Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

У лютому 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 38185,70 доларів США 70 центів, з яких: - сума основного боргу - 36 830,00 доларів США, та сума 3% річних - 1355,70 доларів США та суму сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у травні 2021 року до позивача звернувся відповідач [PERSON] з проханням позичити йому 36830,00 доларів США. Враховуючи, що відповідач був йому відомий як успішний підприємець і на той час в нього була така сума грошей, позивач погодився позичити йому вказану суму коштів, за умови їх повернення. Сторони дійшли згоди, що відповідач буде повертати йому позичені кошти щомісячно, рівними частинами, починаючи з 15 вересня 2021 року до 15 березня 2022 року, саме на цих умовах вони і уклали договір позики. У позовній заяві зазначено, що 10 травня 2021 року на підтвердження отримання коштів відповідач в присутності свідка написав 7 (сім) розписок на загальну суму 36 830,00 доларів США, із зазначенням умов їх повернення, і отримав від позивача вказану суму коштів. Факт отримання відповідачем коштів та написання розписок може підтвердити свідок [PERSON] , який був присутній під час передачі грошей і написанні розписок. Позивач вказує, що відповідач не виконав свої зобов`язання з повернення позики у вказані в розписках строки, та продовжує протиправно користуватись позиченими коштами. Звернення позивача щодо повернення позики відповідач ігнорує, що змусило його звернутися за захистом порушеного права до суду. Окрім того, позивач вказує, що з відповідача відповідно до вимог ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 3% річних від суми боргу, яка відповідно до розрахунку заборгованості, складає 1355,70 доларів США. У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості.. Розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2023 було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачем відзиву на позов надано не було, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечують, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Вимогами ч.1 ст.1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. В свою чергу, приписами ч. 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, в судовому засіданні встановлено, що 10.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з умовами якого відповідач [PERSON] отримав у борг у позивача [PERSON] грошові кошти сумі 5 264,00 доларів США, які зобов`язувався повернути позивачу [PERSON] у строк до 15 березня 2022 року та вказано, що грошові кошти відповідач [PERSON] отримав у присутності свідка [PERSON] , що підтверджується розпискою, в які також зазначено, що вказана розписка підтверджує факт отримання коштів, яка написана власноруч [PERSON] [INFO] , оригінал розписки міститься в матеріалах справи (а.с.6). Судом встановлено, що 10.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з умовами якого відповідач [PERSON] отримав у борг у позивача [PERSON] грошові кошти сумі 5 261,00 доларів США, які зобов`язувався повернути позивачу [PERSON] у строк до 15 лютого 2022 року та вказано, що грошові кошти відповідач [PERSON] отримав у присутності свідка [PERSON] , що підтверджується розпискою, в які також зазначено, що вказана розписка підтверджує факт отримання коштів, яка написана власноруч [PERSON] [INFO] , оригінал розписки міститься в матеріалах справи (а.с.7). Також в судовому засіданні встановлено, що 10.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з умовами якого відповідач [PERSON] отримав у борг у позивача [PERSON] грошові кошти сумі 5 261,00 доларів США, які зобов`язувався повернути позивачу [PERSON] у строк до 15 січня 2022 року та вказано, що грошові кошти відповідач [PERSON] отримав у присутності свідка [PERSON] , що підтверджується розпискою, в які також зазначено, що вказана розписка підтверджує факт отримання коштів, яка написана власноруч [PERSON] [INFO] , оригінал розписки міститься в матеріалах справи (а.с. 8). Судом також встановлено, що 10.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з умовами якого відповідач [PERSON] отримав у борг у позивача [PERSON] грошові кошти сумі 5 261,00 доларів США, які зобов`язувався повернути позивачу [PERSON] у строк до 15 грудня 2021 року та вказано, що грошові кошти відповідач [PERSON] отримав у присутності свідка [PERSON] , що підтверджується розпискою, в які також зазначено, що вказана розписка підтверджує факт отримання коштів, яка написана власноруч [PERSON] [INFO] , оригінал розписки міститься в матеріалах справи (а.с.9). 10.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з умовами якого відповідач [PERSON] отримав у борг у позивача [PERSON] грошові кошти сумі 5 261,00 доларів США, які зобов`язувався повернути позивачу [PERSON] у строк до 15 листопада 2021 року та вказано, що грошові кошти відповідач [PERSON] отримав у присутності свідка [PERSON] , що підтверджується розпискою, в які також зазначено, що вказана розписка підтверджує факт отримання коштів, яка написана власноруч [PERSON] [INFO] , оригінал розписки міститься в матеріалах справи (а.с.10). В судовому засіданні встановлено, що 10.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з умовами якого відповідач [PERSON] отримав у борг у позивача [PERSON] грошові кошти сумі 5 261,00 доларів США, які зобов`язувався повернути позивачу [PERSON] у строк до 15 жовтня 2021 року та вказано, що грошові кошти відповідач [PERSON] отримав у присутності свідка [PERSON] , що підтверджується розпискою, в які також зазначено, що вказана розписка підтверджує факт отримання коштів, яка написана власноруч [PERSON] [INFO] , оригінал розписки міститься в матеріалах справи (а.с.11). Судом встановлено, що 10.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з умовами якого відповідач [PERSON] отримав у борг у позивача [PERSON] грошові кошти сумі 5 261,00 доларів США, які зобов`язувався повернути позивачу [PERSON] у строк до 15 вересня 2021 року та вказано, що грошові кошти відповідач [PERSON] отримав у присутності свідка [PERSON] , що підтверджується розпискою, в які також зазначено, що вказана розписка підтверджує факт отримання коштів, яка написана власноруч [PERSON] 10.05.2021 року, оригінал розписки міститься в матеріалах справи (а.с. 12). Таким чином, під час розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що ним було надано у борг відповідачу грошові кошти у сумі в сумі 36 830,00 доларів США, згідно з яким позивач передав відповідачу визначену договорами суму, а відповідач зобов`язався повернути позивачу у вказаний у розписках термін, доказів, що відповідач у встановлений строк виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики, матеріали справи не містять. В свою чергу, згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у Постанові від 16.01.2019 року по справі № 464/3790/16-ц, як укладення, так і виконання окремих договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно проведеного позивачем розрахунку боргу, який перевірено судом, встановлено, що за порушення відповідачем грошового зобов`язання підлягає стягненню 3 % річних у загальному розмірі 1355,70 доларів США, що складається із: - 3% річних за період з 15.03.2022 по 07.03.2023 (дата звернення до суду) розмір заборгованості - 5264,00 доларів США, що становить 154,89 доларів США; - 3% річних за період з 15.02.2022 по 07.03.2023 (дата звернення до суду) розмір заборгованості - 5261,00 доларів США, що становить 166,91 доларів США; - 3% річних за період з 15.01.2022 по 07.03.2023 (дата звернення до суду) розмір заборгованості - 5261,00 доларів США, що становить 180,32 доларів США; - 3% річних за період з 15.12.2021 по 07.03.2023 (дата звернення до суду) розмір заборгованості - 5261,00 доларів США, що становить 193,72 доларів США; - 3% річних за період з 15.11.2021 по 07.03.2023 (дата звернення до суду) розмір заборгованості - 5261,00 доларів США, що становить 206,69 доларів США; - 3% річних за період з 15.10.2021 по 07.03.2023 (дата звернення до суду) розмір заборгованості - 5261,00 доларів США, що становить 220,10 доларів США; - 3% річних за період з 15.09.2021 по 07.03.2023 (дата звернення до суду) розмір заборгованості - 5261,00 доларів США, що становить 233,07 доларів США. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором позики щодо повернення позивачеві суми позики, суд, перевіривши правильність розрахунків, вважає, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення на його користь з відповідача суми позики в розмірі 36 830,00 доларів США та 3 % річних в сумі 1355,70 доларів США є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягнення на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 13 420,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved