Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

22.06.2023 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту того, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Інзівка, Приморського району, Запорізької області помер [INFO] в смт.Молодіжне, Сімферопільського району, Автономної Республіки Крим. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , який був батьком заявника, помер [INFO] в смт. Молодіжне, Сімферопільського району, Автономної республіки Крим. Однак, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦс для здійснення реєстрації смерті, відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зважаючи на викладене вище заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 22.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Заявник при подачі заяви до суду просив справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Не заперечувала проти вирішення питання на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частина 1 ст. 317 ЦПК України визначає, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії довідки про смерть № С-01710 від 20.06.2023 виданої Сімферопольським районним відділом РАЦС Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим [PERSON] , [INFO] , місце народження с.Інзівка, Приморський район, Запорізької області, помер [INFO] . В матеріалах справи також є копія паспорта [PERSON] , [INFO] , та місце народження зазначено: с.Інзівка, Приморський район, Запорізької області. Також, до заяви додано копії фотографійї з поховання померлого та місця захоронення. Відповідно до п.п. 1, 3 ст.\~3\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»\~ сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України. За правилами ст.\~1,\~9,\~17,\~18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів,\~що підтверджують\~факт народження,\~смерті,\~реєстрації (розірвання)\~шлюбу особи\~на тимчасово\~окупованій території,\~які додаються\~до заяви\~про державну\~реєстрацію відповідного\~акта цивільного\~стану; у разі порушення положень цього\~Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна;\~\~громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. При оцінці наданих заявником письмових доказів, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема висновки у справах проти Туреччини (зокрема,\~«Loizidou\~v.\~Turkey»,«Cyprus\~v.\~Turkey»),\~а також Молдови та Росії (зокрема,\~«Mozer v. The Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others\~v.\~Moldova and Russia»),\~де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії\~(Namibia case),\~ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на території, контрольованій не визнаним на міжнародному рівні державним утворенням. Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є та обставина, що територія Автономної Республіки Крим відноситься до тимчасово окупованої території України. За таких підстав, надана заявником копія довідки про смерть № С-01710, що підтверджує факт смерті [PERSON] , [INFO] , видана органами державної влади, які створені всупереч законодавства України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відтак здійснити державну реєстрацію смерті [PERSON] на підставі довідки про смерть, виданих Сімферопольським районним відділом РАЦС Департаменту РАЦС Міністерства Республіки Крим не є можливим, оскільки даний документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому такі документи не є дійсним та не створюють жодних правових наслідків на території України. За змістом\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть [PERSON] , суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] у судовому порядку. Вказане за правилами\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~є також підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Outcome: approved