Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що згідно виконавчого\~листа,\~виданого на\~підставі рішення\~Самбірського міськрайонного\~суду від\~21.10.2010р.\~із відповідача\~на її\~користь стягуються\~аліменти на\~утримання сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~у твердій\~грошовій сумі\~урозмірі 300грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісячно, починаючи з 07.10.2010року і до досягнення дитиною повноліття; вважає, що аліменти, які стягуються із відповідача в умовах збільшення рівня цін, є недостатніми для матеріального забезпечення дитини; тому вона самостійно власними силами намагається виховувати і належно утримувати сина; на даний час відповідач є військовослужбовцем, має можливість надавати більшу суму коштів на потреби дитини, однак добровільно домовитися із ним не вдалося, а тому звернулася до суду; просить судовим рішенням змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати в розмірі 1/4 частки від доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивач в обґрунтування позовних вимог посилалася на обставини, викладені у зверненні до суду, наполягала на задоволенні позову, оскільки, відповідач є матеріально забезпечений, офіційно працевлаштований, проте добровільно фінансово допомагати сину не бажає; аліменти, які стягуються за судовим рішенням не забезпечують усі потреби дитини, так як на даний час їх розмір не залежить від доходу відповідача. Відповідач на виклик в суд не з`явився, хоча повідомлявся у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, із відзивом на позов не звертався; від його батька надійшла заява про те, що відповідач перебуває в зоні бойових дій та у телефонній розмові повідомив, що проти позову не заперечує, - тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності у заочному провадженні, проти чого не заперечила позивач. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного: Судом установлено, що згідно рішення Самбірського міськрайонного суду від 21 жовтня 2010 року із відповідача стягуються на користь [PERSON] аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 300грн, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.10.2010 року і до досягнення сином повноліття. Рішенням Самбірського міськрайонного суду від 06.12.2011р. шлюб між сторонами розірвано та дитину [PERSON] ухвалено залишити проживати з матір`ю [PERSON] . Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначені ч. 3 ст. 181 СК України, яка вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Конвенція ООН ч. 1, 2 ст. 27\~\~про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~\~п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~\~15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014р. зазначив, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.\~Із огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У будь якому випадку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Відтак, діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Беручи до уваги те, що витрати на утримання дитини не можуть в повній мірі забезпечуватися позивачем і розмір аліментів, які отримує позивач від відповідача за рішенням суду, не забезпечує в повній мірі гармонійного розвитку дитини, тому права сина сторін на належне утримання з боку батька порушені, тому підлягають судовому захисту. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи те, що на позивача покладено більший обсяг обов`язків по утриманню сина, ніж на відповідача, що ставить сторони у нерівні умови, розмір сплачуваних відповідачем аліментів не достатньо та у неповній мірі забезпечує матеріальне становище дитини, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 182 СК України та, виходячи із закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, заявлений позивачем розмір аліментів, на думку суду, є об`єктивним та сприятиме гармонійному фізичному і духовному розвитку дитини. Крім того, суд зазначає, що пунктом 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,6грн.

Outcome: approved