Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

В лютому 2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. Позов обґрунтований тим, що 10.02.2020 року приблизно о 15 год. 00 хв. його помешкання, а саме: квартиру [ADDRESS] було неправомірно відключено працівниками ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» від електропостачання. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 17.01.2022 року в цивільній справі №756/11324/21, яке набрало законної сили 21.02.2022 року, вирішено, зокрема: визнати незаконними дії ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» по припиненню постачання електроенергії 10 лютого 2020 року та 29 липня 2020 року до квартири [ADDRESS] . Зазначеним рішенням суду було встановлено, факт відключення помешкання від електропостачання 10 лютого 2020 року, його право на отримання електроенергії з використанням мереж відповідача відповідно до положень Закону України «Про електроенергію» положень Правил роздрібного ринку електроенергії, а також те, що з досліджених судом доказів не встановлено, що відповідач ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» є оператором системи розподілу електропостачання, або на будь-якій іншій правовій підставі наділений повноваженням тимчасово припинити (відключити) електропостачання до споживача - мешканців квартири [ADDRESS] . Крім того судом було встановлено, що на думку співробітників ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» за квартирою [ADDRESS] рахуються борги в сумі 18 000 грн., тому відключення проводилось за борги. Також судом встановлено, що з рахунку квитанції за грудень 2019 року вбачається нарахування на сплату житлово-комунальних послуг в сумі 8712,46 грн., в рахунку № [NUMBER] зазначено про наявну заборгованість в сумі 9780,91 грн., разом до сплати 18493,37 грн. згідно квитанції від 11.02.2020 року [PERSON] здійснив оплату в сумі 18493,40 грн. В подальшому він звернувся з заявою про надання квитанції на оплату ЖК послуг, що формують заборгованість у розмірі 9780,91 грн., що була нарахована в грудні. ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» проігнорувала численні звернення [PERSON] щодо надання зазначених квитанцій та в досудовому порядку не надала їх. В ході розгляду справи суд дослідив квитанції надані відповідачем та в рішенні зазначив, що наданні суду квитанції не доводять факту сповіщення споживача належним чином про обсяг наданих комунальних послуг та нарахованої відповідачем за період з серпня 2019 року по листопад 2019 року та надання відповіді на його звернення, а лише доводять факт формування зазначених вище довідок у період після листопада 2019 року, тобто утворення відповідного боргу в сумі 7429,18 грн. За таких обставин та враховуючи те, що до незаконного відключення його помешкання від електропостачання він не отримував ані від забудовника, ані від ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА», жодних рахунків на сплату житлово-комунальних послуг, претензій про наявність заборгованості за ці послуги та необхідності її погасити, а також попереджень про припинення електропостачання його помешкання, і до цього часу не отримав квитанцій, що формують заборгованість в сумі 9780,91 грн., то отримані відповідачем 11.02.2020 року від нього гроші в сумі 18 493,40 грн., згідно рахунку № [NUMBER] на сплату ЖК послуг за грудень 2019 р., є такими, що отримані ТОВ«ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА » без достатньої правової підстави та підлягають поверненню. Припинення постачання електроенергії до квартири [ADDRESS] сталося незалежно від його волевиявлення, без будь-якого попередження, з грубим порушенням встановленого чинним законодавством, його прав, як побутового споживача електричної енергії, так і речових прав на зазначену квартиру, призвела до проблематизації його життя, погіршила гармонійні адаптовані умови життєдіяльності. Він змушений був витрачати час у пошуках захисту порушеного права (звертатись до поліції, оформлювати відповідні документи і подавати їх до офісу забудовника та відповідача, в судовому порядку вирішувати питання щодо визнання дій відповідача незаконними). В той же час поведінка відповідача була спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, на продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення незаконних дій щодо самовільного припинення електропостачання до його помешкання, що мало місце 29 липня 2020 року. Зазначене призвело до морального і фізичного виснаження, перевтоми, втрати душевного спокою і депресивного стану, що негативно позначилось на спокійному ритмі життя. Крім того, квартира обладнана електроплитою, електрочайником, холодильником та бойлером, підключений інтернет, що забезпечує нормальні умови проживання в ній. Зазначена побутова техніка працює від електрики. На час несанкціонованого відключення квартири від постачання електроенергії існувала реальна загроза виходу її з ладу, а позивач тимчасово позбавився можливості використовувати цю техніку за призначенням, готувати їжу, митися, користуватися інтернетом та інше, що призвело до додаткових душевних страждань. Він змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав та втрачати час, який мав би використовувати з сім`єю, рідними та близькими. Заподіяну моральну шкоду він оцінює у розмірі 10 000 грн. Просить суд стягнути з ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» на його користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 18 512,36 грн., та в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути 10 000 грн, Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою судді від 16.02.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. 24.03.2023 року відповідачем подано відзив на позов в якому він посилався на те, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне: Даний спір виник з приводу повернення сплачених позивачем грошових коштів відповідачу за надані йому житлово-комунальні послуги які складаються з послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкової території, додаткових послуг, та комунальних послуг якими користувався власник квартири до укладення ним прямих договорів із постачальниками комунальних послуг. Відповідно до договору №ДІ 180616 укладеного між забудовником ТОВ «Фірма -Інтеграл» та ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» від 19 червня 2019 року останньому доручено здійснювати обслуговування незавершеного будівництва житлового будинку, якому відповідно до Наказу № 287 від 26.08.2016 року присвоєно будівельну адресу [ADDRESS] . З кінця серпня 2019 року позивач користується квартирою [ADDRESS] . З 18.03.2020 року він набув право власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу квартири укладеного з ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» (особисті твердження позивача у позовній заяві по справі №756/11324/21). Під час користування вищевказаною квартирою позивачу надавались житлово-комунальні послуги, які нараховувались позивачу відповідно до показників лічильників теплової та електро енергії які встановлені на квартиру. Факт споживання яких підтверджується довідкою з особової картки споживача. Заборгованість позивача перед відповідачем за надані і отримані ним житлово-комунальні послуги складає 98 963,13 грн. Тобто, між позивачем та відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Позивач під час розгляду справи №756/11324/21, стверджував що ним договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг №155 від 23 серпня 2019 року (далі -Договір) не підписувався на підпис нанесено ще один підпис, його підпис тільки на додатку до договору №155 від 22 липня 2019 року (послуги управителя), але він не впевнений, що це його підпис, отже між сторонами відсутні договірні відносини. В іншій справі між сторонами №756/13560/21 позивач також стверджує, що ним не укладався вищевказаний договір. В той же час в заяві від 04.08.2020 року (вх.572 від 04.08.2020 року) наданій на адресу відповідача позивач визнає факт укладання ним Договору про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг №155 від 22.08.2019 року. Більш того посилається на п.8.7. вищевказаного Договору, як на підставу для перегляду Договору про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг №155 від 22.08.2019 року, у зв`язку із бажанням укласти прямі договори з постачання житлово-комунальних послуг. В справі між сторонами №756/13560/21, позивач визнає наявність в нього рахунків на сплату за надані житлово-комунальні послуги за серпень-грудень 2019 року і зазначає, що в рахунках на сплату житлово-комунальних послуг починаючи з листопада 2019 року з`явились послуги відеоспостереження, які не відносяться до житлово-комунальних послуг і ним не замовлялись. З наведеного вбачається, що позивач поводиться суперечливо стверджуючи то про відсутність укладеного Договору, то про відсутність рахунків (квитанцій) на сплату житлово-комунальних послуг, то про наявність в рахунках які ніби то в нього відсутні про з`явлення послуг відеоспостереження. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі №390/34/17 (провадження №61-22315сво18) зазначено, що «добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі-«non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них». Отже, тлумачення вказаних норм свідчить, що при визначенні того чи підлягають безпідставно набуті грошові кошти поверненню потерпілій особі слід врахувати, що акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад зокрема, добросовісності. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів (Постанова КГС ВС від 14.01.2021 у справі №922/2216/18). З вищенаведеного вбачається, що поведінка позивача суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, та є такою, що не відповідає попереднім заявам, отже позивач поводиться суперечливо та недобросовісно, а й отже грошові кошти не підлягають поверненню. Тобто правовою підставою для отримання відповідачем від позивача грошових коштів є зокрема обов`язок останнього оплачувати житлово-комунальні послуги у разі фактичного користування послугою. Позивачем не додано до матеріалів справи доказів та не спростовано, що він не користувався житловою послугою, комунальною послугою, та іншими додатковими послугами які надавались йому відповідачем, натомість як вбачається з матеріалів справи та тверджень самого позивача з кінця серпня 2019 року він користується квартирою [ADDRESS] , сплативши за користування вищезазначеними послугами суму в розмірі 20 593,79 грн., з отриманих ним послуг в розмірі 89 963,13 грн. Таким чином сплачені позивачем добровільно, на підставі договору та закону грошові кошти за отримані ним житлово-комунальні послуги не є такими, що отримані відповідачем без достатніх правових підстав. Позивач зазначає, що йому завдана моральна шкода яку він оцінює в розмірі 10 000 грн., проте відповідач вважає, що позивачем не доведено, як наявність моральних і фізичних страждань, що надає йому право на відшкодування моральної шкоди, так і необґрунтовано ним її розмір. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 03.04.2023 року позивачем подано відповідь на відзив в якому відповідач заперечуючи проти задоволення позовної вимоги про стягнення з ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» на користь позивача безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 18 512,36 грн. зазначає, що ці гроші сплачені позивачем добровільно на підставі договору та закону за отримані ним, як власником квартири [ADDRESS] , житлово-комунальних послуг, наданих відповідачем на підставі договору №ДІ 180616, укладеного між забудовником ТОВ «Фірма-Інтергал» та ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» від 19.06.2019 року, Договору про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій сприяння у отриманні комунальних послуг №155 від 22.08.2019 року, укладеного на його думку між ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» та [PERSON] , положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Але такі твердження не ґрунтуються на фактичних обставинах та матеріалах справи та суперечать вимогам закону. У відзиві на позов відповідач зазначає, що позивач з 18.03.202 року набув право власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу квартири укладеного з ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та надає копію відповідного договору. Однак зі змісту копії Договору купівлі-продажу квартири, наданого відповідачем вбачається, що 18 березня 2020 року Продавець ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» передає у власність (продає) Покупцю [PERSON] , а Покупець приймає від Продавця у власність (купує) квартиру [ADDRESS] , і оплачує її вартість за ціною та в порядку, передбаченого Договором. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 17.01.2022 року в цивільній справі №756/11324/21, яке набрало законної сили 21.02.2022 року, встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.03.2020 року є власником квартири [ADDRESS] . Така обставина має значення для правильного вирішення справи, оскільки спірні правовідносини виникли між сторонами з серпня по грудень 2019 року. Крім цього твердження відповідача у відзиві про те, що відповідно до договору ДІ 180616 укладеного між забудовником ТОВ «Фірма-Інтергал» та ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» від 19.06.2019 року останньому доручено здійснювати обслуговування незавершеного будівництвом житлового будинку, якому відповідно до Наказу №287 від 26.08.2016 року присвоєно будівельну адресу [ADDRESS] , є надуманими, оскільки у матеріалах справи відсутній вказаний Договір, як будь-які докази того, що саме ТОВ «Фірма-Інтергал» є забудовником будинку [ADDRESS] та 19 червня 2019 року ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» доручено здійснювати обслуговування незавершеного будівництвом житлового будинку за зазначеною адресою. Зазначене твердження відповідачем не доведено та суперечить іншим доказам доданим до Відзиву. За змістом Договору №ДІ180619 про надання послуг з обслуговування незавершеного будівництва житлового будинку, укладеного між Виконавцем ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» та Замовником ТОВ «Фірма «Інтергал» від 18.06.2019 року, наданого відповідачем, вбачається, що Замовник доручає Виконавцю забезпечувати обслуговування незавершеного будівництвом житлового будинку, по Об`єкту: «Будівництво житлово-торговельного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом по [ADDRESS] та Михайла Майорова) в Оболонському районі м.Києва, ІІ-а черга будівництва, VІ-й пусковий комплекс Житловий будинок [ADDRESS] , та прибудинкової території, яка призначена для обслуговування даного будинку відповідно до умов даного Договору. Однак згідно Витягу з Наказу Департаменту містобудування та архітектури№287, вказаному об`єкту будівництва ще 26.08.2016 року було присвоєно будівельну адресу: [ADDRESS] . Згідно пункту 1.2. Договору №ДІ 180619 про надання послуг з обслуговування незавершеного будівництвом житлового будинку, Замовником на день укладення даного Договору будинок не переданий в експлуатацію в порядку, визначеному чинним законодавством. Відповідно до п.2.1. цього Договору Виконавець на підставі даного Договору здійснює обслуговування завершеного будівництвом житлового будинку прибудинкової території. Згідно п.2.4. Договору про надання послуг, ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» за дорученням Замовника відповідно до наданого Договору здійснює адміністрування коштів, що надходять від фізичних осіб, яким Замовником було надано право тимчасового користування приміщеннями будинку, на покриття витрат щодо обслуговування будинку та прибудинкової території та компенсації вартості ресурсів, необхідних для функціонування будинку (електропостачання, водопостачання та водовідведення, теплопостачання). Відповідно до п.2.5. цього ж Договору ОВ «Фірма «Інтеграл» щомісяця до 05 числа місяця, наступного за звітним, надає Виконавцю розрахунки витрат, понесених Замовником на оплату ресурсів, необхідних для функціонування будинку, а також інших витрат Замовника пов`язаних з обслуговуванням будинку, а також за вимогою Виконавця надає документи, що підтверджують зазначені витрати. Згідно п. 2.6. даного Договору на підставі наданих Замовником розрахунків, а також враховуючи, понесені Виконавцем на обслуговування будинку та території, Виконавець готує та виставляє фізичним особам, які тимчасово користуються приміщеннями, рахунки для компенсації витрат. Відповідно до п.2.8. цього ж Договору Замовник даним Договором доручив Виконавцю стягувати з фізичних осіб, які тимчасово користуються приміщеннями в будинку, заборгованість по сплаті компенсаційних платежів в судовому порядку. Аналіз положень вищезазначеного договору свідчить про те, що Виконавець ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» на підставі даного Договору набуває повноважень на здійснення обслуговування з моменту завершення будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в тому числі й на адміністрування надходжень коштів, але виключно від фізичних осіб, яким ТОВ «Фірма «Інтергал» надало право тимчасового користування приміщеннями зазначеного будинку. Однак відповідачем не надано, як доказів моменту завершення будівництва будинку [ADDRESS] (відповідний сертифікат Державно архітектурно-будівельної інспекції України про відповідальність закінченого будівничого об`єкта), так і доказів надання ТОВ «Фірма «Інтергал» позивачу права тимчасового користування приміщеннями зазначеного будинку (акт допуску). Також відповідачем не надано розрахунків витрат, понесених ТОВ «Фірма «Інтергал» на оплату ресурсів, необхідних для функціонування будинку [ADDRESS] та інших витрат Замовника, пов`язаних з обслуговуванням цього будинку та документальне підтвердження таких витрат з моменту укладення Договору №ДІ180619 про надання послуг з обслуговування незавершеного будівництвом житлового будинку по момент завершення будівництва будинку, визначеного таким договором і до моменту набуття позивачем права власності на квартиру в цьому будинку. Крім цього, відповідачем не надано ані доказів формування розрахунків для компенсації витрат, як на ім`я позивача, так і по квартирі [ADDRESS] , ані доказів звернення до суду з приводу стягнення заборгованості по сплаті компенсаційний платежів з власника/споживача зазначеної квартири з моменту завершення будівництва будинку по момент набуття позивачем права власності на квартиру. Натомість до відзиву відповідачем додані Рахунки на сплату житлово- комунальних послуг з листопада 2019р по лютий 2023 р. сформовані ТОВ«ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» щодо квартири [ADDRESS] , при цьому в рахунках зазначено нарахування за «Утримання будинків та прибудинкових територій (не групова), «Послуги служби консьєржів», «Сервіс відеоспостережень»,«Електроенергія», «Централізоване постачання холодної води та водовідведення» «Централізоване опалення», «Опалення МЗК, ФСО» зокрема, показники лічильника, об`єм, тариф, до сплати, а не «Компенсація (відшкодування) витрат щодо обслуговування будинку та прибудинкової території, електроенергії, водопостачання та водовідведення, теплопостачання, служби консьєржів, сервіс відеоспостереження». При цьому рахунки на оплату ЖК послуг або компенсацію витрат обслуговування будинку та прибудинкової території й компенсації вартості ресурсів, необхідних для функціонування будинку по квартирі [ADDRESS] за серпень, вересень, жовтень, листопад 2019 року у матеріалах справи відсутні. Зазначене вказує на те, що між Замовником ТОВ «Фірма «Інтергал» та позивачем відсутні договірні та фактичні відносини, а отже у останнього не виникає зобов`язань по оплаті витрат щодо обслуговування будинку та прибудинкової території та компенсації вартості ресурсів, необхідних для функціонування незвершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] , зокрема по квартирі [ADDRESS] в цьому будинку, тим більш за безпідставно оформленими ТОВ«ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» рахунками на сплату житлово-комунальних послуг, які до того ж і не були надані позивачу в період з серпня по грудень 2019 р., що не дало можливості останньому встановити підстави проведених нарахувань та їх обґрунтованість. Крім цього, відсутність у матеріалах справи документально підтверджених розрахунків витрат, понесених ТОВ «Фірма «Інтергал» на оплату ресурсів, необхідних для функціонування незавершеного будівництвом житлового будинку, а також інших його витрат, пов`язаних з обслуговуванням будинку, дає обґрунтовані сумніви що такі витрати мали місце, а послуги, на надання яких було уповноважено замовником ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА», фактично надавались і споживались. Відповідачем до відзиву додано копію Акту приймання - передачі Будинку на обслуговування від 18 червня 2019 року, за змістом якого відповідно до умов Договору про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку №ДІ 180619 від 18.06.2019 року члени комісії у складі трьох осіб склали Акт приймання-передачі Будівництва житлово-торгівельного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом по вул. Петра Дегтяренка1, (вул. Полярній (в межах вулиць Петра Дегтяренко та Михайла Майорова) в Оболонському районі м.Києва. ІІ-а черга будівництва.VI-й пусковий комплекс Житловий будинок №5 з баланса Забудовника ТОВ «Фірма «Інтергал» на баланс Сторони 1 ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА». Разом з тим, копія відповідного Договру про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку №ДІ180619, укладеного між ТОВ«ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» та ТОВ «Фірма «Інтеграл» від 18.06.2019 року, у матеріалах справи відсутня. Зі змісту іншого Договору №ДІ180619 про надання послуг з обслуговування незавершеного будівництва житлового будинку, укладеного між Виконавцем ТОВ«ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» та Замовником ТОВ «Фірма «Інтергал» від 18.06.2019 року, копію якого додано відповідачем до Відзиву, як зазначалось вище вбачається, що Об`єкт, що є предметом передачі з балансу на баланс за вказаним Актом приймання-передачі Будинку на обслуговування від 18 червня 2019 року, не переданий в експлуатацію в порядку, визначеному чинним законодавством (пункт 1.2. розділу 1 Договору №ДІ 180619). Отже ТОВ «Фірма «Інтергал» без проведення державної реєстрації власності на зазначений вище Об`єкт незавершеного будівництва не могла не тільки передати його на баланс іншій юридичні особі, а і загалі вчиняти щодо нього будь-які правочини, оскільки є власником тільки матеріалів, обладнання та інше цього Об`єкта. У матеріалах справи відсутні докази, що на момент складання Акту приймання -передачі Будинку на обслуговування від 18.06.2019 року, ТОВ «Фірма «Інтергал» здійснила державну реєстрацію майнових прав на зазначений вище Об`єкт незавершеного будівництва у відповідності до чинного законодавства, а тому будь-які правочини укладені щодо цього Об`єкта є нікчемними, а Акт приймання - передачі Будинку на обслуговування від 18.06.2019 року- незаконним. З інтернет-порталу «Інформаційно-аналітична система управляння житловим фондом» позивачу стало відомо, що станом на даний час ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» не є обслуговуючою організацією будинку [ADDRESS] вартість та складові тарифу з управління багатоквартирним будинком відсутні. З урахуванням вищевикладеного, та того, що послуга з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкової території та сприяння в отриманні комунальних послуг, не була передбачена чинним законодавством в сфері житлово-комунальних послуг у період з серпня - листопад 2019 року, то надання і нарахування вартості такої послуги підприємством, яке у визначеному законом порядку не набуло статусу управителя, до того ж позивачу, який не був власником квартири [ADDRESS] , є безпідставним, а тому відповідач отримавши оплату від позивача за такі послуги, примусивши останнього до сплати начебто заборгованості за ЖК послуги, шляхом незаконного припинення 10.02.2020 року електропостачання до помешкання, має її повернути. Враховуючи, що відповідач не є постачальником теплової і електроенергії, водопостачання або виконавцем таких послуг, відсутність в матеріалах справи договорів укладених з постачальниками послуг, акти виконаних робіт, кошторис понесених витрат, то отримані ним від позивача грошові кошти, як заборгованість за користування електроенергією, холодною водою за період з серпня-листопад 2019 року підлягають поверненню, оскільки отримані відповідачем безпідставно, внаслідок вчинення 10.02.2020 року незаконних дій щодо відключення помешкання позивача від електропостачання. Зазначив, що у період з серпня 2019 року по листопад 2019 року відповідач не був визначений у встановленому чинним законодавством управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , а позивач власником квартири [ADDRESS] у цьому будинку, відсутність між сторонами будь-яких договорів, в тому числі щодо ЖК та додаткових послуг, відсутність у ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» ліцензії на постачання і продаж тепло і електроенергії, відсутність укладених договорів з виконавцем та постачальниками таких комунальних послуг щодо зазначеного будинку, то твердження відповідача у відзиві про те, що між позивачем та відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг є надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на вимогах закону. Крім того заперечуючи проти вимоги про стягнення в якості відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., відповідач у відзиві зазначає, що позивачем не надано доказів відключення від електроспоживання, судом факт фактичного відключення не встановлено, отже твердження про відсутність можливості користуватись приладами, а тим більш душевні страждання від цього не підтверджені. Зазначені твердження спростовуються рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 17.01.2022 року в цивільній справі №756/11324/21, яке набрало законної сили 21.02.2022 року, та долучено до справи. Крім того відповідач зазначає про відсутність у позивач права на компенсацію моральної шкоди безпідставно посилаючись на ст. ст.4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Однак такі твердження є надуманими та не ґрунтуються на матеріалах справи. Зі змісту позовної заяви випливає, що обґрунтовуючи вимогу про стягнення в якості відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., позивач виходив з не договірних зобов`язань та посилався на ст.ст. 23 та ч.1 ст. 1167 ЦК України. Просив позов задовольнити в повному обсязі. 19.05.2023 року позивач подав заперечення на дії головуючого щодо порушення процесуального строку розгляду справи. Разом з тим суд вважає, що строки розгляду справи порушено з об`єктивних причин, враховуючи військові дії, що відбуваються на території України , періодичне відключення електропостачання, що мало місце і в суді та ракетні обстріли м.Києва, що в свою чергу також впливає на строки розгляду справ. Ухвалою від 06.06.2023 року позивачу поновлено строк на подання відповіді на відзив та відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Частиною 1 ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.03.2020 року є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 26-27). Згідно пункту 11 зазначеного договору, покупець зобов`язується протягом трьох робочих днів з моменту реєстрації права власності на квартиру укласти договір з ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА», яка є балансоутримувачем будинку, в якому знаходиться придбана квартира та надати копію договору продавцю протягом 5 календарних днів з моменту його укладання. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 17.01.2022 року в цивільній справі №756/11324/21, яке набрало законної сили 21.02.2022 року,(а.с.4-8) встановлено факт проживання позивача в квартирі із серпня 2019 року, право власності на яку оформлено пізніше. Вищевказаним рішенням також встановлено, що згідно договору від 23 жовтня 2019 року про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку ТОВ «Фірма «Інтергал», як забудовник, передало балансоутримувачу ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» на баланс будинок, розташований в межах [ADDRESS] черга будівництва, 4 пусковий комплекс, житловий будинок [ADDRESS] . Як убачається спірні правовідносини у цій справі виникли між власником квартири [ADDRESS] та ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА», як домоуправителем на підставі договору про надання послуг з обслуговування незавершеного будівництвом житлового будинку від 18 червня 2019 року укладеного із забудовником ТОВ «Фірма «Інтергал» та акту приймання-передачі будинку на обслуговування. В своєму позові позивач доводить суду, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17.01.2022 року встановлено незаконне відключення його помешкання від електропостачання і те, що а ні від забудовника, а ні від ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА», жодних рахунків на сплату житлово-комунальних послуг, претензій про наявність заборгованості за ці послуги та необхідності її погасити, а також попереджень про припинення електропостачання його помешкання, і до цього часу не отримав квитанцій, що формують заборгованість в сумі 9780,91 грн., то отримані відповідачем 11.02.2020 року від нього грошовій кошти в сумі 18493,40 грн., згідно рахунку № [NUMBER] на сплату ЖК послуг за грудень 2019 є такими, що отримані ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» вважає без достатньої правової підстави. Разом з тим, судовим рішенням від 17.01.2022 року, на яке посилається позивач встановлено, що з рахунку квитанції за грудень 2019 року вбачається нарахування на сплату житлово-комунальних послуг в сумі 8712,46 грн., в рахунку № [NUMBER] зазначено про наявну заборгованість в сумі 9780,91 грн., разом до сплати 18493,37 грн. Згідно квитанції від 11 лютого 2020 року [PERSON] здійснив оплату в сумі 18493,40 грн. За січень 2020 року нараховано до сплати 2176,42 грн. з урахуванням перерахунку 1500,79 грн. плата становить 527,63 грн., яку позивачем оплачено 17 лютого 2020 року. При цьому з матеріалів справи убачається, що такі нарахування проводилися не лише за електроенергію. При цьому судовим рішенням від 17.01.2022 року встановлено, що з повідомлення про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 21 жовтня 2020 року ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» будинок 5, розташований по вул. Сім`ї Кульженків,37 в м.Києві приєднано до системи розподілу ПрАТ «ДТЕК «Київські електромережі». До повідомлення надано Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатації відповідальності сторін: оператор системи розподілу несе відповідальність за їх технічний стан системи розподілу РП522; ТП8056; КЛ-10кВ; РП522-ТП8056 к.1.2; Споживач ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» окрім іншого, несе відповідальність за внутрішні електричні мережі. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В матеріалах справи міститься копію договору №155 про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг укладений між ТОВ «Інвестбудгаличина» та [PERSON] (а.с. 28-31). З матеріалів справи убачається, що позивач оспорює свій підпис в договорі, при цьому позивач звертаючись до ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» вказує, що 22.08.2019 року було укладено з Вашим підприємством договір №155 про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг. У відповідності до п.8.7 розділу 8 зазначеного договору заявив про необхідність його термінового перегляду, оскільки як власник квартири [ADDRESS] ) бажає укласти договори з постачальниками і виконавцями житлово-комунальних послуг, електропостачання тощо. (а.с.30) Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуга» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно- технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 частиною 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за і цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченого законом, іншими правовими актами чи правочином. В своїй відповіді на відзив [PERSON] доводить суду, що з інтернет -порталу «Інформаційно-аналітична система управління житловим фондом за посиланням https:/www.municipal.kiev.ua/kiev/, позивачу стало відомо, що станом на даний час ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» не є обслуговуючою організацією будинку [ADDRESS] , вартість та складові тарифу послуги з управління багатоквартирним будинком відсутні. Разом з тим, позивач не надає суду доказів на підтвердження вказаних обставин. Відповідач в свою чергу надав суду договір про надання послуг з обслуговування незавершеного будівництвом житлового будинку від 18.06.2019 року укладеного між ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» та ТОВ «Фірма «Інтергал» відповідно до якого замовник доручив виконавцю обслуговування незавершеного будівництвом житлового будинку об`єкту: будівництво житлово-торгівельного комплексу з вбудовано-прибудинковими територіями та підземним паркінгом по вул. Петра Дегтяренка, 1 (вул. Полярній ( в межах вулиць Петра Дехтяренка та Михайла Майорова) в Оболонському районі м.Києва, ІІ а черга будівництва. УІ-й пусковий комплекс. Житловий будинок № 5 , та прибудинкової території, яка призначена для обслуговування даного будинку відповідно до умов даного договору (а.с. 45-47) та акту прийому передачі (а.с.48-50), будівельна адреса об`єкту будівництва: [ADDRESS] (а.с.51). Замовником на день укладення даного договору будинок не переданий в експлуатацію в порядку, визначеному чинним законодавством. П.2.6 сторони погодили, що на підставі наданих замовником розрахунків , а також враховуючи витрати, понесені виконавцем на обслуговування будинку та території виконавець готує та виставляє фізичним особам, які тимчасово користуються приміщеннями, рахунки для компенсації витрат. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Правовою підставою для отримання відповідачем від позивача коштів, є зокрема обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у разі фактичного користування послугою, обсяг наданих послуг не є предметом розгляду в межах даної справи. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судовим рішенням від 17.01.2022 року позивач визнав факт проживання в квартирі із серпня 2019 року, право власності на яку оформлено пізніше (а.с. 4 звор.), вказане свідчить про користування останнім житлово-комунальними послугами. Як убачається зі змісту уточненого позову позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в сумі 18512 грн. 36 коп. Відповідач, як домоуправитель, в свою чергу надав суду рахунки на сплату житлово-комунальних послуг та розрахунок боргу, з посиланням на те, що позивачем за користування житлово-комунальними послугами кв. [ADDRESS] сплачено лише 20 593, 79 грн., з отриманих ним послуг на суму 89 963,13 грн. Тобто, до правовідносин, що виникли між сторонами в даному випадку не можуть бути застосовані норми ст.1212 ЦК України, а тому суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 18512 грн. 36 коп. При вирішенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Положеннями ст.23, ч.3 ст.386 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК України. Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.02.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір компенсації моральної шкоди позивачеві суд визначає з урахуванням п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), їх тривалості, характеру немайнових втрат, вимушених змін у життєвих стосунках. Судовим рішенням від 17.01.2022 року по справі за позовом [PERSON] до ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» про захист прав споживача, визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії позов задоволено та окрім іншого визнано незаконними дії ТОВ «ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА» по припиненню постачання електроенергії 10 лютого 2020 року та 29 липня 2020 року до квартири [ADDRESS] . Тобто, через безпідставне відключення електропостачання до житла позивача незаконними діями відповідача, що виразилися у неправомірному припиненні електроенергії до належної позивачу квартиру, [PERSON] завдано моральної шкоди. Суд вирішуючи питання про розмір компенсації моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача як винного у безпідставному відключенні електропостачання, виходить з меж пред`явлених позовних вимог, враховує психоемоційний стан позивача та переживання, оскільки залишившись без електропостачання, він дійсно переніс емоційний стрес, переживання, викликані необхідністю відновлення електропостачання через незаконне відключення, змінами в звичному життєвому ритмі, тому приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на його корить компенсації моральної шкоди в розмірі 2000 грн., визначений розмір є достатнім, співмірним із завданою шкодою та не призведе до збагачення позивача за рахунок відповідача та не поставить у вкрай тяжкий матеріальний стан відповідача. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 75 грн. 30 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial