Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

14.07.2021 р. адвокат Юревич І.В. в інтересах [PERSON] через засоби поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «Валентина», яким просив визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки ЗАЗ-DAEWOO (2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , серійний номер [NUMBER] ), укладеного між покупцем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) та продавцем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на підставі довідки-рахунку від 18.11.2015 р., серії ААЕ №527970, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Валентина» (код ЄДРПОУ 31823408, адреса: вул. Першотравнева, 1, м. Миронівка, Київської області, 08800) недійсним; стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) грошові кошти в розмірі 45000,00 грн., сплачених за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки ЗАЗ-DAEWOO (2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , серійний номер [NUMBER] ) та витрат зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. 16.09.2022 р. адвокат Юревич І.В. в інтересах [PERSON] подав до суду клопотання про відмову від частини позовних вимог, в обґрунтування якого зазначає наступне. 25.07.2022 р. Коростенським міськрайонним судом Житомирської області в справі №753/3627/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] прийнято рішення, яким договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки ЗАЗ-DAEWOO (2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , серійний номер [NUMBER] ), укладеного між покупцем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) та продавцем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на підставі довідки-рахунку від 18.11.2015 р., серії ААЕ №527970, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Валентина» (код ЄДРПОУ 31823408, адреса: вул. Першотравнева, 1, м. Миронівка, Київської області, 08800) визнано недійсним. Тому від позовної вимоги в частині визнання договору недійсним представник відмовився, оскільки дана вимога задоволена іншим судом, втім, просив суд продовжити розгляд справи в межах позовної вимоги щодо застосування наслідків недійсності правочину. Ухвалою судді від 02.11.2021 р. відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено підготовче судове засідання. Сторони, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення не подано. Враховуючи, що сторони у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до\~ ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18). Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено,\~що [PERSON] ,\~відповідно до\~свідоцтва про\~реєстрацію транспортного\~засобу,\~володів автомобілем марки ЗАЗ-DAEWOO, 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , серійний номер [NUMBER] . 18.11.2015 р. позивач придбав за 45 тис. грн. у громадянина [PERSON] автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO (2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , серійний номер [NUMBER] ) на підставі довідки-рахунку серії [NUMBER] , складеної ТОВ «Валентина». Співробітниками органу досудового розслідування в рамках розслідування кримінального провадження ЄРДР №12016100020005653 від 24.05.2016 р. було допитано головного бухгалтера ТОВ «Валентина», яка пояснила, що в архіві відсутня довідка-рахунок, яку видавало ТОВ «Валентина» при купівлі-продажу автомобіля " ЗАЗ- DAEWOO " Т13110, 2006 року випуску. Також, бухгалтер пояснила, що нею було виконано перевірку вказаної довідки-рахунка по електронній базі. 15.11.2019 р. в рамках кримінального провадження №12016100020005653 від 24.05.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO (2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , сірого кольору) визнано речовим доказом. 23.10.2019 р. у [PERSON] представниками органу НПУ відібрано пояснення, де він вказав, що вирішив продати даний автомобіль, але при здійснені перереєстрації було виявлено, що автомобіль перебуває в розшуці, що підтверджено витягом з Гарпун-розшуку ТЗ та НЗ. 03.02.2023 р. на виконання ухвали суду від 31.10.2022 р. про витребування доказів від Дарницького УП ГУНП в м. Києві надійшов лист, з якого встановлено, що автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO (2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , сірого кольору) було виявлено під час огляду місця події, вилучено та поміщено до майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: м. Київ, вул. Канальна, 1, що станом на 19.12.2022 р. знаходиться на майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів. Досудове розслідування триває. Як вбачається з рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області в справі №753/3627/21 від 25.07.2022 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] прийнято рішення, яким договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки ЗАЗ-DAEWOO (2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , серійний номер [NUMBER] ), укладеного між покупцем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) та продавцем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на підставі довідки-рахунку від 18.11.2015 р., серії ААЕ №527970, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Валентина» (код ЄДРПОУ 31823408, адреса: вул. Першотравнева, 1, м. Миронівка, Київської області, 08800) визнано недійсним. Відповідно до вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України,вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. ч. 1, 2\~ст. 22 ЦК України). Згідно зі\~ст. 236 ЦК України\~нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Оскільки договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки ЗАЗ-DAEWOO (2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , серійний номер [NUMBER] ), укладений між покупцем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) та продавцем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на підставі довідки-рахунку від 18.11.2015 р., серії ААЕ №527970, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Валентина» (код ЄДРПОУ 31823408, адреса: вул. Першотравнева, 1, м. Миронівка, Київської області, 08800) визнано за рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області в справі №753/3627/21 від 25.07.2022 р. недійсним, а позивачем [PERSON] було сплачено грошові кошти відповідачу [PERSON] у розмірі 45000 грн., то відповідач [PERSON] , згідно\~ст. 216 ЦК України,\~зобов`язаний їх повернути. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до положень ч. 1, 3\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved