Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась у суд з позовом до відповідача, [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачкою. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого малолітнього сина, він не виконує покладені на нього законом обов`язки, не бере педагогічної, матеріальної, грошової та жодної іншої участі у вихованні дитини. А всі питання щодо його виховання, розвитку вирішуються позивачкою самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Син знаходиться на повному утриманні позивачки, що є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача та стягнення аліментів. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надав. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надала письмові пояснення, в яких зазначає, що просить справу слухати без участі представника третьої особи. Заслухавши позивача, свідчення свідків, пояснення дитини, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав. Ухвалою суду від 02.11.2021 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.02.2023 року справу було призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до ухвали суду від 07.06.2023 р., враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, 01.09.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції (актовий запис №1859). [INFO] від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 03.11.2010 року шлюб між сторонами було розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова. Сторони проживають окремо, разом із позивачкою проживає син [PERSON] . У висновку Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради Харківської області Виконавчого комітету щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] вважають за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] . За інформацією Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №37 ХМР Харківської області [PERSON] навчається у ХЗОШ №37 з 1 класу, матір [PERSON] цікавиться успіхами дитини у навчанні, підтримує зв`язок із класним керівником. За даними КНП «Міська поліклініка №23» Департаменту охорони здоров`я ХМР [PERSON] , [INFO] перебуває під наглядом фахівців поліклініки, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-ортопеда. Батько [PERSON] до фахівців поліклініки не звертався, станом здоров`я сина не цікавився. За показаннями свідка [PERSON] (подруга позивача) у сторін мається син [PERSON] , якого остання знає з народження, оскільки часто спілкується із позивачем та буває за місцем мешкання [PERSON] , батька хлопчика [PERSON] , знає зі школи, від моменту розлучення з позивачем і до теперішнього часу ніколи не з`являвся за місцем мешкання сина та відповідно не цікавився життям своєї дитини. При особистому спілкуванні [PERSON] зазначає, що батька свого не знає, та при зустрічі в обличчя не впізнає. [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] та проживає разом із нею. З пояснень [PERSON] (матір позивача) в поясненнях зазначає наступне, що проживає разом із [PERSON] , сина позивача [PERSON] знає з народження, колишнього чоловіка та батька дитини знає з моменту одруження сторін. З 2009 року сімейне життя не склалось, що призвело до розлучення, син [PERSON] залишився з матір`ю на повному її забезпеченні. З моменту розлучення відповідач не з`являвся, відсторонився від сина, не приймав участі у вихованні, матеріально не допомагав. З моменту розлучення [PERSON] , приблизно 13 років не бачив свого батька, та відповідно не в змозі впізнати батька [PERSON] . За показаннями [PERSON] (подруга позивача) у сторін мається син [PERSON] , якого остання знає з народження, з батьком дитини [PERSON] знайома зі школи. Приблизно з 2009 року спільне життя подружжя не склалось, що призвело до розлучення. Після розлучення син [PERSON] залишився з матір`ю [PERSON] на повному її забезпеченні. З моменту розлучення і до теперішнього часу [PERSON] за місцем мешкання позивача не бачила, оскільки відповідач відсторонився від свого сина, не приймає участі в його вихованні, матеріально не допомагає. При особистому спілкуванні [PERSON] повідомляє, що батька свого не бачить, не знає як він виглядає. [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] . У судовому засіданні був опитаний [PERSON] , який зазанчив, що біологічного батька свого не пам`ятає, він до нього не приходить, вони не спілкуються. Вважає своїм батьком [PERSON] (чоловіка матері). Згоден із позбавленням батьківських прав біологічного батька, якого фактично не знає. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно висновку Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради Харківської області Виконавчого комітету, позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] , визнано доцільним. Надані докази у їх сукупності свідчать, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується із дитиною, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про умисне ухилення відповідача від виховання сина та свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що батько дитини, [PERSON] , ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина [PERSON] , у зв`язку з чим суд, з урахуванням в тому числі думки дитини, вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved