Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

У квітні 2023 року до суду звернулася [PERSON] з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що з червня 2016 року проживали однією сім`єю, однак у зареєстрованому шлюбі не перебували. Сторони мають спільну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . З серпня 2022 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та проживають окремо. Спільна дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та може працювати, стягнень по виконавчих документах з нього не здійснюється, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків не має. Позивачка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не має. Рідні [PERSON] не мають можливості надавати їй матеріальну допомогу, а [PERSON] не бажає цього робити. Посилаючись на вищезазначені обставини [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття. Також, позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу до досягнення дитиною трирічного віку Ухвалою судді від 21.04.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 12.05.2023. У судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду клопотання, у якому просила справу слухати за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити (а.с. 20). Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився,\~23.06.2023\~подав до\~суду клопотання\~про розгляд\~справи без\~його участі,\~позовні вимоги\~визнає в\~повному обсязі\~(а.с.\~21). Відповідно до ч. 4 ст. 206\~ЦПК України,\~у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для цього\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] про стягнення\~аліментів на\~утримання малолітньої\~дитини та\~дружини до\~досягнення дитиною\~трирічного вікупідлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] ,що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до\~довідки,\~виданої 27.03.2023\~Виконавчим комітетом\~Решетилівської міської\~ради,\~ [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: дочка [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] за період з жовтня 2022 року по березень 2023 року включно отримувала щомісячну одноразову грошову допомогу при народженні однієї дитини, яка всього склала 5160,00 грн, що підтверджується довідкою № 393 від 27.03.2023 (а.с. 5). Також, [PERSON] за період з жовтня 2022 року по березень 2023 року включно отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, яка всього склала 18864,24 грн, що підтверджується довідкою № 394 від 27.03.2023 (а.с. 6). Судом також\~встановлено,\~що спільна\~дитина перебуває\~на повному\~матеріальному утриманні\~матері,\~відповідач добровільно\~не надає\~матеріальної допомоги\~на утримання\~малолітньої дитини\~та дружини\~до досягнення\~дитиною трирічного\~віку,\~хоча є\~працездатним та\~може надавати\~таку допомогу. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182\~СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Судом першої інстанції встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідач є здоровим та працездатним, що дає йому можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному позивачкою розмірі. Даного твердження відповідачем спростовано не було. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 191\~СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідноч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, тобто є передбачені ст.\~180\~СК\~України підстави для стягнення аліментів. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти та в цій частині позов задовольнити. Згідно з частиною 2\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 4\~статті 84 СК України\~право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (частина 6 статті 84 СК України). Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Вказаними положеннями сімейного законодавства України передбачене право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка, крім соціальних допомог, доходів не має, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку не надає, тому, суд доходить висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку також підлягає задоволенню. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~Згідно зч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Позивачкою при зверненні до суду було заявлено дві майнові вимоги (про стягнення аліментів на утримання позивачки та про стягнення аліментів на утримання дитини). Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 2684, 00 грн. Таким чином судовий збір за подання позовної заяви [PERSON] становить 2147,2 (1073,60 + 1073,60). Відповідно до п. 3. ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються\~позивачі - у справах про стягнення аліментів. Тобто, позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору у даній справі. Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Заяву про визнання позову [PERSON] подав до початку розгляду справи по суті. З огляду на зазначене, у зв`язку із визнанням відповідачем позову та задоволенням позову [PERSON] , враховуючи кількість позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі 1073,60 грн на користь держави, іншу частину судових витрат віднести за рахунок держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved