м., яка була здійснена 25 жовтня 2021 року державним реєстратором Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області Андрейченко Ольгою Павлівною (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №61263149) на підставі договору купівлі-продажу від 05 квітня 2004 року посвідченого приватним нотаріусом Рохман Людмилою Анатолівною. Представник позивачка [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (а.с.159) надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі(а.с.). Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим поверненням(а.с.95, 110, 139, 147, 164, 194), довідкою про доставку електронного листа(а.с.181) та довідкою про доставку повідомлення(а.с.182), однак у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. 15 березня 2023 року представник [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (а.с.157) був ознайомлений з матеріалами справи, відзив на позовну заяву не подавали. Солонянська селищна\~рада Дніпропетровської\~області надали\~лист про\~розгляд справи\~без участі\~третьої особи\~Державного реєстратора\~Виконавчого комітету\~Солонянської селищної\~ради Дніпропетровської\~області Андрейченко\~Ольги Павлівни(а.с.97). Третя особа\~Приватний нотаріус\~Дніпропетровського міського\~нотаріального округу\~Рохман Людмила\~Анатоліївна надала заяву про розгляд справи без її участі(а.с.133). Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору дарування домоволодіння, посвідченого 11 грудня 2003 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Чаладзе Г.О, [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку загальною площею 282,3 кв.м. та допоміжних господарських будівель і споруд, та знаходиться на земельній ділянці 1\~299 м.кв.(а.с.19, 20). Право власності на зазначене домоволодіння зареєстровано за [PERSON] 03 січня 2004 року у Комунальному підприємстві «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 22). Зазначене домоволодіння було розташоване на не приватизованій на той час земельній ділянці загальною площею 1299 кв.м. (0,1299 га) про що зазначено у п.1 договору дарування домоволодіння від 11 грудня 2003 року. На підставі договору дарування домоволодіння від 11 грудня 2003 року позивач, як власник домоволодіння та користувач земельної ділянки на якій розташоване зазначене домоволодіння, приватизував зазначену земельну ділянку та отримав державний акт серії ДП 095751 від 03 березня 2004 року на право власності на земельну ділянку [ADDRESS] (на теперішній час Дніпровського району) Дніпропетровської області загальною площею 0,1299 га, кадастровий номер 1221455800-03-010-0005 з цільовим призначенням «будівництво та обслуговування житлового будинку». У відповідності до Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23 листопад 2021 року позивачу стало відомо, що право власності на належне йому домоволодіння 25 жовтня 2021 року було зареєстровано Державним реєстратором Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області Андрейченко Ольгою Павлівною за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу у якому зазначено, що його посвідчено 05 квітня 2004 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Рахман Людмилою Анатоліївною, реєстровий номер №117(а.с.28). 10 листопада 2021 року представник [PERSON] звернувся до ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо відчуження належного йому житлового будинку(а.с.30-31). На підставі вищевказаної заяви були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №12021041440000506(а.с.32). В рамках розгляду зазначеного кримінального провадження приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рохман Людмилою Анатоліївною було надано пояснення щодо зазначених обставин. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 06 грудня 2021 року приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Рохман Людмила Анатоліївна надала копію її заяви до ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з приводу незаконного відчуження домоволодіння, що належить [PERSON] , в якому нотаріусом повідомлено, що вищезазначений договір купівлі-продажу житлового будинку нею не посвідчувався, а під реєстровим номером №117 у її реєстрі нотаріальних дій зареєстрована інша нотаріальна дія. Бланк ВВВ №463844 нею був використаний для посвідчення договору купівлі-продажу квартири з іншими сторонами та за іншим реєстровим номером. (а.с. 134). Згідно ст. 203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зробила наступний правовий висновок: «7.18. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.» Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.3 ст.26 «Внесення відомостей до Державного реєстру прав» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що набрала чинності 16.01.2020 року відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Відповідно до положень п.9) ч.1 ст.27 «Підстави для державної реєстрації прав» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] від 05 квітня 2004 року (бланк договору ВВВ №463844) у якому зазначено, що він нібито був укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Рохман Людмилою Анатоліївною та зареєстрований під реєстровим номером №117 не укладався між особами, зазначеними у цьому договорі. Тому цей договір є неукладеним, а не недійсним чи нікчемним. Зазначений договір купівлі-продажу житлового будинку власником будинку не укладався, а тому не створив жодних прав та обов`язків для осіб, які зазначені сторонами цього договору. Визнання недійсним зазначеного договору не є належним способом захисту порушеного права позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 6 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Тому з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 816 грн. 00 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved