Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду через свого представника адвоката Писаренка С.Ю.\~\~із заявою про встановлення юридичного факту, а саме настання нещасного випадку на виробництві. Заява обґрунтована тим, що 27.01.1975 року [PERSON] був прийнятий на роботу на спецавтобазу № 16 тресту «Запорождорстрой» на посаду шоферу ІІІ класу (наказ № 12-к від 11.02.1975). 20.03.1976 року під час виконання своїх трудових обов`язків на шлаковому кар`єрі ДБУ-21 із заявником трапився нещасний випадок на виробництві внаслідок якого він отримав травму віддавлення другого, третього, четвертого пальців правої руки з їх травматичною ампутацією на рівні середньої фаланги. Того ж дня по факту цієї події роботодавцем було складено Акт форми Н-1 № б/н про нещасний випадок на виробництві від 20.03.1976. Причиною нещасного випадку вказано: слабий контроль ИТП ДБУ-21 (інженерно-технічних працівників дорожно-будівельного управління-21) за організацією ремонтних робіт, незлагодженість у роботі, необачність потерпілого. 12.09.2008 заявник звернувся до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України (далі Фонд) з заявою про можливість оформлення щомісячної страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві. Листом від 15.09.2008 за вих. № 05/2205 виконавчої дирекції Фонду у м. Запоріжжі йому було повідомлено про необхідність надання певного переліку документів для оформлення виплати, зокрема оригіналу чи нотаріально завіреної копії акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом форми Н-1.Відповідно до довідки ВАТ «Запоріжшляхбуд» за вих. № 12 від 28.03.2008, архів спецавтобази № 16 треста «Запорождорстрой» знаходитися на території ВАТ «Запоріжшляхбуд», проте оригінал Акту форми Н-1 від 20.03.1976 в архіві відсутній. 14.12.2021 року заявник звернувся до Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області для оформлення щомісячної страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, але у зв`язку із допущеними помилками у Акті форми Н-1 від 20.03.1976 року прийняти її не можливо. Даний факт позбавляє його права на соціальний захист. В зв`язку з чим просив суд встановити факт нещасного випадку на виробництві, який стався з ним 20.03.1976 року під час роботи шофером (водієм) ІІІ класу спецавтобази № 16 треста «Запорождорстрой». В судовому засіданні представник заявника адвокат Писаренко С.Ю. заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб в суді засідання не з`являлись, причини неявки суду не повідомляли. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 27.01.1976 р. [PERSON] прийнятий на роботу на спецавтобазу № 16 тресту «Запорождорстрой`на посаду шоферу ІІІ класу (наказ № 12-к від 11.02.1975). Відповідно до копії Акту форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві від 20.03.1976, з [PERSON] трапився нещасний випадок на виробництві внаслідок якого він отримав травму віддавлення другого, третього, четвертого пальців правої руки з їх травматичною ампутацією на рівні середньої фаланги. З метою реалізації свого права на соціальний захист заявник звернувся до Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, де йому було роз`яснено порядок призначення страхових виплат та повідомлено перелік обов`язкових документів, що підтверджують факт настання страхового випадку і надають право на виплати. Підприємство, на якому стався нещасний випадок, реорганізовано, архіви втрачені, оригінал акту нещасного випадку форми Н-1 виданий [PERSON] не зберігся. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що дійсно в 1976 році разом із заявником працювали на спецавтобазі № 16 тресту «Запорождорстрой». Вказали, що [PERSON] під час виконання своїх робочих обов`язків на шлаковому кар`єрі важко травмував руку, а саме під час поправляння металевого тросу на барабані тракторного навантажувача рука заявника попала під трос, внаслідок чого у нього на одній руці відсутні декілька фаланг пальців. Безпосередніми свідками подій вони не були, проте вказана подія широко обговорювалась на зборах на виробництві та в трудовому колективі. Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтю 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пунктів а), б) частини 2 розділу І Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого постановою Президії ВЦРПС та Держпроматомнагляду СРСР від 20.05.1966 року, який діяв на час отримання заявником травми, та дія якого поширювалась на всі підприємства, установи та організації, розслідуванню в порядку, передбаченому цим Положенням, підлягають нещасні випадки, які сталися як на території організації, так і поза територією організації при виконанні роботи за завданням організації. Згідно з ч. 4 розділу І вказаного Положення результати розслідування нещасного випадку на виробництві, який викликав втрату працездатності не менше одного робочого дня, оформляються Актом по формі Н-1, який підлягає зберіганню протягом 45 років. Факт настання з заявником нещасного випадку на виробництві в зазначений період (1976 рік) під час виконання ним трудових обов`язків підтверджено дослідженими судом письмовими доказами, показами свідків та копією акту (за формою Н-1) про нещасний випадок на виробництві. Судом також взято до уваги, що позивачем вичерпано можливості вирішення питання проведення розслідування та встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, у позасудовому порядку. Розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій здійснюється відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України, зокрема, згідно Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 17.04.2019 року № 337 (далі - Порядок № 337). Відповідно до п. 3 Порядку № 337, нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо. Відповідно до п. 9 цього Порядку розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання. У разі встановлення факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) рішенням суду розслідування проводиться незалежно від дати їх настання. Відповідно до п. 29 цього Порядку факт настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) на виробництві може бути встановлено у судовому порядку. Якщо такий факт встановлено у судовому порядку і нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) не підлягають спеціальному розслідуванню, розслідування організовує підприємство (установа, організація), де сталися такі випадок та / або гостре професійне захворювання (отруєння), або його правонаступник у разі реорганізації цього підприємства (установи, організації). У разі ліквідації підприємства (установи, організації) без правонаступника розслідування всіх нещасних випадків та / або гострих професійних захворювань (отруєнь), факт яких встановлено у судовому порядку, проводить спеціальна комісія, склад якої визначений пунктом 15 цього Порядку. Ведення обліку таких нещасних випадків та / або гострих професійних захворювань (отруєнь) і вжиття заходів до запобігання аналогічним нещасним випадкам та / або гострим професійним захворюванням (отруєнням) здійснюється підприємством (установою, організацією), де сталися нещасний випадок та / або гостре професійне захворювання (отруєння), або його правонаступником у разі реорганізації такого підприємства (установи, організації) чи робочим органом Фонду, якщо підприємство (установа, організація) ліквідовано без правонаступника. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нещасним випадком є обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть. Відповідно до ст. 13 цього Закону, підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Статтею 35 цього Закону передбачено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть, а також відповідні рішення про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.2, 3 ст. 36 даного Закону, факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту настання нещасного випадку на виробництві підлягає задоволенню

Outcome: approved