Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

02 січня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язати відповідача виселитися з квартири за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований наступними обставинами. Позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2021 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Проте у спірній квартирі проживає відповідач, чим перешкоджає позивачу у здійсненні ним права власності на квартиру. Позивачем було знято відповідача з реєстрації місця проживання, однак [PERSON] фактично продовжує проживати в квартирі, квартиру в добровільному порядку не звільняє, чим порушує права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження майном. Позивач та його представник подали до суду заяву, в якій просили позов задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи та ухваленні судом заочного рішення, розгляд справи просили провести у їх відсутність. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, відзиву на позов до суду не надав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не\~подано відзив\~у встановлений\~судом термін,\~в порядку\~ст.\~280\~ЦПК України,\~зі згоди\~ позивача,суд\~ухвалює заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у матеріалах\~справи доказів,\~що відповідає\~вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 30.12.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Груєвою О.В., зареєстровано в реєстрі за № 10697 (а. с. 8), та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 11). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 23.11.2005 року був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] (а. с. 14). Із копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № Б5-148579-ф/л вбачається, що [PERSON] 27 вересня 2022 року знятий з реєстрації місця проживання у спірній квартирі (а. с. 15). Таким чином, [PERSON] користується квартирою [ADDRESS] , яка належить позивачу на праві власності без достатніх правових підстав, що надає позивачу право звертатися до суду з позовом про виселення відповідача із спірного житлового приміщення, так як проживання відповідача у квартирі істотно порушує його право користування та розпорядження вказаною квартирою. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони\~\~виникли в зв`язку із перешкодами власнику у користуванні та розпорядженні своїм майном, а тому регулюються\~Главою 29 ЦК України. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч. 3 ст. 319 ЦК України передбачено, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так як\~відповідач займає\~житлове приміщення,\~яке належить\~на праві\~власності позивачу\~за відсутністю\~правових підстав,\~позовні вимоги\~ [PERSON] \~ є законними, обґрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Відповідно до ч. 1, 5\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 гривні підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved