Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

До Вишгородського районного суду від представника позивача адвоката Клименка Петра Миколайовича надійшла позовна заява [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Озерний край», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бережний Вадим Олександрович про розірвання договору, визнання права власності та стягнення коштів, в якій позивач просив суд розірвати договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 06 серпня 2019 року [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «Озерний край», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бережним Вадимом Олександровичем і зареєстрований в реєстрі за № 1427, визнати право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3221882800:28:176:0058, площа 0,1519 га, розташована на території Жукинської сільської ради Вишгородського району Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1879466432000, стягнути з Обслуговуючого кооперативу\~«Озерний край»на користь [PERSON] 4383,42 грн. на вжиття заходів відповідальності за порушення грошового зобов`язання, стягнути з Обслуговуючого кооперативу\~«Озерний край»на користь [PERSON] 2724,00 грн. на відшкодування судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.08.2019 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 3221882800:28:176:0058, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бережним В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1427. Відповідно до умов договору позивач зобов`язався передати земельну ділянку у власність відповідачу, а відповідач зобов`язався прийняти земельну ділянку у власність та сплатити позивачу грошову суму у розмірі 20 000,00 грн., в безготівковій формі до підписання договору. 06 серпня 2019 року позивач передав вказану земельну ділянку у власність відповідачу, цього ж дня право власності відповідача на неї зареєстроване у встановленому законом порядку. У пункті 2.1 статті 2 договору зазначено, що ціна продажу земельної ділянки нібито була сплачена відповідачем позивачу в безготівковій формі у повній сумі 20 000 грн. до підписання договору. Однак в дійсності відповідач увів позивача та приватного нотаріуса в оману і до підписання договору як і дотепер не сплатив позивачу жодних коштів у якості оплати ціни земельної ділянки за договором, що свідчить про невиконання відповідачем умов договору та порушення ним свого зобов`язання зі сплати вартості земельної ділянки. Несплата відповідачем визначеної договором ціни земельної ділянки є істотним порушенням договору, оскільки внаслідок такої протиправної бездіяльності відповідача позивач був повною мірою позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору. Відтак вказаний договір має бути розірвано за рішенням суду на вимогу позивача. Зважаючи на пред`явлення позивачем вимоги до відповідача про повернення йому у власність земельної ділянки, позивач не може вимагати від відповідача сплатити ціну земельної ділянки за договором, однак вважає, що має право вимагати від нього сплати: трьох процентів річних від ціни земельної ділянки за договором, нарахованих за період з дня його укладання до дня подання цієї позовної заяви до суду у сумі 1\~374,25 грн.; позитивної різниці між ціною земельної ділянки з урахуванням встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін) за період з дня укладення договору до дня подання цієї позовної заяви до суду та ціною земельної ділянки без такого урахування, що становить 3\~009,17 грн., загальна сума становить 4383,42 грн. На підставі викладеного позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою судді\~від 26\~листопада 2021\~року позовну\~заяву прийнято\~до розгляду,\~відкрито провадження\~у цивільній\~справі в\~порядку загального\~позовного провадження\~та призначено\~підготовче судове\~засідання. 11.01.2022\~року представник\~відповідача подала\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~зазначила,\~що згідно\~умов договору\~повна оплата\~земельної ділянки\~відбулася до\~його підписання,\~що і\~було виконано\~сторонами,\~коли жодна\~із сторін\~не заперечувала\~щодо правомірності\~укладення правочину,\~а позивач\~не порушує\~питання про\~визнання його\~недійсним.\~Доводи позивача\~щодо не\~оплати вартості\~земельної ділянки\~є безпідставними,\~оскільки у\~договорі-купівлі\~продажу земельної\~ділянки не\~зазначено реквізити\~рахунку продавця,\~на який\~мав бути\~здійснений вказаний\~платіж.\~Виплату [PERSON] \~здійснено через\~касу підприємства\~за вирахуванням\~ПДФО у\~розмірі 5%\~згідно ст.\~172\~ПК України\~та військового\~збору у\~розмірі 1,5\~%.\~Крім того,\~виплата позивачу\~залишкової суми\~вартості земельної\~ділянки у\~розмірі 18\~700,00\~(20\~000,00\~-\~5%\~ПДФО -\~1,5%\~військовий збір)\~зафіксована у\~касовій книзі\~за 2019\~рік та\~в Журналі\~реєстрації прибуткових\~і видаткових\~касових документів\~за 2019\~рік.\~Також,\~відомості про\~виплату доходу\~ [PERSON] \~та утримання\~ПДФО та\~військового були\~подані відповідачем\~у звітності\~за 3\~квартал 2019\~року (форма\~1\~ДФ).\~Відсутність заборгованості\~перед позивачем\~підтверджується оборотно-сальдовою\~відомістю ОК\~«Озерний край»,\~де відображені\~обороти на\~суму розрахунків\~та значиться\~нульове сальдо.\~Видача готівки\~з каси\~підприємства проводилась\~за видатковим\~касовим ордером\~керівником [PERSON] ,\~який одночасно\~виконував обов`язки\~касира,\~документи на\~видачу готівки\~підписані керівником\~Обслуговуючого кооперативу\~«Озерний Край»\~ [PERSON] .\~Як вбачається\~з видаткового\~касового ордеру\~від 06.08.2019\~року керівник\~ [PERSON] \~отримав з\~каси грошові\~кошти в\~сумі 18\~700,00\~грн.\~для видачі\~ [PERSON] \~в якості\~оплати за\~земельну ділянку\~за довіреністю.\~Оскільки вказані\~кошти передавались\~не в\~приміщенні кооперативу,\~а безпосередньо\~перед укладенням\~договору купівлі-продажу\~земельної ділянки,\~керівник поставив\~свій підпис\~про отримання\~коштів з\~каси підприємства.\~Однак відсутність\~підпису [PERSON] \~у видатковому\~касовому ордері\~не свідчить\~про факт\~не отримання\~ним грошових\~коштів за\~земельну ділянку\~в розмірі\~18\~700,00\~грн.\~Крім того\~зазначила,\~що 24\~липня 2019\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Бережним\~В.О.\~посвідчена довіреність,\~якою [PERSON] \~уповноважив [PERSON] \~представляти інтереси\~щодо належних\~йому на\~праві приватної\~власності земельних\~ділянок,\~зокрема і\~спірної земельної\~ділянки,\~кадастровий номер\~3221882800:176:0058,\~площею 0,1519\~га.,\~що знаходиться\~за адресою:\~Київська обл.,\~Вишгородський район,\~с/рада\~Жукинська,\~оскільки між\~сторонами існували\~довірливі відносини. Таким чином, враховуючи, що письмових доказів, які підтверджують несплату вартості земельної ділянки позивачем не надано, необхідно виходити з умов договору, підписаного сторонами, відповідно до якого передача земельної ділянки здійснюється після повної оплати її вартості. Представник відповідача вказує, що позивач, більш як два роки мовчав та не звертався з будь-якими претензіями чи вимогами щодо сплати грошових коштів за земельну ділянку. Також позивач не ставив питання про визнання договору недійсним, а звернення до суду з позовом більш як через два роки свідчить про відсутність у позивача порушеного права. Щодо способу захисту, представник відповідача зазначає про положення статті 692 ЦПК України, відповідно до якої у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплату товару та сплату процентів за користування чужими грошовими коштами, при цьому не передбачає можливості продавця за своїм вибором вдаватися до іншого способу захисту, зокрема не передбачає можливість розірвання договору у судовому порядку. Отже у цій справі позивач обрав неналежний спосіб захисту його права, а тому необхідно відмовити у позові. Ухвалою суду від 14 червня 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бережного Вадима Олександровича (адреса: [ADDRESS] ) належним чином завірену копію рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «Озерний край» (код за ЄДРПОУ 38085583) про купівлю у [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) земельної ділянки з кадастровим номером 3221882800:28:176:0058 з цільовим призначенням «для індивідуального садівництва» площею 0,1519 га, розташованої на території Жукинської сільської ради Вишгородського району Київської області, яке знаходиться в матеріалах нотаріальної справи, заведеної у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу земельної ділянки, якого було укладено [PERSON] і Обслуговуючого кооперативу «Озерний край» 06 серпня 2019 року і якого було зареєстровано в реєстрі за № 1427. Ухвалою суду від 08 серпня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті В судовому\~засіданні позивач\~та його\~представник позовні\~вимоги підтримали,\~просили їх\~задовольнити з\~підстав наведених\~у позові. Представник позивача в суді зазначив, що укладений між сторонами договір підлягає розірванню у зв`язку із істотним порушенням його умов відповідачем, який так і не оплатив на користь позивача вартість спірної земельної ділянки. Крім того вважав, що поданий представником відповідача касовий ордер є неналежним та недопустимим доказом сплати вартості договору, який підпису позивача не містить та не доводить факту оплати вартості спірної земельної ділянки відповідачем. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав викладених у відзиві. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бережний В.О. подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] зазначив, що Обслуговуючий кооператив «Озерний край» був створений його померлою донькою, на належних йому землях. [PERSON] був чоловіком доньки, знайомий з ним більше 20 років та сприймав його як родича. Через сім місяців після смерті доньки вирішив продати земельні ділянки, було все одно за яку ціну їх продавати. Ціну земельної ділянки встановив [PERSON] . Реквізити на оплату земельної ділянки надавав [PERSON] , однак він так і не перерахував кошти. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка керівник ОК «Озерний край» - [PERSON] зазначив, що спірна земельна ділянка належала його цивільній дружині та доньці позивача [PERSON] , яка за життя не встигла оформити її на користь ОК «Озерний край», тому після її смерті він запропонував вирішити це питання з позивачем. 06.08.2019 року з позивачем були укладені договори купівлі-продажу земельних ділянок. Розрахунок з позивачем був проведений у готівковій формі, за декілька днів до укладення договору. Кошти були передані позивачу за місцем його проживання без свідків. Гроші для розрахунку з позивачем брав з каси Обслуговуючого кооперативу «Озерний край» та провів вказану угоду в податковій звітності підприємства. [PERSON] видав на його ім`я довіреність для розпорядження земельними ділянками, в тому числі і спірною. Суд вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 24.07.2019 року правним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бережним О.В. була посвідчена довіреність, зареєстрована в реєстрі за № 1405, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти інтереси щодо належних йому на праві приватної власності земельних ділянок: - земельної ділянки площею 0,1334 га., кадастровий номер 3221882800:28:176:0032, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с/рада Жукинська; - земельної ділянки площею 0,1666 га., кадастровий номер 3221882800:28:176:0036, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с/рада Жукинська; - земельної ділянки площею 0,1691 га., кадастровий номер 3221882800:28:176:0059, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с/рада Жукинська; - земельної ділянки площею 0,0106 га., кадастровий номер 3221882800:28:176:0062, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с/рада Жукинська; - земельної ділянки площею 0,1519 га., кадастровий номер 3221882800:28:176:0058, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с/рада Жукинська; - земельної ділянки площею 0,2260 га., кадастровий номер 3221882800:28:176:0063, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с/рада Жукинська. Для чого йому надається право бути представником:\~у будь-яких підприємствах, установах та організаціях незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань, пов`язаних із замовленням та одержанням необхідних для мене документів, в тому числі - у відповідній районній державній адміністрації, виконавчих органах, житлово-експлуатаційних органах та організаціях, в Центрі надання адміністративних послуг, нотаріальних конторах, в Управліннях Держкомзему, в органах Державного земельного кадастру, земельних ресурсів, тощо, будь-яких інших організаціях та установах, в тому числі органах державної пожежної охорони, органах газо-, електро-, тепло, водопостачання та зв`язку, архівних установах та інших, не обумовлених у цій довіреності, підприємствах, установах та організаціях з усіх питань, на вирішення яких представник мною уповноважений, і до компетенції вказаних структур належить їх розгляд по суті; подавати та підписувати від мого імені будь-які заяви, що стосуються виконання цієї довіреності; розписуватися за мене; замовляти та одержувати документи, в тому числі правовстановлюючий документ на земельну ділянку, витяг з Державного земельного кадастру, тощо; оскаржувати у встановленому законодавством порядку дії та бездіяльність посадових осіб, що порушили мої права як власника зазначеного вище нерухомого майна, та користуватися при цьому усіма правами, наданими мені як власнику та передбаченими чинним законодавством; здійснювати оплату за надані послуги та виконані роботи, сплачувати за мене платежі, оплачувати,послуги тощо, укладати та розривати в установленому порядку договори на обслуговування, вносити до них зміни та доповнення; вчиняти будь-які інші дії, передбачені чинним - законодавством щодо такого роду уповноважень, які я мала би вчиняти при особистому вирішенні питань, та які будуть необхідними і доцільними для повного виконання повноважень за довіреністю. Довіреність видана строком на три роки та дійсна до двадцять четвертого липня дві тисячі двадцять другого року. Довіреність видана на підставі договору «доручення, укладеного мною з моїм представником в усній формі. Зміст ст. 237-250 Цивільного кодексу України роз`яснено. 06.08.2019 року між [PERSON] (продавець) та Обслуговуючим кооперативом «Озерний край», в особі голови кооперативу Ткача А.Ю. (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бережним В.О. і зареєстрований в реєстрі за № 1427. Згідно п.п. 1.1-1.3 вказаного договору за цим договором продавець передає у власність земельну ділянку, а покупець приймає у власність та сплачує грошову суму за земельну ділянку площею 0,1519 га, що розташована на території Жукниської сільської ради Вишгородського району Київської області, кадастровий номер 3221882800:28:176:0058. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення. Земельна ділянка, що відчужується, належить продавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бережним В.О. 24.07.2019 року за № 1403. Право власності на земельну ділянку зареєстровано 24.07.2019 року за № 32534082, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1879466432000. Як передбачено п. 2.1 договору продаж земельної ділянки між сторонами вчиняється за 20 000 грн. Розрахунок між сторонами проводиться в безготівковій формі. Покупець сплатив продавцю суму вказану в цьому договорі в безготівковій формі відповідно до закону до підписання договору. Пунктом 2.2 договору продавець ствердив, що зазначена о цьому договорі ціна продажу є вигідного, її розмір не пов`язаний зі збігом тяжких обставин і повністю його задовольняє. Ринкова вартість земельної ділянки згідно висновку про вартість майна від 29.07.2019 року, що зроблений ПП «ТВІ» спільно з ТОВ «Київська оціночна компанія» складає - 20 000 грн. (п. 2.4 договору). Пунктом 3.1 договору сторони підтвердили що вони не визнані недієздатними чи обмежено дієздатними; укладення договору відповідає їх інтересам; волевиявлення сторін є вільним і усвідомленим та відповідає їх внутрішній волі; умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін; договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені у ньому. Право власності у покупця на земельну ділянку виникає згідно ст. 334 Цивільного кодексу України, з моменту державної реєстрації (п. 4.1 договору). Як вбачається з видаткового касового ордеру від 06 серпня 2019 року [PERSON] отримав за довіреністю №1405 від 24 липня 2019 року з каси Обслуговуючого кооперативу «Озерний край» грошові кошти в сумі 18 700 грн. для оплати за земельну ділянку. З відомостей про земельну ділянку кадастровий номер 3221882800:28:176:0058 від 19.11.2021 року вбачається, що зазначена земельна ділянка розташована: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, городництва, сінокосіння і випасання худоби, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення,площа земельної ділянки 0.1519, форма власності: приватна, власником земельної ділянки є ОК « [INFO] », дата державної реєстрації права: 06.08.2019 року, номер запису про право: 32702708. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 статті 656 УК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ч. 1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Вимогами ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК України, передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Як передбачено ч.ч. 1 та 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року в справі № 361/6517/17). Пункт договору в тій його частині, в якій він містить відомості про отримання покупцями грошей, суму цих грошових коштів та пропорції, в якій вони отримані кожним з продавців, є даними, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Договір купівлі-продажу є консенсуальним договором. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Вислів у цій нормі «передає або зобов`язується передати», «приймає або зобов`язується прийняти» не означає, що договір купівлі-продажу може бути реальним або консенсуальним за вибором сторін, залежно від того, чи визначили сторони в договорі, що продавець передає майно, чи що він зобов`язується його передати. Натомість це означає, що договором може бути передбачено виконання зобов`язання, що виникає з договору купівлі-продажу, одночасно з укладенням договору або в майбутньому. При цьому ані реальним, ані консенсуальним договором не передбачається виконання зобов`язання, що виникає з договору, в минулому. Водночас відповідно до частини третьої статті 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Таким чином, положення договору про те, що сторона договору отримала належні їй платежі до підписання договору, свідчить про те, що сторони домовилися вважати сплату коштів, здійснену раніше за відсутності правових підстав, виконанням укладеного договору стороною, яка за цим договором мала сплатити гроші. Включення в договір купівлі-продажу положення про одержання однією стороною від іншої грошових коштів, у тому числі до підписання договору, є звичайною діловою практикою, зокрема при укладенні договорів фізичними особами, і така практика не суперечила закону в правовідносинах, щодо яких виник спір. Водночас глава 54 ЦК України містить спеціальне регулювання відносин щодо купівлі-продажу, зокрема і щодо способів захисту прав продавця, порушених покупцем. Відповідно до частини четвертої статті 692 ЦК України, якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Таким чином, лише у випадку, коли покупець відмовився і прийняти, і оплатити товар, продавець може за своїм вибором або вимагати виконання договору з боку покупця, або відмовитися від договору. Друга можливість надана продавцю, виходячи з того, що якщо покупець не виконав жодного свого обов`язку, не сплатив ціни товару та відмовився його прийняти (наприклад, надіслав продавцю заяву про відмову прийняти товар, безпідставно не прийняв запропоноване продавцем виконання зобов`язання з його боку, безпідставно повернув надісланий товар тощо), то така поведінка свідчить про втрату інтересу покупця до виконання договору. Продавець своєю чергою також може втратити інтерес до договору, при цьому він володіє товаром і має можливість розпорядитися ним, зокрема продати його іншій особі, аби отримати покупну ціну. Тобто продавець теж вправі відмовитися від договору купівлі-продажу, тобто розірвати його шляхом вчинення одностороннього правочину чи вимагати виконання договору з боку покупця за умови, якщо покупець втратив інтерес до договору, не прийнявши та не оплативши товар. У таких випадках позовна вимога продавця про розірвання договору в судовому порядку задоволенню не підлягає, оскільки розірвання договору пов`язується законом із вчиненням одностороннього правочину, а не із судовим рішенням (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 08 вересня 2020 року в справі №916/667/18). Натомість у цій справі покупець отримав товар, але, як стверджує позивач, не здійснив оплати. За таких умов підлягає застосуванню частина третьої статті 692 ЦК України, відповідно до якої у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Наведений припис не передбачає можливості продавця за своїм вибором вдатися до іншого способу захисту, зокрема не передбачає можливості розірвання договору в судовому порядку. Якщо порушення права продавця полягає в тому, що він не отримав грошових коштів від продавця, то способу захисту, який належним чином захистить саме це право, відповідає позовна вимога про стягнення неотриманих коштів. Натомість такий спосіб захисту, як розірвання договору, що вже частково виконаний з боку продавця, який передав товар, і покупця, який прийняв товар, не відповідає суті порушення договору, що полягає в несплаті грошових коштів. Крім того, суд звертає увагу на те, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Вказаний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року в справі №554/5323/14. Встановлено, що твердження позивача про те, що ним не отримані кошти згідно п. 2.1 договору належними, допустимими та достатніми доказами не доведено. Відповідно до ст. 218 ЦК України, заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. З цих підстав показання в суді свідків [PERSON] та [PERSON] суд не приймає до уваги. За таких обставин вчинений правочин (договір купівлі-продажу) є правомірним, коли жодних доказів на спростування презумпції його правомірності суду не надано, а тому всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. За змістом умов укладеного і нотаріально посвідченого спірного договору чітко передбачено, що обов`язок покупця по сплаті грошових коштів за придбане майно виконано до моменту підписання договору. Ця істотна умова договору є дійсною, в передбачений Законом спосіб не спростована і стороною позивача піддана сумніву бездоказово всупереч вимог ст. 218 ЦК України. Що стосується поданих відповідачем видаткового касового ордеру та податкової звітності на підтвердження факту оплати вартості спірної земельної ділянки за договором купівлі-продажу від 06 серпня 2019 року, то вказані документи правового значення для вирішення вказаної справи не мають, умовами вказаного договору не передбачені, посилання на які в ньому відсутні. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Таким чином порушених прав позивача, які б підлягали захистові, в цій справі судом не встановлено, а тому в задоволенні вказаного позову слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. Вирішуючи питання щодо, стягнення з позивача витрат на правничу допомогу суддя приходить до наступного. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з заяви представника відповідача від 09 лютого 2023 року про стягнення витрат на правову допомогу, представник відповідача просить стягнути з [PERSON] на користь ОК «Озерний край» витрати на правову допомогу в розмірі 40000 гривень, долучивши до заяви: копію договору про надання правової допомоги №б/н від 3 серпня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру №3 від 3 серпня 2021 року, прибутковий касовий ордер №1 від 3 серпня 2021 року, попередній (орієнтовний) розрахунок витрат та акт наданих юридичних послуг від 09.02. 2023 року. У своїх запереченнях на заяву про стягнення витрат на правову допомогу представник позивача просила відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу з підставі не дотримання вимог статей 134, 178 ЦПК України або зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, рішенням суду у задоволенні позову [PERSON] до ОК «Озерний край» відмовлено. У положеннях Цивільного процесуального кодексу України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПК України). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви, так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин третьоїшостої статті 141 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, з додатками (перша заява по суті спору), проте, у порушення частини першої статті 134 ЦПК України попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат до нього долучено не було, тим більше, крім ордеру, представником відповідача не було додано копії договору про надання правової допомоги, у якому зафіксовано суму гонорару адвоката у розмірі 40000 грн. Так, згідно із частиною другою статті 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Отже, наведена норма процесуального закону дає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи разом з першою заявою по суті спору відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого судового збору. Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат представником відповідача, у порядку визначеному процесуальним законодавством, подано не було на що також звертає увагу представник позивача. З урахуванням зазначеного вище, а також положень статті 12 ЦПК, за змістом якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, за якими учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків передбачених законом і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій, беручи до уваги у цій частині заперечення представника позивача, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника ОК «Озерний Край» - адвоката Ярошинськой І.А. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed