Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

У лютому 2023 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що її мати [PERSON] 01 листопада 1985 року уклала шлюб з [PERSON] . [INFO] її мати [PERSON] померла. Після смерті матері вона прийняла спадщину. Також було\~прийнято рішення,\~що вітчим\~буде мешкати\~з нею\~та її\~родиною,\~так як\~він залишився\~сам і\~потребував догляду.\~Його єдина\~дочка [PERSON] \~з ним\~не спілкувалася\~та [INFO] померла. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складаються з квартири [ADDRESS] та автомобіля «SKODAFABIA», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . У встановлений\~строк нею\~була подана\~заява про\~прийняття спадщини. Вона фактично вступила у володіння спадковим майном. Однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, оскільки вони зі спадкодавцем не є родичами між собою. Позивач вважає, що єдиною спадкоємицею [PERSON] була б її матір, якщо б вона була живою. Отже, вважає, що за правом представлення вона є спадкоємицю після смерті [PERSON] . За цих підстав позивач просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] та автомобіль «SKODAFABIA», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 лютого 2023 року у даній справі було відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2023 року\~підготовче провадження було закрито та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засідання позивач та її представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні. Представник відповідача Дніпровської міської ради Гущина М.С. позов не визнала та просила ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що 01 листопада 1985 року мати позивача [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. [INFO] помер [PERSON] . 26 листопада 2021 року позивач звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Писарєвої Н.С. від 08 листопада 2022 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з тих підстав, що вона не є спадкоємцем за законом. Заявляючи позовні вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , позивач посилається на те, що вона фактично прийнята спадщину та є спадкоємцем за правом представлення. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд враховує, що згідно зі статями 1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Так, за змістом 1261-1265\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.\~У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька,\~так і з боку матері.\~У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.\~У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Суд ураховує, що померлий [PERSON] є вітчимом позивача, а тому остання не належить до спадкоємців за законом, визначених у статтях 1261-1263 та 1265 ЦК України. У свою чергу, факт належності позивача до спадкоємців четвертої черги, визначених у статті 1264 ЦК України, не доведений. При цьому суд вважає, що положення статті 1266 ЦК України, яка передбачає спадкування за правом представлення і на яку посилається позивач у своєму позові, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Суд звертає увагу, що відповідно до статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Отже, спадкування за правом представлення це такий порядок набуття права на спадкування за законом, при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця, що помер до відкриття спадщини. Тобто суб`єктами спадкування за правом представлення є спадкоємці за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, дугу або третю чергу). Водночас у судовому засіданні встановлено, що позивач не належить до кола спадкоємців за законом, які мають право на спадкування за правом представлення, після смерті [PERSON] . Статтею 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позивачем право на спадкування після смерті [PERSON] у порядку статті 1266 ЦК України не доведено, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог. У зв`язку з відмовою в позові відповідно до статті 141 ЦПК України понесені судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed