Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на частку в майні двору як голови та члена колишнього колгоспного типу двору.Просять суд: - визнати за [PERSON] (паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 25.06.2001 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), право власності на 1/4 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 77,1 кв.м. (житлова площа 39,9 кв.м., допоміжна площа 37,2 кв.м.)) та на 1/4 частину господарських будівель та споруд (літня кухня, веранда, колодязь, ворота з хвірткою та огорожа), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , як головою колишнього колгоспного типу двору; - визнати за [PERSON] (паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 25.06.2001 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), право власності на 1/4 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 77,1 кв.м. (житлова площа 39,9 кв.м., допоміжна площа 37,2 кв.м.)) та на 1/4 частину господарських будівель та споруд (літня кухня, веранда, колодязь, ворота з хвірткою та огорожа), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , як членом колишнього колгоспного типу двору; - визнати за [PERSON] (паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 16.02.2004 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), право власності на 1/4 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 77,1 кв.м. (житлова площа 39,9 кв.м., допоміжна площа 37,2 кв.м.)) та на 1/4 частину господарських будівель та споруд (літня кухня, веранда, колодязь, ворота з хвірткою та огорожа), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , як членом колишнього колгоспного типу двору; - визнати за [PERSON] (паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 26.05.2006 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), право власності на 1/4 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 77,1 кв.м. (житлова площа 39,9 кв.м., допоміжна площа 37,2 кв.м.)) та на 1/4 частину господарських будівель та споруд (літня кухня, веранда, колодязь, ворота з хвірткою та огорожа), що знаходя/ься за адресою: [ADDRESS] , як членом колишнього колгоспного типу двору, з\~підстав зазначених\~у позові.\~ Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 02.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду письмову заяву, у якій просять справу розглядати у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову. А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що станом на 30.06.1990 р. головою двору в [ADDRESS] був [PERSON] , а членами двору: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що видно з довідки за № 240 від 20.03.2023 року (а.с. 29). Станом на 15.04.1991р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору в [ADDRESS] (перейменована з [ADDRESS] у відповідності до рішення [ADDRESS] , що видно з довідки за № 238 від 20.03.2023 року (а.с. 29). Згідно ст.\~120\~ЦK\~Української РСР\~від 18.07.1963\~року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст.\~123\~ЦК Української\~РСР від\~18.07.1963\~року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Отже, всі члени колгоспного двору, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають право згідно діючого на той час законодавства, на спільну власність у колгоспному дворі, а саме по 1/4 частині нерухомого майна колгоспного двору та по 1/4 частині господарських будівель і споруд даного двору, яке збереглося після його припинення. З метою оформлення права власності позивачі звернулися в Рава - Руську міську раду Львівського району, Львівській області, проте їм було відмовлено та усно роз`яснено, що реєстрація їхнього права власності на частки в будинку можлива лише за рішенням суду. На підставі вищевикладеного та відповідно до частини 3 статті 3\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» від\~1\~липня 2004\~року №\~1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Господарство в [ADDRESS] відносилося до колгоспного типу двору, члени якого мають право на частку в даному майні. Однак, оскільки з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації прав на нерухоме майно і відповідно до ч. 1 п. 9 ст. 27 Закону України « Про Державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» реєстрація їх права власності на частки будинку можлива лише за рішенням суду. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на гйдставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства\~юстиції України\~від 7\~лютого 2002\~року №\~7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих Рад. Діючою на той час постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах, а тому записи в по господарських книгах підтверджується власність. Згідно п 6-7 Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані по господарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56. передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції-), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п. 20 Інструкції). Відповідно до Постанови Пленуму\~Верховного Суду України №\~20\~від 22.12.1995\~року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму\~Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Довідка видана КП ЛОР «Червоноградським міжміським БТІ» (а.с. 26) підтверджує, що реєстрація на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не проводилась. Житловий будинок по [ADDRESS] , в арешті, під забороною та в заставі не перебуває, що видно з довідки № 239 від 20.03.2023 року (а.с. 25). Житловий будинок господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] складається з приміщень: житлової (площею 8,7 кв.м.); житлової (площею 11,2 кв.м.); коридор (площею 8,9 кв.м.); санвузол (площею 6,6 кв.м.); кухня (площею 11,4 кв.м.); вітальня (площею 20,0 кв.м); паливна (площею 3,9 кв.м); кладова (площею 1,8 кв.м); коридор (площею 4,6 кв.м). Загальна площа житлового будинку 77,1 кв.м. (житлова площа 39,9 кв.м., допоміжна площа 37,2 кв.м.) та господарські будівлі, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.30-34). Відповідно до ч. 2 ст.\~328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст.\~392\~ПК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 3 ст.\~3\~Закону України\~від 01.07.2004\~р.\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок та господарські будівлі. Отже, позивачі, як члени колгоспного двору, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають право згідно діючого на той час законодавства, на спільну власність у колгоспному дворі, а саме по 1/4 частині нерухомого майна колгоспного двору та по 1/4 частині господарських будівель і споруд даного двору, яке збереглося після його припинення.. А тому, суд приходить до висновку, що право позивачів підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Outcome: approved