Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну прізвища малолітньої [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 02.06.2022 року, актовий запис №365, з « [PERSON] » на « [PERSON] » та внесення змін в актовий запис №365 від 02.06.2022 року Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про народження [INFO] [PERSON] , замінивши прізвище дитини « [PERSON] » прізвищем « [PERSON] », видати нове свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовної заяви зазначено, що після народження дитини та при реєстрації за бажанням позивачки було підготовлені документи для реєстрації народження дитини із зазначенням прізвища « [PERSON] », проте біологічний батько дитини став наполягати на реєстрації свого прізвища дитині - « [PERSON] ». В зв`язку із складним станом здоров`я після народження дитини, вона не мала сил сперечатися та намагалася уникнути нервового стану, суперечок, конфліктів, щоб не зникло грудне молоко. На даний час відповідач проживає окремо від позивачки та дитини. Сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували. Всі обов`язки з виховання дитини, забезпечення умов проживання, фізичного та морального розвитку виконуються позивачкою. До того ж прізвище « [PERSON] » є неблагозвучним та позивачка побоюється, що у подальшому це стану приводом для глузувань з дитини. Наявність різних прізвищ матері та дитини може призвести до непорозуміння при спілкуванні з оточуючими та викликати у дитини відчуття «неповноцінності», розгубленості. Позивачка самостійно зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо зміни прізвища дитини, проте їй було відмовлено. Відповідач на це згоду добровільно не надає, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду із дійсним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали у повному обсязі. Навели доводи аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином. До суду надійшов лист третьої особи - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, відповідно якого просили розглядати справу без їх участі. При вирішенні позовних вимог просили врахувати інтереси дитини. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 02.06.2022 року, актовий запис №365. В даному свідоцтві батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Факт батьківства сторони не оспорюють. Народження дитини було зареєстровано згідно з діючим законодавством за спільними заявами позивачки та відповідача, якій надали прізвище [PERSON] . Сторони в шлюбі не перебували. Спільно не проживали. Малолітня дитина з моменту її народження і по теперішнього часу проживає разом з матір`ю, тобто з позивачкою по справі. Крім того позивачка пояснила суду, що вона не має претензій матеріального характеру до відповідача з приводу утримання дитини він самостійно перераховує кошти, проте у червні 2023 року сума коштів була менше за звичайну. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що сторони самостійно та добровільно визначили при народженні прізвище їх дитини [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року, далі Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Кожна дитина відповідно до статті 7 Конвенції має право на збереження індивідуальності. Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні, і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Тлумачення частини п`ятої статті 148 СК України, здійснене Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 759/3363/16, дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини. Отже при вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати відносини, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо. Якщо той із батьків, хто має спільне з дитиною прізвище і проживає окремо від дитини, зберігає з нею близькі стосунки і продовжує брати участь у її вихованні, то не є доцільним сприяти відчуженню між батьком і дитиною, зокрема, шляхом зміни прізвища. Вирішуючи справу, суд встановив, що сторони при складенні актового запису про народження доньки самостійно та добровільно визначили прізвище дитини. Постанова Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 759/5739/18 та постанова Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 599/596/17 містять висновки про те, що позивач має довести належними і допустимими доказами факт свідомого та умисного непіклування відповідача про фізичний, духовний розвиток їх дитини, а також те, що зміна прізвища дитини на прізвище матері буде відповідати найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Встановивши зазначені вище обставини, суд вважає, що позивачка не довела свідоме та умисне ухилення відповідача від піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, його матеріальне забезпечення, а сам факт складних стосунків між батьками дитини не є достатньою підставою для зміни прізвища дитини, тому дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Суд вирішує даний спір приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо своєї дитини та її інтересів, який з досягненням віку зможе висловити свою думку стосовно вибору прізвища, а на даний час враховуючи вік дитини, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги. При цьому, підстав для відшкодування позивачу понесених судових витрат суд не вбачає, оскільки відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed