Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом до Заболотівської селищної ради про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог вказав, [INFO] померла його бабуся, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] а/з №17. Після смерті останньої спадкоємцем був її чоловік його дід (по батьковій лінії) [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ. [INFO] помер його дід [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті залишилось спадкове майно земельні частки (паї)в розмірі 57,00 (0,97га) умовних кадастрових гектарів та 57,00 (0,97га) умовних кадастрових гектарів, що розташовані на території (Туліківської с/р) Заболотівської селищної ради які належали померлому [PERSON] та його померлій дружині [PERSON] . Позивач зазначив, що за життя його дід склав на нього заповіт, згідно з яким все своє майно заповів йому. Однак, після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв`язку із тим, що у позивача наявні тільки сертифікати на право приватної власності на землю в межах середньої частки, які на даний час не являються правовстановлюючими документами, для реалізації свого права на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину змушений звернутись із вищевказаним позовом до суду, ніхто крім нього не претендує на вказані земельні паї, просить визнати за ним право власності на вищезазначені земельні частки (паї), а саме: -земельну частку (пай) розміром 57,0 (0,97га) умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території (Туліківської с/р) Заболотівської селищної ради , згідно Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ №19, виданого 06.02.1997 р. на ім`я [PERSON] ; -земельну частку (пай) розміром 57,0 (0,97га) умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території (Туліківської с/р) Заболотівської селищної ради , згідно Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ №50, виданого 06.02.1997 р. на ім`я [PERSON] . Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив позов визнав повністю, справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, зокрема з заповіту від 18.11.2005р. посвідченого секретарем виконавчого комітету Тулуківської сільської ради, слідує, що [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось і взагалі, все що буде йому належати і на що за законом матиме право, земельний пай та ощадні книжки - [PERSON] , [INFO] (позивачу по справі). Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] 18.04.1966 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , а/з №16, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] .. Згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , а/з №34 вбачається, що [INFO] помер [PERSON] .. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] а/з № [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] . З довідки №532/01-25 від 02.08.2019 виданої Тулуківською сільською радою вбачається, що згідно заповіту, який був складений 18.11.2055 і зареєстрований в реєстрі під №62 єдиним спадкоємцем земельного паю, який належав [PERSON] , на основі сертифікату на право приватної власності ІФ №50 та зареєстрованого, який належав [PERSON] на на основі сертифікату на право приватної власності ІФ №19 являється [PERSON] , 1990 р.н. В схемі розпаювання пай [PERSON] розташований під №776, а пай [PERSON] під №777. Відповідно до довідки №433-01-25 від 21.05.2019 виданої Тулуківською сільською радою, згідно заповіту від 18.11.2005 зареєстрованого в реєстрі №62 [PERSON] являється єдиним спадкоємцем земельного паю, який належав [PERSON] на основі сертифікату на право приватної власності ІФ №50. В схемі розпаювання пай [PERSON] розташований під №776. З довідки №534/01-25 від 02.08.2019 виданої Тулуківською сільською радою вбачається, що земельний пай належаві [PERSON] , 1927 р.н. на основі на основі сертифікату на право приватної власності ІФ №19. В схемі розпаювання пай [PERSON] розташований під №777, згідно заповіту від 18.11.2005 зареєстрованого в реєстрі №62 [PERSON] , 1990 р.н. Згідно Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки [PERSON] на підставі рішення сесії Тулуківської с/ради народних депутатів від 22.01.1996 №5 отримав в приватну власність земельу ділянку в розмірі 57,0 (0,97га) умовних кадастрових гектарів, що розташовані на території (Туліківської с/р). Відповідно Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки [PERSON] на підставі рішення сесії Тулуківської с/ради народних депутатів від 22.01.1996 №5 отримав в приватну власність земельу ділянку в розмірі 57,0 (0,97га) умовних кадастрових гектарів, що розташовані на території (Туліківської с/р). З постанови державного нотаріуса І Снятинської державної нотаріальної контори від 07.12.2022р. №1351/02-31 відмовлено [PERSON] , [INFO] , жителю [ADDRESS] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] померлого [INFO] , на земельні частки (паї) в розмірі 57,00 умовних кадастрових гектарів та в розмірі 57,00 умовних кадастрових гектарів, що розташовані на території Тулуківської сільської ради Коломийського району, що належали померлій [PERSON] , [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік, який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права. З довідки від 07.12.2022р. №1350/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятинської нотаріальної контори, слідує, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що проживав в с. Келихів Коломийського району, Івано-Франківської області заведена спадкова справа №385/2013 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом від 11.11.2023 за №797 внука померлого [PERSON] , [INFO] , жителя с. Келихів Коломийського району, Івано-Франківської області. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Відповідно до довідки №1406/01-09 від 20.12.2022 виданої державним нотаріусом першої Снятинської нотаріальної контори після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що проживала в с. Келихів Коломийського району, Івано-Франківської області, вбачається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №70869547 від 09.12.2022 спадкова справа не заведена. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №70869554 від 09.12.2022 заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на земельні частки (паї), а саме: -земельну частку (пай) розміром 57,0 (0,97га) умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території (Туліківської с/р) Заболотівської селищної ради , згідно Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ №19, виданого 06.02.1997 р. на ім`я [PERSON] ; -земельну частку (пай) розміром 57,0 (0,97га) умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території (Туліківської с/р) Заболотівської селищної ради , згідно Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ №50, виданого 06.02.1997 р. на ім`я [PERSON] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved