Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

07.04.2023 [PERSON] звернулася до суду із позовом до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення в якому просила встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу до дня смерті 0.02.2011 чоловіка [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] , зазначила, що з початку 1970 року вона почала проживати без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] . Протягом спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , у сім`ї народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками яких у свідоцтвах про народження зазначені: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У 1983 році [PERSON] , [PERSON] та їхні спільні діти переїхали з м. Волгоград колишнього СРСР до радгоспу "3 Вирішальний" Зміївського району Харківської області, де [PERSON] працювала дояркою, а [PERSON] зварювальником. Від КСП "Україна" (колишня назва - радгосп "3 Вирішальний") у 1983 році [PERSON] та [PERSON] отримали житло, а саме квартиру [ADDRESS] та в порядку приватизації 12.08.1997 зареєстрували право спільної власності на вказане житло за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, з початку 1970 року [PERSON] та [PERSON] , проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, виховували спільних дітей, мали спільні витрати та купували майно для спільного користування. Для усіх оточуючих та близьких людей [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною, які мали чотирьох дітей. В 2010 році у [PERSON] виявили онкологічне захворювання, [PERSON] та їх спільні діти займалися лікуванням та доглядом за [PERSON] , а коли [INFO] останній помер то здійснили його поховання. На день смерті [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] та матір [PERSON] - [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , після смерті [PERSON] [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася, про те фактично спадщину прийняла, оскільки проживала та була зареєстрована з померлою на час її смерті. Після смерті [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, останнім місцем реєстрації померлого була адреса: [ADDRESS] , за вказаною адресою на час його смерті були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Оскільки на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , [PERSON] постійно проживала з померлим однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, інші спадкоємці окрім [PERSON] відсутні, [PERSON] вважала, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла. Для отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубнікової В.В. та 04.04.2023 отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії через ненадання доказів проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене у [PERSON] виникли складнощі в оформленні своїх спадкових, а тому вона звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20 квітня 2023 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 24 травня 2023 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.06.2023. 12.06.2023 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Гетьман О.М. до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за відсутності позивача та її представника, на задоволенні позовних вимог наполягала, з підстав викладених у позові. Представник відповідача Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Шатна М.С. до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами у справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожний окремо до канцелярії суду надали заяви відповідно до яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Відповідач [PERSON] причини своєї неявки не повідомив, відзив на позов не надавав, будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірним є факт проживання однією сім`єю чоловіка [PERSON] , [INFO] та жінки [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу не менше ніж п`ять років до дня смерті [INFO] [PERSON] . Згідно з копією паспорту громадянина України, серії [NUMBER] , виданого 23.01.2001 на ім`я [PERSON] , [INFO] , позивач [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до копії паспорту громадянина України, серії [NUMBER] , виданого 24.09.2001 на ім`я [PERSON] , [INFO] , місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). З копій Свідоцтва про встановлення батьківства, серії [NUMBER] , виданого 04.02.1976, Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 04.04.1973, Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 08.02.1972, Свідоцтва про встановлення батьківства, серії [NUMBER] , виданого 16.05.1978, Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є батьками: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 26, 27, 54). З копії Свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 22.11.1991 та та копії Свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 12.03.1993 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , 04.05.1991 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ", 12.03.1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис № 62 (а.с. 23). З копії Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого повторно 08.09.2021 вбачається що 19.12.1997 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 24). Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 16.02.1991, 16.02.1991 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 57). Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло виданого Колективним сільськогосподарським підприємством "Україна" 12 серпня 1997 року, відповідно до розпорядження від 11.08.1997 № 154, квартира [ADDRESS] , загальною площею 71,5 кв.м., належить на праві спільної приватної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , право власності зареєстроване Зміївським МДПТІ, запис в реєстровій книзі № 9-805 (а.с. 30). З копії Домової книги для реєстрації громадян в будинку [ADDRESS] , вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] з 04.06.1983; [PERSON] з 28.03.1984, знята з реєстрації 06.09.2016 в зв`язку зі смертю [INFO] ; [PERSON] з 20.03.1987, знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю [INFO] ; [PERSON] знятий з реєстрації 09.09.2003; [PERSON] знятий з реєстрації 21.06.2006 (а.с. 32-35). Відповідно до копії Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 22.02.2011, копії Лікарського свідоцтва про смерть № 25, довідки про причину смерті № 25 від 20.02.2011, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , причина смерті рак верхньої частини лівої легені (а.с. 10, 11). [INFO] у віці 95 років померла [PERSON] (а.с. 36). З копії Акта обстеження, складеного 14.02.2023 депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , фактично проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , які проживали з 1970 року однією сім`єю та вели спільне господарство (а.с. 37). З Довідки № 70-П від 08.02.223 виданої головним спеціалістом відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Синицькою О., вбачається, що на час смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з померлим на час його смерті за вказаною адресою також були зареєстровані [PERSON] - співмешканка, [PERSON] - стороння особа (а.с. 38). Відповідно до листа приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубнікової В.В. від 04.04.2023 № 203/01-16, [PERSON] роз`яснено, що для необхідності отримання Свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , останній необхідно встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини, роз`яснення право на звернення до суду (а.с. 39). З інформації наданої приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В.В. 27.04.2023 № 266/01-16 на запит Зміївського районного суду Харківської області від 20.04.2023, вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] , в спадковому реєстрі відсутні відомості про заведену спадкову справу, а також посвідчені від його імені спадкові заповіти та спадкові договори, надано витяг зі Спадкового реєстру (а.с. 71, 72). Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 6 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. У відповідністю з пунктом 5 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до частин 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї") визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно з вимогами частини 4 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем [PERSON] та її представником надані належні та допустимі докази, сукупністю яких підтверджується, що вона дійсно проживала однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу постійно, не менше як п`ять років до часу смерті [PERSON] - [INFO] . Встановлення цього факту для позивача породжує певні юридичні наслідки (можливість оформлення права на спадщину) та іншого шляху для підтвердження даного факту в позасудовому порядку не існує. За таких обставин, позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагала відшкодування судових витрат, питання щодо розподілу судових витрат не вирішувалося.

Outcome: approved