Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

У серпні 2021 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Чернецьку О. А. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову позивач посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] та [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті його матері відкрилась спадщина, в тому числі й на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок був набутий за життя його батьком на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 1998 року, укладеного з [PERSON] , який є відповідачем у справі та який було зареєстровано на товарній біржі "Українська" за р.№ 20944, умови договору були виконані. Він є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, який прийняв спадщину. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом він звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що правовстановлюючий документ на спадкове нерухоме майно, не було засвідчено нотаріально. Додав, що його батьки, починаючи з 1998 року проживали та були зареєстровані у вищезазначеному житловому будинку, останній розташований на земельній ділянці комунальної форми власності площею 0,27 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,02 га для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка під будинком не приватизована. У зв`язку з чим, з метою захисту своїх спадкових прав, він вимушений звернутись до суду та просить: - визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості від 25 червня 1998\~року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , зареєстрований на товарній біржі "Українська" 25 червня 1998 року за р. № 20944, зареєстрований в Комунальному підприємстві "Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" 07 липня 1998 року за р. № 284, записаний в реєстрову книгу № 2. Ухвалою судді від 05 серпня 2021 року було залишено позовну заяву без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 34-35). 26 серпня 2021 року позивач усунув недоліки позовної заяви, звернувшись на адресу суду із її уточненням та подавши всі, належним чином засвідчені копії письмових доказів (а.с.\~38, 39-43, 44-61). Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Цією ж ухвалою суду було відмовлено представникові позивача у задоволенні клопотання про витребування доказів (а.с.\~67). Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року було відмовлено представникові позивача у задоволенні клопотання про проведення підготовчого засідання у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с. 102-103). Ухвалою суду від 06 липня 2022 року було частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 146). 11\~січня 2023 року позивач, через свого представника звернувся на адресу суду із уточненою позовною заявою (а.с. 163-171). Ухвалою суду від 18 січня 2023 року постановлено про прийняття уточненої позовної заяви до розгляду й задоволено клопотання представника позивача про залучення до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] (а.с. 182). Ухвалою суду від 15 березня 2023 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с.\~192). У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Чернецька\~О.\~А. не з`явились, представником позивача суду подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги вона підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.\~217). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву і клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Новомосковської міської ради у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 113). Представник третьої особи Другої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 216). У судове засідання представник третьої особи Товарної біржі "Українська" не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи та письмових пояснень не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з такого. [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 50). 09 вересня 1988 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , про що Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану м.\~Дніпропетровськ зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про укладення шлюбу. Після державної реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] було змінено на " [PERSON] " (а.с. 31). Судом установлено, що 25 червня 1998 року [PERSON] уклав з [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , договір купівлі-продажу нерухомості, згідно з яким придбав житловий будинок, розташований на земельній ділянці м/Ради за адресою: [ADDRESS] , що належить продавцеві на підставі акту переселенця, затвердженого головою Новомосковського райвиконкому від 21 грудня 1983 року, зареєстрованого в Новомосковському БТІ за № 284-2 (а.с. 54). Відповідно до\~ст.\~15 Закону України від 10 грудня 1991 року "Про товарну біржу", угоду було зареєстровано на Товарній біржі "Українська" під реєстровим № 20944. Зазначений договір купівлі-продажу нерухомості зареєстровано в Комунальному підприємстві "Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" 07\~липня 1998\~року за р. № 284 (реєстрова книга № 2). У судовому засіданні оглянуто матеріали інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , які надані за запит суду. Разом з тим, установлено, що вищезазначений житловий будинок знаходиться на земельній ділянці комунальної форми власності площею 0,27 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і 0,02\~га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується відповідною довідкою, наданою суду у засвідченій представником позивача копії (а.с. 56). Як свідчить укладений спірний договір, між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, така домовленість підтверджена письмовим доказом, відбулося повне виконання договору,\~\~ [PERSON] передав [PERSON] , належний йому житловий будинок, а [PERSON] , у свої чергу, передав йому грошові кошти у розмірі 16\~977,00 гривень, договір зареєстрований на товарній біржі, однак його нотаріально не посвідчено. З доданих до справи документів порушення прав третіх осіб не вбачається. Разом з тим, судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , та [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть, наданими суду у засвідчених представником позивача копіях (а.с. 52, 53). Відповідно до частини першої\~статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і\~перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином на спірні правовідносини поширюється дія норм\~ЦК УРСР 1963\~року,\~та Кодексу про шлюб та сім`ю УРСРС,\~чинних на час їх виникнення. Відповідно до\~ст. 49 Закону України "Про власність", чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. За змістом ст.ст.\~128,\~153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 224 ЦК УРСР\~за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено\~статтею 15 Закону України "Про товарну біржу" № 1956-ХІІ від 10\~грудня 1991\~року, згідно з ч. 2 якої - угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Міністерство юстиції України листом за № 17-12-44 від 10 квітня 1998 року, роз`яснило, що угоди укладені на біржі не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. Положеннями\~ст. 47 ЦК УРСР\~передбачалось, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.\~2\~ст.\~48\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28\~квітня 1978 року, зі змінами № 15 від 15 травня 1998 року "Про судову практику по справам про визнання угод недійсними", з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР\~за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені\~наказом Державного\~комітету України\~по житлово-комунальному\~господарству №\~56\~від 13\~грудня 1995 року, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації\~\~договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Тобто, у період укладання спірних договорів купівлі-продажу існував пробіл у чинному законодавстві, тому що, згідно зі ст.ст.\~242,\~227 ЦК УРСР\~договір купівлі-продажу житлових квартир повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б одна зі сторін є громадянином, а недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Тим часом, відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу"\~біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню. За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч.\~1 ст.\~128\~ЦК УРСР), а відповідно до\~ст. 153 ЦК УРСР\~договір вважався укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Як вбачається з положень укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, сторони за договором уклали цей договір, здійснили купівлю-продаж належного продавцеві на праві власності нерухомого майна. Сторонами договору усі умови останнього виконані. Доказів того, що сторони заперечували укладений договір, як за життя покупця, так і після його смерті, суду не надано, тому, суд вважає укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] дійсним. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved