Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просить стягувати із відповідача аліменти на утримання дочки у зв`язку із її навчанням у приватному фаховому навчальному закладі в сумі 3500 гривень щомісячно. Відповідач на даний час будь-якої матеріальної допомоги своїй дочці не надає. У зв`язку із навчанням дочки щомісяця потрібні кошти близько 4000 гривень, що включає одяг, взуття, харчування, проживання, доїзд до місця навчання і т.і., при цьому вона сама неспроможна забезпечити її усім необхідним, оскільки ніде непрацює, але періодично їздить на заробітки в Республіку Польща. Їй відомо, що відповідач молодий, здоровий та офіційно працює експедитором в м. Івано-Франківськ у приватного підприємця. Стан здоров`я її дочки добрий. Відповідач в судове засідання без поважних причин не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В силу ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності із ст.ст.198, 199 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 15 січня 2016 року року, що вбачається із рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2018 року, яке не оскаржувалось та набрало законної сили. Вказаним судовим рішенням стягнуто із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення нею повноліття. Виплата вказаних аліментів на користь позивача була припинена 04 квітня 2023 року, у зв`язку із досягненням [PERSON] повноліття, що також підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії [NUMBER] від 03 травня 2019 року, інформацією від 01 травня 2023 року за вих.№1/05-2023 фізичної особи-підприємця [PERSON] та інформацією Бережанського відділу ДВС у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26 квітня 2023 року №7950. Позивач ніде офіційно непрацює, при цьому періодично їздить на заробітки в Республіку Польща, що підтверджено нею в судовому засіданні. Встановлено, що дочка сторін навчається на третьому курсі очної денної форми здобуття освіти у приватному фаховому навчальному закладі "Галицький медичний коледж імені Євгена Гливи", за освітньо-професійною програмою "Сестринська справа", проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, що видно відповідно із довідки від 24 квітня 2023 року за вих.№49 виданої вказаним навчальним закладом та довідки від 26 квітня 2023 року №203 виданої Угринівським старостинським округом Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області. У відповідності із ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь його дочки [PERSON] , яка продовжує навчатись, суд виходить з наступного. Встановлено, що відповідач є молодим, здоровим та працездатним, а тому зобов`язаний утримувати свою дитину, у зв`язку із її навчанням. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В силу ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не представлено суду належних та допустимих доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу своїй дочці [PERSON] , яка таку матеріальну допомогу потребує у зв`язку із її навчанням. Суд, переконаний в тому, що не сплата аліментів на дитину, яка навчається і у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, не буде спрямована на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідач є здоровим, а тому зобов`язаний утримувати свою дочку, яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку із її навчанням. Враховуючи, обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: матеріальне становище відповідача, який може надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, оскільки ним не доведено протилежного, відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини та батьків, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема: рівність сторін в утриманні дочки, її вік та стан здоров`я, та враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно стягнути з відповідача на користь його дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, належить визначити у твердій грошовій сумі, а саме 3500 гривень щомісячно, починаючи з 27 квітня 2023 року, тобто з часу пред`явлення позовної заяви до суду, відповідно до ст.191 СК України, до припинення навчання, або до досягнення нею двадцяти трьох років, у відповідності до ст.199 СК України, оскільки вважає, що вищезазначений розмір аліментів, буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку, тим самим задовольнивши позовні вимоги [PERSON] . При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved