Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

08 липня 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: Розірвати договір довічного утримання, укладений 12.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Філіповою Ларисою Петрівною, зареєстрований в реєстрі за №1536; Скасувати заборону відчуження на нерухоме майно квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,52 кв. метри, житловою площею 28,0 кв. метрів, накладену 12.11.2015 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Філіповою Ларисою Петрівною, зареєстровану в реєстрі за №1537; Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] загальною площею 50,52 кв. метри, житловою площею 28,0 кв. метрів, проведену на ім`я [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 12.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Філіповою Ларисою Петрівною, зареєстрованого в реєстрі за №1537; Застосувати наслідки розірвання довічного утримання, укладеного 12.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Філіповою Ларисою Петрівною, зареєстрованого в реєстрі за №1536, повернути сторони у первинний стан, визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 50,52 кв. метри, житловою площею 28,0 кв. метрів; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 992,40 грн. судового збору та судові витрати на правничу допомогу. Ухвалою судді від 11 липня 2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання. 15 вересня 2022 року відповідачка [PERSON] подала відзив, в якому просила відмовити в задоволенні заявлених вимог в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість доводів позивачки. 29 вересня 2022 року представник позивачки [PERSON] адвокат Мальцева О.О. подала клопотання про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 25 жовтня 2022 року представник відповідача [PERSON] адвокат Яковенко В.І. подала клопотання про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 25 жовтня 2022 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Мальцевої О.О., та витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості щодо перетину державного кордону України громадянкою України [PERSON] , за період з 01.01.2019 року по 24.10.2022 року. Витребувана інформація надана суду 01.11.2022 року і повторно 07.11.2022 року. Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року у справі закрите підготовче провадження, призначено судовий розгляд по суті. Викликано в судове засідання свідків зі сторони позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , свідків зі сторони відповідача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду протокольної форми від 20 квітня 2023 року замінено свідка сторони позивача [PERSON] на [PERSON] . Ухвалою суду протокольної форми від 20 квітня 2023 року прийнято відмову сторони позивача від допиту свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що в 2015 році вона погодилась укласти договір довічного утримання з [PERSON] , яка до цього, кілька разів пропонувала укласти такий договір. Погодилась у зв`язку із своїм віком. Перший час після укладення договору все було добре, [PERSON] була доброзичлива, запрошувала на святкування Нового року, в гості до квартири на пр. Металургів, на дачу, що на березі р. Дніпро, дарувала квіти. Було приємно, хоча відповідачка свої обов`язки повністю і не виконувала. Так, замість харчування [PERSON] давала 1300 гривень на продукти і ліки. Спочатку позивачка була досить самостійною і могла себе забезпечувати. Потім, коли її стан здоров`я погіршувався, [PERSON] не завжди надавала їй допомогу, не приїжджала, коли просила позивачка, не привозила їжу. Позивачка в скрутні часи, коли отримала травму руки в серпні 2016 року, була змушена звертатись за допомогою до Ветеранської організації і до волонтерів. Вона дзвонила [PERSON] і просила її про допомогу, але та сказала поправлятись і не приїхала. 19 лютого 2022 року [PERSON] поїхала в Польщу. Казала, що на кілька тижнів, а повернулась через кілька місяців. Вижила позивачка лише завдяки сусідам, оскільки за станом здоров`я не могла спуститись сходами, поки не працював ліфт, за продуктами харчування. [PERSON] повернулась приблизно 19-20 квітня 2022 року. В кінці травня 27.05.2022 року позивачка сказала [PERSON] , що буде розривати з нею договір, на що та почала вести себе агресивно, почала забирати ключі від дверей, штовхнула. Конфлікт припинили сусіди, які вийшли в загальний коридор. Після цього випадку [PERSON] більше не приходила. Щодо обов`язків за договором, [PERSON] трьохразовим харчуванням позивачку не забезпечувала, а просто давала гроші та додавала 200 гривень на ліки. Приходила лише один раз на місяць, прибирала та забирала брудну білизну. За дорученням [PERSON] , інші особи також не виконували обов`язки за договором. Ліки зазвичай позивачка просила купити сусідів. Щодо незадоволення [PERSON] виконанням умов договору, [PERSON] запропонувала їй повернути вкладені гроші, або найняти покоївку. Представник позивача адвокат Мальцева О.О. наполягала на задоволенні позову, оскільки відповідачка [PERSON] не виконувала майже всі обов`язки за укладеним договором. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 2015 році позивачка звернулась до неї з пропозицією укласти договір. Вона довго думала, і вирішила погодитись. В тому самому будинку живе її донька, і тому їй буде зручно виконувати обов`язки за договором. Також вони домовились, що поки [PERSON] в змозі, вона все робить сама, а відповідачка їй лише дає гроші. Те, що розповіла суду [PERSON] , є неправдою. Вона виконувала усі умови договору, часто приїжджала (2-5 разів на місяць) готувала їжу, як казала [PERSON] , навіть цілі меню, привозила продукти, ліки, прала, прибирала, купила телефон, замінила в квартирі вікна (на пластикові) і двері, давала гроші на сушку для рушників, заміну труб та тому подібне. Приїжджала і готувала, коли [PERSON] хворіла. Усі питання вирішувались за дзвінком. У позивачки завжди була їжа і вона була забезпечена продуктами для триразового харчування. Взуття для позивачки вона покупала перші роки. В Польщу вона поїхала 20.02.2022 року, і мала зворотній квиток на 27.02.2022 року. Перед цим вона забезпечила [PERSON] продуктами і зробила прибирання. Вважає, що ініціатива позивачки по розірванню договору обумовлена тим, що з`явилась якась третя сторона. Представник відповідачки адвокат Яковенко В.І. заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на відсутність доведених підстав для розірвання договору довічного утримання. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] вона знайома не дуже давно. В серпні 2021 року вона переїхала до буд. [ADDRESS] , і відразу познайомилась з місцевими бабусями, що сиділи біля під`їзду. Спочатку тісних відносин з ними не підтримувала, і просто [PERSON] . Потім почалась війна. Її чоловік пішов служити. Друзі волонтери дізнавались у неї, кому із стареньких у її дворі необхідна допомога, і передали продуктові кошики, які вона рознесла. Далі не працювали ліфти. Вона з чоловіком ходила до квартири [PERSON] в березні-квітні 2022 року, але у неї не працював дзвінок. Сусіди внизу сказали, що у [PERSON] є опікун, і вони заспокоїлись. Ходили і допомагали не тільки [PERSON] , а всім стареньким, які тоді потребували допомоги. Пізніше, приблизно в квітні 2022 року потрапили до квартири [PERSON] і виявили, що у неї пустий холодильник і немає їжі. В квартирі було брудно і не придбано. Вона купила для [PERSON] продукти, ліки, мазі, приготувала їжу. З того часу буває у неї досить часто один-декілька разів на тиждень. Інколи стирає і прибирає у [PERSON] , готує їжу у себе вдома і приносить бабусі. Відповідачку в квартирі жодного разу не зустрічала. Пізніше до неї з чоловіком у дворі підійшла [PERSON] і попросила допомогти знайти адвоката, щоб розірвати договір з [PERSON] , що вони і зробили. Зараз вона годує [PERSON] , приносить продукти і ліки. Її чоловік поставив [PERSON] дверний дзвінок, купили новий телефон, замінили зламаний замок. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що влітку 2022 року знаходився в квартирі [ADDRESS] , коли почув шум і крик про допомогу. Вийшов до загального коридору і побачив на полу [PERSON] , навпроти якої стояла [PERSON] . Та просто стояла, і допомогти піднятись позивачці не намагалась. Сам конфлікт він не бачив, як і тілесних ушкоджень на [PERSON] . Але [PERSON] тоді скаржилась, що [PERSON] її штовхнула. [PERSON] тоді казала, що [PERSON] обманює. В будинку він [PERSON] бачив не часто раз на 2-3 місяця. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що живе в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] знає дуже давно, як заселились до будинку. Вони товаришують і проводять багато часу разом. Позивачку може охарактеризувати виключно з позитивної сторони. Вона заходила в гості до [PERSON] , і знає що та сама скупляється і готує собі їжу. [PERSON] казала, що робить все сама, оскільки [PERSON] приїжджає лише раз на місяць, дає гроші, прибирає квартиру і більше нічого не робить. [PERSON] скаржилась, що [PERSON] не купила їй ліки, коли та просила. Щоб [PERSON] приносила [PERSON] продукти, вона не бачила. Коли почалась війна, [PERSON] казала, що її опікун її кинула, і разом з донькою поїхала до Польщі. [PERSON] допомагала донька свідка (приносили продукти, пекла), та інші сусіди. Про конфлікт між [PERSON] і [PERSON] дізналась на наступний день від [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] знає з першого дня заселення в будинок. [PERSON] возила [PERSON] продукти з дачі, ліки, поміняла вікна, газову плиту, навела порядок в квартирі. Продукти привозила [PERSON] або її донька кожного тижня. [PERSON] їй казала, що прибирає і миє у [PERSON] . При цьому, [PERSON] на виконання обов`язків [PERSON] не скаржилась. Одного разу прийшла [PERSON] , вся труситься, і сказала, що [PERSON] її побила і вона тікає. Розказала, що [PERSON] хотіла її вигнати з хати, побила, звалила, та показувала свій палець. Саден при цьому свідок не побачила. Як почалась війна, інші сусіди взяли опіку над [PERSON] , приносили їй гуманітарну, і до них вона ходить купатись і пратись. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що живе близько 50 років в квартирі [ADDRESS] , і добре знає [PERSON] , яка на пенсії часто почала приходити в гості. [PERSON] їй казала про [PERSON] , що та щомісяця платить по 1300 гривень, а також поміняла піч, вікна, двері, пропонувала купити пральну машину, але [PERSON] відмовилась, оскільки та споживає багато електрики. Свідок не очікувала, що [PERSON] так поступить з людиною. [PERSON] приходила до неї дуже часто з пакетами (може і по 3-4 рази на тиждень), що вона бачила у вікно, забезпечувала, прала і кожного тижня прибирала. [PERSON] на [PERSON] ніколи не скаржилась. Як заселились нові мешканці, приблизно півтора роки тому, такі зміни з [PERSON] і відбулись. Умови договору довічного утримання вона не знає, але знає, що [PERSON] забезпечує [PERSON] продуктами, та вони кудись разом їздили. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вже років 15 знає [PERSON] . З 2009 року вони разом були у ветеранській організації, і бачились майже щотижня. В 2016 році [PERSON] на якийсь час зникла. Свідок прийшла до неї, і дізналась, що та зламала руку. В холодильнику було пусто, а [PERSON] скаржилась, що уклала договір, але опікуна немає. Свідок сходила в магазин і купила [PERSON] продуктів. Це було в серпні, і по вересень того року свідок постійно приходила і провідувала [PERSON] , але опікуна жодного разу не бачила. [PERSON] тоді сама готувала собі їжу. З 2021 року свідок приходила в гості до [PERSON] майже щотижня. В грудні 2021 року, як [PERSON] повернулась з лікарні, то сказала їй, що прийняла рішення, і буде розривати договір з [PERSON] . Надалі, 27.02.2022 року вона прийшла до [PERSON] , і та розказала, що її опікун з донькою уїхала. До цього та часто їздила в Польщу та Туреччину. Свідок купила [PERSON] продукти, покупала її, попрала одяг. Приходила після цього ще в лютому і весь березень. В квітні [PERSON] сказала, що її опікун повернулась, але рішення про розірвання договору нею вже прийнято остаточно. Потім бачила у [PERSON] синю руку. Зі слів, то від того, що [PERSON] забирала у неї ключі. Щоб [PERSON] забезпечувала [PERSON] одягом не знає. У неї все своє. [PERSON] прала і прибиралась у [PERSON] раз на місяць. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що живе в квартирі [ADDRESS] . Вона є донькою [PERSON] і сусідкою [PERSON] , та знає всю ситуацію з середини. Так до війни з позивачкою буди чудові дружні відносини, і сприймали її як члена сім`ї, [PERSON] приходила до неї пити чай, вона їй поповнювала рахунок мобільного телефону, разом з матір`ю передавали консерви, продукти з дачі, віддали диван, пральну машину, тощо. [PERSON] ходила до [PERSON] дуче часто, не менше одного разу на тиждень, готувала, прибирала, прала, прасувала, все по необхідності, возила позивачку до лікарні. Після початку війни, втрутилась третя сторона з корисною метою. Перед тим, як їхати на початку війни, вони зателефонували [PERSON] , і лише коли та сказала, що у неї все є, поїхали. Розраховували, що [PERSON] зможе повернутись раніше, але вийшло через місяць. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] знає більше 40 років і може охарактеризувати з позитивної сторони і як дуже порядну людину. [PERSON] їй розповідала, що хоче взяти опікунство над подругою її мами [PERSON] . Знає, що [PERSON] протягом семи років допомагала [PERSON] , заходила, приносила продукти та гостинці з дачі, давала готівкові кошти, замінювала двері і вікна. Щодо харчування [PERSON] , [PERSON] казала, що у них все оговорено, і [PERSON] поки буде собі сама готувати. До війни все було добре, і за словами відповідачки, не було ніяких претензій. Коли почалась війна, [PERSON] телефонувала з Польщі і дуже переймалась за [PERSON] , але казала що це форс-мажор, і вона не може кинути дітей. Свідок живе у Дніпрі, а в Запоріжжі бувала часто по 3-4 рази на місяць, з 2015 року і до початку війни, оскільки тут жив її хворий брат, інвалід ІІ групи. Вона часто бачилась з [PERSON] , і разом з нею приїжджала до [PERSON] , хоча вона залишалась в автомобілі і до квартири не заходила, але бачила як [PERSON] заходить до під`їзду з торбинкою, а повертається без. Знає, що [PERSON] просила доньку допомагати [PERSON] . Крім того [PERSON] позичала у неї 2000 гривень, казала, що для бабусі. Також в судовому засіданні 21 березня 2023 року надав пояснення [PERSON] , свідчення якого відповідно до ч.1 ст. 78 ЦПК України не приймаються до уваги судом, оскільки заява про виклик такої особи в якості свідка суду не подавалась, і рішення про його допит судом не ухвалювалось. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно ч.1 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Судом було встановлено, що 12 листопада 2015 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Філіповою Ларисою Петрівною, зареєстрований в реєстрі за №1536 (далі договір). Відповідно до п.1, п.1.2 вказаного договору, [PERSON] передає, а [PERSON] отримує у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] , на умовах цього договору. За п.2.1 договору, матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись [PERSON] оцінюється сторонами у сумі 1330 гривень. Згідно п.2.2. договору, утримання (догляд) визначається сторонами у вигляді: забезпечення [PERSON] житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі, що є предметом цього договору. У обох сторін є право користування допоміжними приміщеннями та службами квартири; забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід і вечеря). Вартість продуктів складає 1130 гривень на місяць; забезпечення придатним до користування одягом та взуттям; надання побутових послуг та санітарно-гігієнічних послуг, які вважається загальноприйнятими: прання постільної білизни один раз на 15 днів, прибирання квартири один раз на 7 днів; здійснення догляду; забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів на середню суму 200 гривень на місяць чи 2400 гривень на рік; сприяти безперешкодному зверненню [PERSON] до органів влади, нотаріату, суду, та адвокатури в разі потреби; у разі смерті [PERSON] , поховати її з дотриманням ритуалу, який буде діяти на момент поховання. Відчужувач ( [PERSON] ) має право вимагати розірвання договору у разі невиконання або неналежного виконання набувачем ( [PERSON] ) своїх обов`язків за цим договором (п.3.1., п.3.1.2. договору). Цей договір може бути розірвано за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін у судовому порядку (п.4.2. договору). За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (стаття 744 ЦК України). Аналіз статті 744 ЦК України свідчить, що законодавець, передбачивши можливість визначення в договорі обов`язків як з утримання, так і догляду, розмежував указані поняття. Так, утримання характерне для зобов`язань майнового характеру, в той час як догляд, з-поміж іншого, може полягати в конкретних діях, турботі та опікуванні набувача над відчужувачем у силу його похилого віку та потребі в сторонній допомозі. Відповідно до положень ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача; якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності У відповідності до ст. 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини (пункт 1 частини першої статті 755 ЦК України). Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України). Згідно з вимогами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому прямо і чітко вирішено питання про значення вини для вирішення спору про розірвання договору: договір підлягає розірванню незалежно від вини набувача у невиконанні чи неналежному виконанні зобов`язання. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тлумачення пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року в справі № 759/501/17 (провадження № 61-14554св18) зроблено висновок, що «тлумачення пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій» Звернувшись із даним позовом до суду, [PERSON] посилається на те, що відповідачка не забезпечує виконання взятих на себе зобов`язань за договором довічного утримання (догляду), до яких, зокрема, входить забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням, вартість продуктів якого складає 1130 гривень на місяць, забезпечення придатним до користування одягом та взуттям; забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів на середню суму 200 гривень на місяць, надання побутових послуг та санітарно-гігієнічних послуг (прання постільної білизни один раз на 15 днів, прибирання квартири один раз на 7 днів), здійснення догляду. Вказані обставини частково підтверджують свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснювали, що [PERSON] не забезпечувала [PERSON] щоденним триразовим харчуванням, а в кращому випадку надавала кошти на придбання продуктів, та крім того, в меншому обсязі, ніж то передбачено договором [PERSON] надавала побутові послуги та санітарно-гігієнічні послуги (прання постільної білизни, прибирання квартири), неналежним чином забезпечувала лікувальними засобами, здійснення догляду, про що також вказав і свідок [PERSON] . Крім того, і сама відповідачка [PERSON] , та свідки зі сторони відповідача [PERSON] і [PERSON] підтверджували, що [PERSON] надавала [PERSON] грошові кошти на придбання продуктів харчування. При цьому, забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід і вечеря), вартість продуктів яких складає 1130 гривень на місяць, не є тотожною дією, і більша за обсягом, ніж щомісячна сплата грошової суми. Відповідно до п.4.8. укладеного сторонами договору, всі зміни та доповнення до цього договору, що зроблені за узгодженням сторін, повинні бути нотаріально посвідчені. Однак, сторонами не були нотаріально посвідчені зміни до договору довічного утримання, щодо сплати грошового еквіваленту замість щомісячного виконання обов`язку по забезпеченню харчуванням. Виходячи зі змісту ст.ст. 755, 756 ЦК України, відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину в судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме відповідач мав би убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України повинен надати суду докази відсутності цих обставин, на які посилається позивач. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією щодо застосування положень ст.ст. 755, 756 ЦК України Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 509/513/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 755/1226/17-ц та від 06 травня 2020 року у справі № 755/1750/19. При цьому, навіть з урахуванням свідчень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , квитанції про сплату [PERSON] комунальних послуг і коштів на утримання будинку, нею не надано суду доказів на спростування доводів позивача щодо невиконання нею в повному обсязі і відповідно до визначеної періодичності, умов договору довічного утримання. Пояснення свідків не підтверджують щоденне забезпечення [PERSON] триразовим харчуванням, забезпечення будь-яким одягом та взуттям, лікувальними засобами, стабільне, безперервне, систематичне, із визначеною періодичністю надання побутових і санітарно-гігієнічних послуг (прання раз на 15 днів, прибирання квартири раз на 7 днів), здійснення догляду. При цьому факт належного забезпечення [PERSON] продуктами, зокрема з кінця лютого 2022 року по квітень 2022 року, спростовують покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Суд погоджується із позицією сторони відповідача, що військова агресія російської федерації, і повномасштабне вторгнення 24 литого 2022 року в Україну, є обставиною, яка внесла суттєві корективи в життя усіх українців, однак вона не може бути підставою для повного звільнення на строк більше місяця від виконання обов`язків у повному обсязі (період з 21.02.2022 року по 03.04.2022 року, протягом якого [PERSON] була за межами України). Не забезпечення особи похилого віку, 1943 року народження, що з урахуванням стану здоров`я, була залежна від відповідачки, мінімальним обсягом харчуванням, могло мати невиправні трагічні наслідки, у випадку невтручання в ситуацію волонтерів та сусідів по під`їзду. При цьому, відповідачкою навіть не було вжито заходів для виконання такого обов`язку через третіх осіб. Окремо слід зазначити, що належний догляд за відчужувачем є окремим обов`язком набувача, що передбачений в пункті 2.2. договору. Ототожнення відповідачем поняття майнового утримання та догляду не спростовує невиконання набувачем обов`язків, передбачених договором довічного утримання, та ґрунтується на помилковому тлумаченні діючого законодавства. Крім того, 27 травня 2022 року між [PERSON] і [PERSON] стався конфлікт, який обумовив звернення позивачки до поліції, після чого між сторонами склалися стосунки, що унеможливлює подальше виконання умов договору довічного утримання. Отже, суд оцінивши всі докази в їх сукупності, врахувавши усі обставини справи, взаємовідносини сторін договору, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Договір довічного утримання (догляду) підлягає розірванню у зв`язку із неналежним виконанням набувачем [PERSON] обов`язків за договором, а у зв`язку з цим підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги скасування заборони відчуження на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності на квартиру проведену на ім`я [PERSON] , застосування наслідків розірвання довічного утримання шляхом визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спірну квартиру. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем: 992,40 гривні судового збору, в порядку ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved