Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

представник позивача [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.09.2020 [PERSON] уклала з ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір №7764928744 від 07.09.2020. Договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (розміщені на сайті товариства www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомилася до укладення договору та до яких позичальник приєдналася підписавши договір) складають єдиний кредитний договір. 29.12.2021 між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»укладено договір відступлення прав вимоги №20211229, у відповідності до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТзОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»»приймає належні ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і боржниками. Згідно п. 1.2. договору відступлення прав вимоги внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором ТзОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»заміняє ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», ТзОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 18507,22 грн., з яких: 13595,36 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,34 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 4910,52 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. Згідно п. 6.2.3. договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТзОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»»стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТзОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»та ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення прав вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно п. 3.1. договору відступлення прав вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки, і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати кредит в строки, передбачені кредитним договором. Враховуючи викладене вище, представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №7764928744 від 07.09.2020 у розмірі 18507,22 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Представник позивача ТзОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»адвокат Дяченко А.В. в судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи є заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Правом на подачу відзиву не скористалася. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явилася в судове засідання, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 07.09.2020 [PERSON] уклала з ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір № 7764928744. Відповідно до кредитного договору сума кредиту становить 14053,47 грн. строком на 48 місяців. Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №4928744, який є невід`ємною частиною договору (п.1.3 Договору). Всі інші умови кредитного договору викладені в паспорті кредиту та умовах отримання фінансових кредитів ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» редакція від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких позичальник приєднався, підписавши договір. 29.12.2021 між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»укладено договір відступлення прав вимоги № 20211229, у відповідності до умов якого кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Посилаючись на договір відступлення прав вимоги та витяг з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №20211229 від 29.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначає, що має право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 18507,22 грн.. Відповідно до положень статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно статті 513\~ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 514\~ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно позовних вимог, позивач зазначає про заборгованість відповідача за кредитним договором, яка становить 18507,22 грн., з яких: 13595,36 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,34 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 4910,52 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував, що відповідач отримав кредитні кошти, однак не виконує зобов`язань щодо їх повернення. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом частини першої\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Разом із цим, з наданих представником позивача додатків до позовної заяви, неможливо встановити дійсний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, періоди за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачем платежів тощо. Зазначена сума заборгованості за кредитом, яка встановлена Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Не є належним та допустимим доказом. Належного розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №7764928744 від 07.09.2020 позивачем не надано. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Верховний Суд 30 січня 2018 року (ВС/КЦС у справі №161/16891/15-ц) дійшов висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Між тим, із урахуванням викладеного, на підставі наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» доказів, суд вбачає, що розмір боргу, заявлений товариством до стягнення, є таким, що не знайшов свого належного та допустимого підтвердження за розглядом справи. В матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів ТОВ «ФК «ЦФР» на рахунок відповідача. Зокрема, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надано суду копію меморіального ордеру, заяви на видачу готівки, платіжного доручення, виписку по картковому рахунку, тощо. Правова позиція щодо первинних документів відображена в постанові Верховного Суду України від 14.06.2018р. в справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Таким чином, позивач звертаючись з даним позовом до суду, повинен був отримати від первинного кредитора ТОВ "ФК" "ЦФР" первинні документи, які підтверджують розмір заборгованості по кредитному договору. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивачем не надано доказів на підтвердження факту отримання [PERSON] грошових коштів у заявленому позивачем розмірі або виконання ТОВ "ФК" "ЦФР" умов договору, а саме правових підстав та факту здійснення платежів, передбачених п. 1.4 Кредитного договору. Створені позивачем та ТОВ "ФК" "ЦФР" документи, які містять інформацію про розмір заборгованості відповідача не є належними доказами фактичного отримання грошей відповідачем або здійснення розрахункових операції в її інтересах. За таких обставин перевірити розмір нарахованої суми боргу та процентів є неможливим. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не довів позов, що є його, а не відповідача, процесуальним обов`язком (статті\~12,\~13,\~81 ЦПК України). Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 156/268/21. Більше того, у своїй позовній заяві до суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» просив розглянути справу у його відсутність та у призначенні засідання не з`являвся, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа № 755/18920/18, провадження № 6117205ск19. За таких умов в ході розгляду справи позивачем не було доведено факту видачі відповідачу кредитних коштів, а також відповідно і користування ними, не підтверджено наявності заборгованості за кредитом, а тому суд доходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Outcome: dismissed