Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Маркова Ю.В., звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради в особі Управління служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вона є бабусею [PERSON] , [INFO] по лінії матері [PERSON] . Остання з 08.09.2012 перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який в подальшому рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 20.03.2014 було розірвано. Від даного шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . 03.10.2020 [PERSON] зареєструвала шлюб з іншим чоловіком [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». На початку 2020 року дочка позивачки захворіла на онкологічне захворювання та [INFO] [PERSON] померла. Оскільки дитина потребувала догляду, позивачка забрала дитину в свою сім`ю та залишилась проживати з нею в [ADDRESS] , де й проживає до цього часу. Позивач зазначає, що вона самостійно займається вихованням дитини та матеріально забезпечує онуку всім необхідним для життя та розвитку. Дитина на даний час навчається у 4-А класі Спеціалізованої школи № 115 Дніпровської міської ради, куди була переведена після смерті матері, тобто за місцем реєстрації та фактичного проживання. Позивач вказує, що батько дитини - відповідач [PERSON] з дитиною не проживає з лютого 2013 року, за вказаний період до дитини не приїжджав жодного разу. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться розвитком дитини та її інтересами, здоров`ям доньки, хоча і на підставі рішення суду від 15.07.2013 з нього стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Також просила встановити опіку над малолітньою [PERSON] , призначивши її опікуном онуки. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Адміністрацію Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради в особі Управління служби у справах дітейта зобов`язано орган опіки та піклування надати висновок щодо заявлених позовних вимог. (а.с. 63). 17.05.2023 на адресу суду через систему ЄСІТС «Електроний суд» надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Маркової Ю.В. про залишення позовної заяви в частині позовних вимог щодо встановлення опіки над малолітньою [PERSON] , [INFO] , та призначення [PERSON] опікуном без розгляду. Представник просила здійснити розгляд даного питання за відсутності позивача та її представника. (а.с. 106) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2023, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради в особі Управління служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна для дитини, в частині вимог про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] та призначення опікуна для дитини - залишено без розгляду.(а.с. 109). 18.05.2023 на електрону адресу суду Адміністрація Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради надіслала висновок органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ». (а.с. 115 - 121). Представник позивача [PERSON] - адвокат Маркова Ю.В. у підготовчому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених у позові та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву до суду не подав, проте направив до суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнав повністю, зазначивши, що його дочка, після смерті колишньої дружини, проживає з бабою [PERSON] , яка займається її вихованням, навчанням, фізичним та духовним розвитком. Зазначив, що не приймає участі у вихованні дитини, просив розгляд справи провести без його участі. Представник третьої особи - адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради в особі Управління служби у справах дітей, в підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, попередньо на виконання ухвали суду направив до суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у підготовчому засіданні обставини справи, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.02.2013 Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2013 з відповідача [PERSON] вирішено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.06.2013 та до досягнення дитиною повноліття. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/32531866). Відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2014, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 08.09.2012 Амур-Нижньодніпровським відділом ДРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області - розірвано (а.с. 21). 03.10.2020 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку із чим змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.10.2020 (а.с. 27). [INFO] [PERSON] - померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.07.2022 (а.с. 28). Встановлено, позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої серії [NUMBER] (а.с. 18,29), тобто бабусею малолітньої [PERSON] . Згідно довідки Комунального закладу освіти «Спеціалізована школа № 115» Дніпровської міської ради за № 9 від 17.01.2023, [PERSON] дійсно навчається в даному закладі освіти в 4-А класі (а.с. 32). Відповідно до характеристики [PERSON] виданої Комунальним закладом освіти «Спеціалізована школа № 115» Дніпровської міської ради, за підписом класного керівника та директора закладу освіти, «Бабуся [PERSON] цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання. Якщо виникають питання - радиться з вчителем. Допомагає Вероніці в онлайн навчанні, у дівчинки організоване робоче місце з комп`ютером та потрібним приладдям» (а.с. 33). Судом встановлено, що малолітня [PERSON] фактично проживає з бабусею за місцем реєстрації останньої та утриманням, вихованням, лікуванням та забезпеченням дитини усім необхідним займається саме позивач [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи, а саме: декларацією № 0001-396Т-МРА0, де довірителем виступає саме позивач, довідкою № 324 про склад сім`ї та характеристиками сусідів (а.с. 30-31, 51-55). 18.05.2023 адміністрацію Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради надано висновок комісії органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 114-121). Згідно вказаного висновку позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , буде відповідати інтересам дитини, так як встановлено, що батько дитини не проживає з нею та не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не займається вихованням та розвитком, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, тому ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . Оскільки дитина потребувала догляду, [PERSON] забрала дитину в свою сім`ю та дитина залишилася проживати з нею в [ADDRESS] , де й проживає до цього часу. Позивач самостійно займається вихованням дитини та матеріально забезпечує онуку всім необхідним для життя та розвитку. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Виходячи з положень ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. В силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Як вбачається із змісту заяви [PERSON] про визнання позову, він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, так як дійсно не приймає участі у вихованні доньки, не заперечує проти призначення опікуном [PERSON] , з якою його донька проживає з липня 2022 року (а.с.97-99). Проаналізувавши надані докази по справі, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази ухилення відповідача від участі у вихованні дитини, оскільки він з 2013 року не проживає із донькою, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, внаслідок чого не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, хоча перешкод йому ніхто не чинив та не чинить. Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні дитини відповідач [PERSON] суду не надав, а навпаки у своїй заяві про визнання позову, підтвердив той факт, що він не приймає участі вихованні дитини, та не виконує покладенні на нього обов`язки батька, по відношенню до своєї дитини. Таким чином, оскільки факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає, що є підстави для позбавлення [PERSON] його батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене, зважаючи на визнання відповідачем позову, позивачу слід повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову та сплаченого за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. Решту судового збору (50%) за цю ж вимогу слід стягнути з відповідача на її користь. Вказане положення рішення стосується виключно однієї позовної вимоги, яка стосується позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки інша позовна вимоги - про встановлення над дитиною опіки та призначення опікуна, за заявою представника позивача залишена судом без розгляду. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved