Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог: Позивач звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 15.05.2023 р., просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 01.03.2008 року Виконавчим комітетом Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Позивач також вказує, що від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, всі обов`язки щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою судді\~від 10.04.2023 року дану\~позовну заяву\~було залишено\~без руху. 15.05.2023 р. позивач направила заяву про зменшення позовних вимог (а.с. 21). 18.05.2023 року ухвалою суду від відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 06.06.2023 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він визнає позовні вимоги (а.с. 25-28). [PERSON] зауважив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки позивач має стосунки з іншим чоловіком. Крім того, вказав, що не ухиляється від своїх батьківських обов`язків відносно синів, по можливості допомагає їм матеріально, проводить з ними дозвілля, проти стягнення з нього аліментів не заперечує. Інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІІ. Обставини встановлені судом та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01.03.2008 року виконкомом Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис №2008 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9,10). Діти проживають разом з матір`ю (а.с.12), спір щодо визначення місця проживання синів між сторонами відсутній. ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Щодо вимоги про розірвання шлюбу Згідно статті 51 Конституції України та\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, відповідач позовні вимоги визнав, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Щодо вимог про стягнення аліментів Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1 статті 183 Сімейного кодексу України встановлює, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в заявленому позивачкою розмірі, суд присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно і до їх повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При подачі\~позову позивачем\~сплачено судовий\~збір в\~розмірі 1073,60 грн з вимоги немайнового характеру про розірвання шлюбу відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0.2917492524.1 від 23.03.2023 року (а.с. 5). Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 536,80 грн. На підставі ст. ст. 141. 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 536,80 грн з вимоги немайнового характеру та на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн з вимоги майнового характеру, оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved