Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у 2022 році на тимчасово окупованій території України - у м. Єнакієве Донецької області, які проживали за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначено, що у період з 17.11.2012 по 27.11.2018 заявник перебував у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , від якого у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . На початку 2019 року [PERSON] забрала [PERSON] , [INFO] , і виїхала з дитиною на тимчасово окуповану територію Донецької області у м. Єнакієве до своєї матері [PERSON] . У місті Єнакієве Горлівського району Донецької області [PERSON] з донькою проживали за адресою: [ADDRESS] . Коли розпочалось повномасштабне вторгнення на територію України 24.02.2022 заявник намагався зв`язатись зі [PERSON] за телефоном [NUMBER] , але вона не відповідала. Остання розмова зі [PERSON] була у листопаді 2021 року, коли вона телефонувала матері заявника. У січні 2022 року [PERSON] виїжджала з тимчасово окупованої території для того, щоб зняти гроші з картки. У вересні 2022 року почали з`являтись новини про обстріли та вибухи у м.Єнакієве Донецької області, телефон [PERSON] виявився вимкнутим. Заявник вказує, що він почав шукати через групи та чати зниклих та евакуйованих людей інформацію про свою доньку та її матір і в січні 2023 року йому відповіли люди, яким вдалось виїхати з окупації, що російські війська влучили ракетами у житлові будинки у м. Єнакієве по пр. Берегового . Отже, донька заявника та її матір пропали безвісти за обставин, що можуть свідчити про їх загибель. Поїхати до м. Єнакієве на тимчасово окуповану територію у заявника не має можливості, проте, є об`єктивні підстави вважати, що його донька та її матір загинули, у зв`язку з чим ним було подано до Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області повідомлення про зниклих безвісти. До Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 02.02.2023 було внесено відомості за заявою заявника у кримінальному провадженні № 12023041680000106 за ч. 1 ст. 115 КК України. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12023041680000106 від 02.02.2023 було отримано тимчасовий доступ до рахунків [PERSON] і встановлено, що останнє користування рахунком (зняття готівки у банкоматі) було здійснено 31.01.2022. Після цього карткою [PERSON] більше не користувались і на ній виключно акумулюються кошти від заявника. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник у судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про слухання справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не подавав. Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини. Заявник перебував у шлюбі зі [PERSON] , який рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року, що набрало законної сили 27 листопада 2018 року, розірвано (а.с.22,24-25). Від даного шлюбу у заявника та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.23). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.56-57). 02 лютого 2023 року за заявою [PERSON] внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023041680000106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, про те, що з листопада 2021 року та по теперішній час в останнього втрачений зв`язок з його колишньою дружиною гр. [PERSON] , [INFO] (а.с.28). З виписки по картковому рахунку № [NUMBER] [PERSON] у ПАТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК» за період з 16 серпня 2019 року по 24 лютого 2023 року вбачається, що останній раз [PERSON] користувалася коштами 31 січня 2022 року, в той час як доступна сума на рахунку складає 63972,41 грн та кошти від заявника продовжували зараховуватися до 14 лютого 2023 року включно (а.с.49-55,58-78). Вирішуючи пред`явлені вимоги, судом враховується наступне. У частині другій статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно з частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Водночас Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджені наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації народження, смерті на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту народження, смерті та здійснення державної реєстрації народження, смерті в позасудовому порядку. Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за одним місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545. Відповідно до положень вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Чинне законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на території України введено воєнний стан. Згідно зі статтею 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України, а відповідно до статті 26 цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абзацу другого частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. 25 квітня 2022 року Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказом від 25 квітня 2022 року №75 затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), згідно якого Єнакієвська міська територіальна громада Горлівського району Донецької області включена до вказаного переліку. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказом від 22 грудня 2022 року №309, вся територія Горлівського району є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Встановлення факту народження або смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності. На підтвердження обставин, викладених у заяві про встановлення факту смерті, заявником надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії процесуальних документів з матеріалів кримінального провадження та відомості щодо руху коштів на картковому рахунку [PERSON] . Суд, оцінивши належність та допустимість доказів в їх сукупності приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] , оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може достовірно встановити смерть [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При встановленні факту смерті підлягають з`ясуванню обставини та причина смерті згідно медичного класифікатора. При зазначених заявником обставинах без ідентифікації тіл та безспірного підтвердження смерті саме [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , доводи щодо факту смерті вказаних осіб засновані на припущеннях. Жодним свідком та документом достеменно не підтверджується цей факт смерті, в тому числі й самим заявником. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до норм статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Надані суду докази можуть вважатись тими самими конкретними обставинами, що дають підстави звернутись до суду із заявою про оголошення особи померлою, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Outcome: dismissed