Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. 17 лютого 2023 року [PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області із позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 2008 року до 2018 року він та відповідач проживали разом однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. [INFO] в родині народилась донька - [PERSON] . Спільне життя з відповідачкою не склалось. З 2018 року вони припинили сумісне проживання та спілкування. Відповідачка виїхала за кордон. Після припинення відносин донька залишилась проживати разом із позивачем. Відповідачка від участі у вихованні і утриманні дитини ухиляється, жодної матеріальної допомоги не надає, участі у її вихованні, розвитку, утриманні доньки не приймає до теперішнього часу. За для захисту прав доньки вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно їх доньки. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Суворова В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являлась. Про слухання справи повідомлялась належним чином. Матеріали позовної заяви містять заяву [PERSON] , з якої вбачається, що вона позивніф вимоги визнає, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки, та не заперечує проти розгляду справи без своєї участі. Представник органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської області в судове засідання не зявився , надав заяву про розгляд справи без участі представника. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 09 березня 2023 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання на 23 березня 2023 року.Також відповідачу та третій особі наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги. Окрім того надано запит до органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . Суд, вислухавши учасників процесу, свідків дослідивши матеріали справи, приймає рішення про таке. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про народження ( серії [NUMBER] , виданого Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 09 липня 2009 року) , [INFO] народилась [PERSON] . Батьками останньої в свідоцтві вказано відповідно: [PERSON] , [PERSON] . З довідки № Б7-171234-ф/л від 02 листопада 2022 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] за місцем реєстрації позивача. Із відповіді на запит № 54 від 02 лютого 2023 року слідує, що [PERSON] навчається в Одеському ліцеї № 4 Одеської ради з 01 вересня 2019 року. Заява на навчання дитини підписана батьком [PERSON] , ним же надані необхідні документи на дитину. [PERSON] у перший рік навчання дитини також проявляла інтерес до освітнього процесу доньки. З початку цього року зв`язок припинився, контакт з класним керівником підтримував тільки батько, на батьківських зборах у січня 2023 року був батько [PERSON] . З повідомлення КНП «Дитяча міська поліклініка № 7» Одеської міської ради від 02 лютого 2023 року [PERSON] , [INFO] перебуває під наглядом лікаря-педіатра КНП «ДМП № 7» ОМР, декларацію про надання первинної допомоги з лікарем-педіатром КНП «ДМП № 7» ОМР укладено з батьком [PERSON] , запит по стан дитини від [PERSON] до КНП «ДМП № 7» ОМР не надходило. В судовому засіданні свідок [PERSON] , мати позивача пояснила, що з 2018 року [PERSON] пішла з сім`ї, дитину вона не хотіла, вона для неї була обузою, подарунки не передає, утриманням та вихованням онуки займається її син [PERSON] та вона, з 2018 року дитина не бачилась з матір`ю взагалі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивача [PERSON] знає тривалий час, разом з [PERSON] вони жили у [PERSON] дома, звичайне сімейне життя було, 5 років назад розійшлися, дитина залишилась із позивачем , вона його любить, з матір`ю дитина не спілкується. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знайомі із [PERSON] тривалий час, відомо,що вони проживали у цивільному шлюбі, про [PERSON] , бачив її на початку їх відносин, останні 5-6 років взагалі її не бачив, буває у позивача вдома, у нього доглянуто, сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, наскільки відомо [PERSON] покинула дім, її речей там немає, в житті доньки відсутня. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми . Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, абз. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків це є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. З наданих суду доказів вбачається, що відповідачка по справі самоусунулась від виховання своєї доньки [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. З заяви [PERSON] , слідує що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та не заперечує проти розгляду справи без своєї участі. Відповідно до висновку № 1230/01-20 затвердженому 15 травня 2023 року органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської області є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно до ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При розгляді даної справи безспірно встановлено в судовому засіданні, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не допомагає їй матеріально, не цікавиться її здоров`ям, навчанням та виховання, не спілкується з нею без будь-яких перешкод та причин для цього. При цьому, самим відповідачем надано суду заяву, з якої вбачається, що вона згодна з тим , що буде позбавленна батьківських прав відносно доньки , оскільки протягом останніх років утриманням та ви хованням доньки займається її батько. Оцінивши надані докази у їх сукупності, навши їм належну правову оцінку , суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Судові витрати. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов в частині позбавлення батьківських прав задоволено повністю, при звернені до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн. він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved