Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вони і з відповідачем у справі перебували у цивільному шлюбі, під час якого у них народилась дитина, дочка [PERSON] , [INFO] . Вважає, що батько повинен піклуватись та матеріально забезпечувати дитину, а тому просила стягувати аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно. У зв`язку із тим, що позивачка не працює, оскільки перебуває у відпусті по догляду за дитиною, то просила стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Ухвалою судді від 11.05.2023 року відкрито спрощене позовне провадження призначено судовий розгляд. 14.06.2023 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому останній зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання спільної дитини. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки заперечив у повному обсязі, оскільки позивачка не є і не була його дружиною, їх відносини тривали не довго, також позивачка повідомляла йому, що працює віддалено, а тому може саме себе утримувати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, не заперечувала щодо винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково відповідно до аргументів, викладених в відзиві. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Судом встановлено,\~що сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Дитина зареєстрована та фактично проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 08.05.2023 року і не заперечується сторонами. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із тих міркувань, що непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини є її право на утримання батьками до досягнення нею повноліття. Так,\~статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов`язок передбачено вст. 180\~Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 8\~Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 Сімейного кодексу України, вказує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181\~СК України за\~рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182\~СК України та\~положення ч. 2, відповідно до яких - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191\~СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць у відповідності з п. 1 ч. 1ст. 430\~ЦПК України. Беручи до уваги наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач має відповідний молодий вік, не є інвалідом, не страждає на тяжке захворювання, в зв`язку із чим має можливість утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, належним чином, як того вимагає Закон, а тому з відповідача на користь позивачки на утримання сина належить стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх його доходів, щомісячно, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивачки базуються на законі, тому вони підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, то вирішуючи таку, суд дійшов наступного висновку. Статтею 91 Сімейного кодексу України передбачено право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім`єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до\~статті 76\~цього Кодексу. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених\~пунктами 2\~і\~4 статті 83,\~статтями 85,\~87\~і\~89\~цього Кодексу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить матері незалежно від цієї обставини. Позивачка на даний час не працює, а доглядає за дитиною, до досягнення нею 3-х річного віку. Відповідач є працездатним, а тому в нього відсутні об`єктивні труднощі, перешкоди та, водночас, є достатні можливості надавати матеріальне утримання позивачці до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, як просить позивачка, що відповідає принципу справедливості та розумності, враховуючи потребу позивачки в утриманні та фінансові можливості відповідача. Відповідачем не спростовано неспроможність сплачувати аліменти на утримання дружини, та письмових чи будь-яких підтверджуючих доказів передбачених вимогами статті 76 ЦПК України, суду надано не було. Згідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч. 1ст. 5\~Закону України "Про судовий збір"\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже згідно до ст. 141\~ЦПК України з\~відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2147,2 грн.

Outcome: approved