Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

До Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~надійшла позовна\~заява [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~договором позики.\~В позовній\~заяві позивач\~зазначає,\~що 21\~травня 2020\~року він\~надав [PERSON] \~в позику\~грошові кошти\~в іноземній\~валюті -\~долар США\~у розмірі\~3\~630,00\~доларів США\~(три\~тисячі шістсот\~тридцять доларів\~США 00\~центів).\~Надання та\~одержання відповідачем\~позики підтверджується\~оригіналом розписки\~від 21\~травня 2020\~року.\~У відповідності\~до умов\~розписки відповідач\~зобов`язався повернути\~йому позику\~до 15.08.2020\~року.\~Проте,\~відповідач у\~визначений розпискою\~строк -\~до 15.08.2020\~року не\~повернув йому\~сум позики\~навіть частково.\~Оскільки,\~суму позики\~відповідачем повернуто\~не було,\~то розрахунок\~проводиться відповідно\~останнього відомого\~курсу НБУ,\~тобто на\~день складання\~позовної заяви.\~Згідно даних\~НБУ станом\~на 04.11.2020\~р.\~курс долару\~США складає\~28,6\~грн.\~за 1\~долар США.\~Отже,\~станом на\~04.11.2020\~року сума\~заборгованості за\~позикою у\~гривні складає\~103\~818,00\~грн.\~(3\~630,00\~доларів США\~х 28,6\~грн). Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов`язання,\~на вимогу\~кредитора зобов`язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми,\~якщо інший\~розмір процентів\~не встановлений\~договором або\~законом.\~Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 103 818,00 грн. та 3% річних у розмірі 662,37 грн, всього: 104 480,37 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву в якій просив задовільнити позовні вимоги, з підстав зазначених в ньому та розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно розписки 21 травня 2020 року [PERSON] взяв у борг гроші в сумі 3630 доларів США, які зобов`язався повернути в строк до 15.08.2020 року. В обґрунтування\~своїх вимогпозивачем долучено до матеріалів справи оригінал розписки від 21 травня 2020 року. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 року № 6 -63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Аналізуючи укладений між сторонами договір позики, який оформлено у вигляді розписки від 21.05.2020 року, обсяг та зміст прав і обов`язків сторін, які передбачені зазначеним договором, вбачається, що при оформлені розписки відповідач погодився з його умовами, факт передачі грошових коштів здійснено під час оформлення розписки. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18). Суд не бере до уваги поданий позивачем розрахунок, згідно поштової відмітки на конверті вбачається, що позивач звернувся до суду 25.11.2020 року. Офіційний курс\~гривні до\~долара США\~встановлений Національним\~Банком України\~на 25.11.2020\~року \~28,44 грн. за 1 долар США. Суд,\~оцінюючи подані\~позивачем докази\~та вищевикладені\~обставини, ураховуючи доведеність\~існування між\~сторонами грошового\~зобов`язання,\~яке дотепер\~не виконано\~відповідачем,вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі що підлягають задоволенню частково. Із відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості в розмірі 103\~237,20грн. (3630 доларів США Х 28,44грн. ) Щодо вимоги позивача стягнути з відповідача 3 % річних від суми боргу за період з 16.08.2020 року по 04.11.2020 в сумі 662,37 суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. 3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Дана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року справа № 373/2054/16-ц. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не бере до уваги поданий позивачем розрахунок, оскільки сума заборгованості на день звернення до суду (25.11.2020 року) 3630 доларів США становить 103 237,20грн. Офіційний курс гривні до долара США встановлений Національним Банком України на 21.05.2020 року становить 26,59 грн. за 1долар США, на 25.11.2020 становить 28,44 грн. за 1 долар США. Враховуючи чинне законодавство суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача 3% річних за період із 16.08.2020 року (наступний день після закінчення терміну повернення позики по 25.11.2020 року (день подачі позовної заяви) в сумі 823,10грн. Згідно визначеного Великою Палатою Верховного Суду розрахунку 103 237,20грн (сума заборгованості станом на 25.11.2020 року ) * 97 кл.дн. (за період з 16.08.2020 по 25.11.2020) * 3 : 100: 365(днів у році) = 823,10грн. Судом встановлено, що позивачем згідно квитанцій сплачено судовий збір у розмірі 1044,80грн. за подання позовної заяви та 454,00грн. за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial