Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просять: - визнати за [PERSON] як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими приміщеннями загальною площею 71,7 кв.м та земельної ділянки, кадастровий номер 0521483200:01:004:0322, площею 0,1399 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими приміщеннями загальною площею 71,7 кв.м та земельної ділянки, кадастровий номер 0521483200:01:004:0322, площею 0,1399 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказали, що [INFO] помер [PERSON] , який на момент смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилась спадщина, зокрема, житловий будинок з господарськими приміщеннями, загальною площею 71,7 кв.м, та земельна ділянка, кадастровий номер 0521483200:01:004:0322, площею 0,1399 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які набуті [PERSON] та відповідачем [PERSON] під час їх проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його троє дітей, а саме: [PERSON] , [PERSON] та малолітня [PERSON] , які звернулися до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Вважають, що частка кожного із спадкоємців у спадковому майні складає 1/6 частки. Відповідач надала до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що спірні житловий будинок та земельна ділянка придбана [PERSON] за її особисті кошти, які виручено від продажу будинку та земельної ділянки, що знаходилися за адресою: [ADDRESS] , які їй належали на праві особистої власності. У судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, представник позивачів подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просив розгляд справи провести без їх участі. У судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, представник відповідача подав до суду заяву, в якій у задоволенні позову просили відмовити, а розгляд справи провести без їх участі. У судове засідання представник третьої особи - органу опіки та піклування Житомирської міської ради не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи без його участі. Третя особа\~-\~ [PERSON] \~в особі\~законного представника\~ [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилася. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу заведено спадкову справу №09/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №54938483 від 30.01.2019 (а.с.8). З повідомлення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу №220/02-14 від 18.03.2019 вбачається, що у його провадженні знаходиться спадкова справа №09/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] та станом на 18.03.2019 із заявами про прийняття спадщини звернулися наступні громадяни: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.9). Згідно з інформаційної довідки від 15.03.2019 №159754519 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.17-18) відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер 0521483200:01:004:0322, площею 0,1399 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] ; підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер: 1891, виданий 29.10.2013; дата, час державної реєстрації - 29.10.2013. Відповідно до інформаційної довідки від 15.03.2019 №159754588 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.19-20) відповідач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями, загальною площею 71,7 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер: 1890, виданий 29.10.2013; дата, час державної реєстрації - 29.10.2013. Відповідач, заперечуючи факт спільної сумісної власності на спірне майно, стверджує, що його придбано за її особисті кошти. Так, з доданих відповідачем до відзиву документів судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомир від 07.09.2021 встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] , з 07.11.2009 по 25.12.2018 включно. Відповідач [PERSON] продала за 25000 гривень житловий будинок з належними до цього надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за №3672. Також відповідач [PERSON] продала за 25000 гривень земельну ділянку, загальною площею 0,5980 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за №3674. Проте, як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач стала власником спірного майна 29.10.2013, а власний житловий будинок і земельну ділянку, що за адресою: [ADDRESS] , продала 06.12.2013, тобто майже через місяць. Таким чином, суд вважає, що у даному випадку презумпція спільності права власності подружжя на спірний житловий будинок та земельну ділянку відповідачем не спростована. Згідно з ч. 1 ст.\~57\~СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав із поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказана норма кореспондується зі ст. 368 ЦК України, відповідно до положень якої майно, набуте подружжя за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №372/504/17 наголошено на тому, що згідно\~з ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і\~ст. 368 ЦК України. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що житловий будинок з господарськими приміщеннями, загальною площею 71,7 кв.м, та земельна ділянка, кадастровий номер 0521483200:01:004:0322, площею 0,1399 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю спадкодавця [PERSON] та відповідача [PERSON] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст. 392 ЦК України\~право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 у справі №570/997/19 зауважив, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. З огляду\~на коло\~спадкоємців,\~суд приходить\~до висновку,\~що запозивачами [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , слід визнати право власності на 1/6 частину майна - житлового будинку з господарськими приміщеннями та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved