Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] . За життя спадкодавець заповітів на своє майно не складала. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 1/3 частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Інші по 1/3 частині вказаного житлового будинку належали [PERSON] та позивачу, відповідно до Свідоцтва про право власності № 45 від 30.11.1993 року та Довідки БТІ № 159 від 28.02.2020 року. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , рішенням Кілійського районного суду Одеської області по справі № 2-1347/11/12 від 12.01.2012 року за позивачем було визнано право власності на 1/3 частину вказаного житлового будинку, але право власності на вказану частку житлового будинку позивач не реєстрував. Між тим свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 30.11.1993 року на даний час втрачене. Оскільки разом з [PERSON] на момент її смерті проживав тільки позивач, як спадкоємець першої черги, то він фактично прийняв спадщину згідно умов ст. 1268 ЦК України в порядку спадкування за законом. Відповідно до акту про встановлення фактів від 29.05.2023 року встановлено, що на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS] інших осіб зареєстровано не було, але з нею фактично з грудня 2018 року до дня її смерті мешкав її син [PERSON] , [INFO] . Тобто, позивач фактично прийняв спадщину, але вказаний факт необхідно встановити судовим рішенням, оскільки відкрити спадкову справу та видати йому свідоцтво про спадщину неможливо, так як позивач, пропустив строк для прийняття спадщини і йому рекомендовано звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до технічного паспорта від 20.02.2020 року житловий будинок, розташований в [ADDRESS] складається з: літ. «А1» житловий будинок (загальною площею 68,7 кв. метра, житловою площею 38,9 кв. метра), літ. «Б1» - літня кухня, літ. «В1» - гараж, літ. «Е1» - сарай, № 1-3,I- надвірні споруди. На протязі 6-місяців з часу відкриття спадщини позивач не звертався в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину. В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд: - встановити факт спільного проживання та прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який складається з: літ. «А1» житловий будинок (загальною площею 68,7 кв. метра, житловою площею 38,9 кв. метра), літ. «Б1»- літня кухня, літ. «В1» - гараж, літ. «Е1» - сарай, № 1-3,I - надвірні споруди в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського районного суду Одеської області, в судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.07.1969 року, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 15 від 23.07.1969 року, /а.с.10/. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житло № [NUMBER] від 30.11.1993 року, виданого начальником інвентаризаційного бюро 17.12.1993 року вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] , /а.с.15/. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 27.07.2003 року Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 27.07.2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 27.07.2003 року складено актовий запис № 33, /а.с.11/. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 333968407 від 30.05.2023 року вбачається, що право власності на житловий будинок по [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності по 1/3 частині належить: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , /а.с.16-17/. Згідно довідки за вих. № 159 від 28.02.2020 року, виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частині житлового будинку по [ADDRESS] , /а.с.18/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.02.2009 року Виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 22 від 10.02.2009 року, /а.с.8/. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 12.01.2012 року по справі № 2-1347/11/12, позов задоволено, визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , /а.с. 25/. Відповідно до витягу з рішення XXVII сесії VIII скликання Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1792 від 25.08.2022 року вбачається, що [ADDRESS] , /а.с. 21/. Згідно технічного паспорту, складеного Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» від 20.02.2020 року встановлено, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] складається з: літ. «А1» житловий будинок (загальною площею 68,7 кв. метра, житловою площею 38,9 кв. метра), літ. «Б1» - літня кухня, літ. «В1» - гараж, літ. «Е1» - сарай, № 1-3, I- надвірні споруди,/а.с.12-14/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.09.2019 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 80 від 19.09.2019 року, /а.с.9/. Згідно акту про встановлення фактів від 29.05.2023 року складеного депутатом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент її смерті за вказаною адресою інших осіб зареєстровано не було, але з нею фактично з грудня 2018 року до дня її смерті мешкав син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] доглядав за матір`ю [PERSON] до моменту смерті останньої, /а.с.24/. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області за вих. № 48/01-16 від 12.06.2023 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72793961 від 12.06.2023 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, інформація відносно [PERSON] , як заповідача в реєстрі відсутня, /а.с.37-39/. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт спільного проживання та відповідно прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved