Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

13 червня 2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору підряду та повернення попередньої оплати як безпідставно набутого майна в сумі 32\~180,00 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що Позивачу належить на праві власності квартира [ADDRESS] , яку остання придбала без ремонту у новобудові. 23 березня 2021 року Позивач уклала договір будівельного підряду з відповідачем, при цьому відповідач запевнив, що зробить ремонт протягом одного місяця. Згідно з договором, відповідач зобов`язався зробити ремонт в квартирі, а Позивач зобов`язалась оплатити вартість всіх будівельних матеріалів та виконаних робіт в сумі еквівалент 3696 доларів США. В день укладення договору, Позивач передала відповідачу 1500 доларів США для придбання будівельних матеріалів згідно розписки. Лише на початку листопада 2021 року відповідач виконав деякі підготовчі роботи згідно кошторису, після чого попросив сплатити йому аванс за роботу в сумі 1700 доларів США. Отримавши зазначені кошти, відповідач перестав здійснювати будь-які роботи на об`єкті, уникав спілкування з Позивачем, або весь час обманював під різними приводами. Таким чином, Позивач остаточно втратила довіру до відповідача і вважає за необхідне розірвати договір підряду. Позивач звернулась до спеціаліста в сфері будівництва, яким був проведений аудит витрачених коштів на придбання матеріалів та визначена вартість проведених робіт в квартирі. В результаті аудиту було визначено, що на придбання матеріалів було витрачено 700 доларів США, а вартість проведених будівельних робіт склала 1400 доларів США. Відповідач не виконав свої зобов`язання, а відтак винен Позивачу за не закуплені в повному обсязі матеріали та не виконані роботи грошові кошти в сумі 1100 доларів США. На адресу відповідача була направлена письмова претензія з вимогою розірвати договір та повернути кошти, однак з боку відповідача ніякого реагування не було, у зв`язку з чим, Позивач звернулась до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 15 червня 2022 року матеріали цивільної справи направлені за територіальною юрисдикцією до Приморського районного суду м. Одеси. 19 липня 2022 року матеріали цивільної справи надійшли до Приморського районного суду м. Одеси та за результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М. Ухвалою суду від 20 липня 2022 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 19 вересня 2022 року від [PERSON] до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої Позивач просив розірвати договір будівельного підряду та стягнути з відповідача на користь Позивача безпідставно отримане майно, а саме грошові кошти в сумі 40\~225, 86 гривень, що є еквівалентом 1\~100 доларів США. Протокольною ухвалою суду від 20 вересня 2022 року прийнято уточнену позовну заяву. В судовому засіданні 05 січня 2023 року допитаний свідок [PERSON] , який повідомив, що є виконробом та завершував ремонт в квартирі Позивачки після виконаної роботи Відповідача. Зазначив, що ремонт було не зроблено, та в приміщенні було видно тільки підготовчі роботи. 24 лютого 2023 року від [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення по справі. Також, 24 лютого 2023 року від Позивача до суду надійшла уточнена позовна заява про розірвання договору підряду і відшкодування матеріальної шкоди. Позивач просила розірвати договір будівельного підряду та стягнути з Відповідача на користь Позивача матеріальну шкоду в сумі 40\~225, 86 гривень, що є еквівалентом 1100 доларів США. В судове засідання 21 червня 2023 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Від Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності на підставі наявних матеріалів справи, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить кв. [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.08.2021 року. 23 березня 2021 року між [PERSON] (Замовник) та [PERSON] (Підрядник) було укладено договір на виконання ремонтно-оздоблюючих робіт № 1513. Як вбачається з Договору на виконання ремонтно-оздоблюючих робіт № 1513, Розділом 1 (предмет договору) передбачено, що Підрядник зобов`язується виконати роботи, які є невід`ємною частиною, в зазначений договором строк на об`єкті за адресою: [ADDRESS] . Підрядник зобов`язується виконати всі роботи, власними силами з використанням матеріалів Замовника. Замовник зобов`язується створити Підряднику необхідні умови для виконання робіт, прийняти їх результати у встановленому порядку і сплатити обумовлену договором ціну. Розділом 2 Договору на виконання ремонтно-оздоблюючих робіт № 1513 передбачено, що вартість виконання робіт складає 3\~696 доларів США і приблизно вартість матеріалів 48\~231 гривень. Розділом 5 Договору на виконання ремонтно-оздоблюючих робіт № 1513 передбачено, що для виконання робіт за даним договором Підрядник зобов`язується виконати, вказані роботи по кошторису якісно і в строк силами кваліфікованих працівників, маючих права на роботу відповідно до діючого законодавства. При виконанні робіт забезпечити виконання встановлених правил техніки безпеки. При виконанні робіт за відсутності на об`єкті Замовника не допускати знаходження на об`єкті сторонніх осіб. Забезпечити своєчасне усунення недоліків і дефектів протягом 5 днів, виявлених при прийомі робіт і в період гарантійної експлуатації об`єкта. Виконувати по закінченню робіт поверхневе прибирання робочих місць від залишків матеріалів та відходів. Розділом 9 Договору на виконання ремонтно-оздоблюючих робіт № 1513 передбачено, що розрахунок за виконані роботи проводиться Замовником на підставі виконаних робіт у відповідності до об`єму роботи і вартістю кожного єтапу роботи. Як вбачається з матеріалів справи, на зворотній частині Договору на виконання ремонтно-оздоблюючих робіт № 1513 зазначено наступний текст (мовою оригіналу) «Получил деньги на материалы 23.03.2021 1500 у.е» та «Получил аванс за работу 1\~700 у.е 10.11.2021». Звертаючись до суду, Позивач зазначив, що передала Відповідачу 1500 доларів США для придбання будівельних матеріалів згідно розписки. Лише на початку листопада 2021 року відповідач виконав деякі підготовчі роботи згідно кошторису, після чого попросив сплатити йому аванс за роботу в сумі 1700 доларів США. Отримавши зазначені кошти, Відповідач перестав здійснювати будь-які роботи на об`єкті, уникав спілкування з Позивачем, або весь час обманював під різними приводами. Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1). Згідно статті 839 цього Кодексу підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ч.1). Відповідно до статті 846 вказаного Кодексу строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч.1). Статтею 850 наведеного Кодексу передбачено, що замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду (ч.1). Відповідно до статті 875 цього Кодексу за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч.1). Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч.2). Згідно статті 877 вказаного Кодексу підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду (ч.1). Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов`язана надати відповідну документацію (ч.2). Відповідно до статті 878 наведеного Кодексу замовник має право вносити зміни до проектно-кошторисної документації до початку робіт або під час їх виконання за умови, що додаткові роботи, викликані такими змінами, за вартістю не перевищують десяти відсотків визначеної у кошторисі ціни і не змінюють характеру робіт, визначених договором (ч.1). Внесення до проектно-кошторисної документації змін, що потребують додаткових робіт, вартість яких перевищує десять відсотків визначеної у кошторисі ціни, допускається лише за згодою підрядника. У цьому разі підрядник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків (ч.2). Підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов`язаний повідомити про це замовника. У разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов`язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника. Замовник звільняється від відшкодування цих збитків, якщо доведе, що у проведенні додаткових робіт немає необхідності (ч.2). Відповідно до статті 883 Цивільного кодексу України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини (ч.1). За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі (ч.2). Суми неустойки (пені), сплачені підрядником за порушення строків виконання окремих робіт, повертаються підрядникові у разі закінчення всіх робіт до встановленого договором граничного терміну (ч.3). Статтею 886 цього Кодексу визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання замовником обов`язків за договором будівельного підряду він сплачує підрядникові неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини. Згідно приписів ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1). Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ч.4). Згідно статті 613 цього Кодексу кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку (ч.1). Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора (ч.2). \~Згідно зі\~ст. 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч. 1\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Суд зауважує, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено ч. 4\~ст. 631 ЦК України. Проте поняття "строк дії договору" та "строк виконання зобов`язання" не є тотожними. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст.\~598,\~599 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі\~ст. 599 ЦК України\~\~такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним. Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання. Враховуючи викладене, розірвати можна лише договір, який діє (строк/термін дії якого не закінчився). Проте дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами строк дії договору та термін дії спірного договору не погоджено. Відповідний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розірвати можна лише договір, який діє (строк/термін дії якого не закінчився), у зв`язку з чим вимога позивача про розірвання договору підряду є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог про розірвання договіру будівельного підряду, суд залишає вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача матеріальної шкоди в сумі 40\~225, 86 гривень, що є еквівалентом 1100 доларів США без задоволення, оскільки зазначені вимоги є похідними від вимоги про розірвання договору. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд вважає, що позивач у визначений законом спосіб не довів суду обставини, на які він посилається при зверненні до суду, а тому у суду відсутні підстави для покладення на Відповідача цивільної відповідальності у виді розірвання договору підряду та в зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed