Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Позивач завернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обгрунтовуючи свій позов тим, що його батькові [PERSON] , бабусі [PERSON] та дядькові [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності квартира, що розташована в [ADDRESS] . [INFO] померла його бабуся [PERSON] , яка мала трьох синів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. За життя, [PERSON] 04.01.2010 року, склала заповіт, посвідчений нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Базалицькою О.Р. за Р.№ 2, яким належну їй частку квартири [ADDRESS] заповіла сину [PERSON] . [INFO] помер його батько [PERSON] . Зазначає, що відповідач [PERSON] спадщину не прийняв, відповідач [PERSON] відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вважає, що він є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] , у зв`язку з цим просить визнати за ним право власності на 11/18 частки квартири [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 02.01.2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 30.01.2023 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги свого довірителя, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні суду пояснив, що вимоги позивача є передчасними оскільки позивач може звернутись в нотаріальну контору, подавши необхідні документи та прийняти спадщину після смерті свого батька. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.9). [INFO] померла його бабуся [PERSON] , яка мала трьох синів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. За життя, [PERSON] 04.01.2010 року, склала заповіт, посвідчений нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Базалицькою О.Р. за Р.№ 2, яким належну їй частку квартири [ADDRESS] заповіла сину [PERSON] . Після смерті спадкодавця спадщину прийняли [PERSON] , [PERSON] , звернувшись протягом шести місяців до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини., а [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частку квартири [ADDRESS] . В матеріалах справи знаходиться спадкова справа після смерті [PERSON] , заведена Другою Луцькою державною нотаріальною конторою з якої вбачається, що [PERSON] , [PERSON] звернулись із відповідними заявами про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] . Також в матеріалах спадкової справи знаходиться заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] та нотаріусом роз`яснено, що позивачу [PERSON] для належного оформлення спадкових прав необхідно було надати нотаріусу документи, що підтверджують родинні стосунки із спадкодавцем свідоцтва про народження та інші документи відповідно до вимог чинного законодавства, а також правовстановлюючі документи на спадкове майно, що останнім зроблено не було. (а.с.85,89) Статтею 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У частині першій\~статті 11 ЦПК України\~передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено\~статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Відповідно до частини 1\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права, пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. У справі «Belletv.France» Суд зазначив, що "стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а не в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». В матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача є передчасними, оскільки перешкод для звернення в нотаріальну контору не існує, а діючим законодавством України передбачено звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, тому суд приходить до висновку, що права позивача не були порушені, а тому в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно слід відмовити. На підставі та

Outcome: dismissed