Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся\~до суду\~з позовною\~заявоюдо [PERSON] , третя особа: Неліпинська сільська рада про розірвання\~шлюбу,\~укладеного 03.10.2015\~року посилаючись\~на те,\~що спільне\~життя не\~складується із-за\~різниці у\~поглядах на\~сімейне життя.\~З`явилося непорозуміння,\~втратилися довіра\~та повага\~один до\~одного,\~що призвело\~до припинення\~шлюбних відносин.\~Від шлюбу\~мають доньку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка проживає\~з позивачем\~ [PERSON] ,\~оскільки перебування\~дитини з\~матір`ю не\~відповідає інтересам\~доньки,\~має негативний\~вплив на\~виховання та\~розвиток дитини.\~Просить суд\~шлюб між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] розірвати,\~визначити місце\~проживання дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~з батьком\~(позивачем)\~ [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Суд своєю ухвалою від 05.04.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено\~копії ухвали\~про відкриття\~провадження у\~справі та\~відповідачу копія\~позовної заяви\~з доданими\~до позову\~документами з\~використанням послуг\~поштового зв`язку,\~які надаються\~АТ "Укрпошта".Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.05.2023 року. Розгляд справи призначено на 08:30 годину 06.06.2023 року. Позивач подав до суду заяву (вх.№4315) про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач подала до\~суду заяву\~(вх.№4316)\~про розгляд\~справи у\~її відсутності. Відзив (заперечення) щодо позову не подано. Позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище, яке носила у шлюбі " [PERSON] ". Представник третьої особи Мориляк С., яка діє в інтересах Неліпинської сільської ради подала до суду заяву (вх.№3388) про розгляд справи у відсутності представника Неліпинської сільської ради. До суду подано акт обстеження умов проживання, складений комісією Служби у справах дітей Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області за адресою проживання [PERSON] (батька дитини,\~позивача),\~ висновок щодо попереднього розв`язання спору між сторонами про визначення місяця проживання дитини. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України - якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам. Суд проводить розгляд справи без участі сторін за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ в частині вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 1 СК України - регулювання сімейних відносин здійснюється Сімейним Кодексом України з метою зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; ч.3, ч. 4 ст. 56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2015 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконкомом Підполозянської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, відповідний актовий запис № 5 від 03.10.2015 року (оригінал свідоцтва про шлюб додано до матеріалів справи, а.с. 6). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання; ч.3 ст. 105 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (згідно роз`яснень Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя": "шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу", що узгоджується з правовим висновком в постанові Верховного Суду від 11.06.2019 року, справа № 605/434/18"). Враховуючи, що вільна згода на спільне проживання між сторонами по справі відсутня, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, а тому суд вважає, що такі факти мають істотне значення. Суд встановив, що між\~подружжям відсутні взаємодопомога та підтримка, що є правовою основою шлюбу, відсутня побудова сімейних відносин на почуттях взаємної любові та поваги, що від\~відповідача заперечень\~щодо розірвання\~шлюбу не\~надійшло та\~доходить висновку,що шлюб між позивачем та відповідачем необхідно розірвати. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ в частині вимоги про визначення місця проживання дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Судом встановлено, що від перебування в шлюбі сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , зареєстрованого виконавчим комітетом Ганьковицької сільської ради Свалявського району Закарпатської області, відповідний актовий запис №2 від 29.06.218 року) у графі батько записано [PERSON] (позивача), мати - [PERSON] (відповідача). Відповідно до ч.1 ст.161 СК України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (згідно роз`яснення Верховного Суду «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» - вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків). Відповідно до ст.19 СК України - при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Судом досліджено: висновок органу опіки та піклування Неліпинської сілсьької ради Мукачівського району Закарпатської області від 02.05.2023 року за №523/01-07, згідно якого ООП вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.30-33); акт обстеження\~умов проживання\~від 21.04.2023\~року за\~№651/01-14,\~акт про\~фактичне місце\~проживанн (не\~проживання)\~особи на\~території Неліпинської\~сільської ради\~(за\~участю свідків-сусідів),\~складений комісією\~Служби у\~справах дітей\~Неліпинської сільської\~ради Мукачівського\~району Закарпатської\~області за\~адресою проживання\~ [PERSON] (батька дитини,\~позивача),\~згідно якого\~дитина [PERSON] ,\~ [INFO] \~проживає з\~батьком [PERSON] за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Мама дитини [PERSON] значиться зареєстрованою, однак проживає в [ADDRESS] Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~3\~Конвенції про\~права дитини\~від 20.11.1989\~року,\~підписаної Україною\~21.02.1990\~року (ратифіковано\~Постановою ВР\~№ 789\~ XII\~від 27.02.1991\~року)\~-\~ в\~усіх діях\~щодо дітей,\~незалежно від\~того,\~здійснюються вони\~державними чи\~приватними установами,\~що займаються\~питаннями соціального\~забезпечення,\~судами,\~адміністративними чи\~законодавчими органами,\~першочергова увага\~приділяється якнайкращому\~забезпеченню інтересів\~дитини.; ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини - держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедури, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. З огляду на перевірені в судовому засіданні докази, враховуючи,\~що позивачем доведені обставини на які він посилається в позовній заяві належними та допустимими доказами, що згідно наданих до суду матеріалів дитина проживає з [PERSON] (позивачем),\~суд вважає,\~щопозовні вимоги є обгрунтованими та, в інтересах дитини [PERSON] , її необхідно залишити проживати з батьком [PERSON] . В частині вимоги відповідача про вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 113 СК України особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд зважає на те, що відповідач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке носила у шлюбі, а тому доходить висновку, що вимогу необхідно задовольнити. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; п.2\~ч.5\~ст.\~265\~ЦПК України\~-\~у резолютивній\~частині рішення\~зазначаються розподіл\~судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно до абз. 2 ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» - у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Позивачем в позові заявлено дві вимоги: про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Відповідно до ч.2 ст.142 ЦПК України - у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Поскільки \~відповідач позов\~визнає,\~суд доходить\~висновку про\~можливість повернення\~позивачу здержавного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову (за ставками,\~які діяли\~з 01.01.2023\~року на\~день подання\~позову до\~суду)у розмірі 1073,60 грн. (судовий збір сплачено та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно до квитанції №45 від 01 березня 2023 року у розмірі 2147,20 грн.) Відповідно до\~ст.\~264\~ЦПК України\~-\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує,\~чи мали\~місце обставини,\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються,\~чи є\~інші фактичні\~дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи\~та докази\~на їх\~підтвердження;\~ ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору; ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши належність та достовірність наявних у справі доказів, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, приймаючи до уваги, що відповідач позовні вимоги визнає, що не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved