Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

28 березня 2023 року позивач ТзОВ "Волиньелектрозбут" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 429 від 14.06.2018 р. ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ» (скорочено ТОВ «ВЕЗ») надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу. ТОВ «ВЕЗ» з 01 січня 2019 року є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Волинської області, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 62, ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії». З 01.01.2019 р. відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 8 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.18 р. «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», абз. 14 пп. 1.1.2; ч. 3 пп. 3.1.6; абз.1-2 пп. 3.1.7; абз. 1-2 пп. 3.2.1; абз.1 пп. 3.2.5; пп.3.3.1; пп.3.3.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.18 р. (далі скорочено ПРРЕЕ) постачання електричної енергії побутовим споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розроблений ТОВ «ВЕЗ» на підставі типового договору (додаток № 6 до ПРРЕЕ), а також публічної комерційної пропозиції № 1 «Універсальна «Побут» (що є невід`ємною частиною та додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), які опубліковані на офіційному сайті ТОВ «ВЕЗ». Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі Договір) укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору. Відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви-приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п.13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії». Між ТОВ «ВЕЗ» та споживачем [PERSON] укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме: підписанням заяви- приєднання та оплати рахунку за фактичне споживання електричної енергії. Відповідно до умов договору Постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує вартість електричної енергії та інші платежі відповідно до умов Договору. Згідно п. 5.8 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Відповідно до умов комерційної пропозиції № 1 «Універсальна «Побут» остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Термін оплати рахунку - 10 робочих днів від дня його отримання Споживачем, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. [PERSON] є власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно з ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов договору ТОВ «ВЕЗ» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків ТОВ «ВЕЗ» на ім`я побутового споживача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Споживачу неодноразово надсилались рахунки за спожиту електричну енергію. Відтак, згідно рахунку за спожиту електричну енергію № 764807 від 06.03.2023 р. заборгованість становить 2171,52 грн. ТОВ «ВЕЗ» виконало умови Договору в повному об`ємі та належним чином, проте, в порушення умов Договору [PERSON] у визначений термін оплату вартості спожитої електроенергії не проводила, внаслідок чого станом на 01.03.2023 року виникла грошова заборгованість в розмірі 2171,52грн. (дві тисячі сто сімдесят одна гривня 52 коп.). 10.02.2023 року ТОВ «ВЕЗ» звернулося до Маневицького районного суду Волинської області із заявою про видачу судового наказу № 01-8/270 від 10.02.2023 року, в якій просили стягнути з боржника [PERSON] заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 1838,88 грн. За результатами розгляду вказаної заяви судом, 02.03.2023 року було винесено ухвалу про відмову у видачі судового наказу, оскільки до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій формі. ТОВ «ВЕЗ» до матеріалів справи про видачу судового наказу долучали типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (згідно додатку № 6 до ПРРЕЕ), а також публічної комерційної пропозиції № 1 «Універсальна «Побут» (що є невід`ємною частиною та додатком № 2 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), які опубліковані на офіційному сайті ТОВ «ВЕЗ». Даний Договір укладається шляхом приєднання споживача до умов договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору. Таким чином, сума сплаченого судового збору за подання заяви про видачу судового наказу враховується у судовий збір за подання позовної заяви. В судовому засіданняі представник позивача Близнюк К.Д. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що [PERSON] раніше оплачувала послуги з електропостачання, а згодом перестала сплачувати рахунки за користування електроенергією. На даний час у неї заборгованість значно більша ніж сума позову 2\~171,52 грн. Відповідач [PERSON] на початку вступної частини судового засідання висловила свою незгоду з заявленими позовними вимогами та залишила зал судового засідання. Суд бере до уваги звернення Відповідача [PERSON] , які остання надсилала на адресу суду, після відкриття провадження у вказаній справі і в яких вона заперечує позовні вимоги ТОВ «ВЕЗ» і прирівнюючи їх до відзиву на позовну заяву надає їм правову оцінку при кінцевому вирішенні справи. Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «ВЕЗ» та споживачем [PERSON] укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме: підписанням заяви- приєднання та оплати рахунку за фактичне споживання електричної енергії. Відповідно до умов договору Постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує вартість електричної енергії та інші платежі відповідно до умов Договору. Згідно п. 5.8 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Відповідно до умов комерційної пропозиції № 1 «Універсальна «Побут» остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Термін оплати рахунку - 10 робочих днів від дня його отримання Споживачем, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. [PERSON] є власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно з ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов договору ТОВ «ВЕЗ» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: [ADDRESS] . Для проведення розрахунків ТОВ «ВЕЗ» на ім`я побутового споживача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Споживачу неодноразово надсилались рахунки за спожиту електричну енергію. Відтак, згідно рахунку за спожиту електричну енергію № 764807 від 06.03.2023 р. заборгованість становить 2171,52 грн. ТОВ «ВЕЗ» виконало умови Договору в повному об`ємі та належним чином, проте, в порушення умов Договору [PERSON] у визначений термін оплату вартості спожитої електроенергії не проводила, внаслідок чого станом на 01.03.2023 року виникла грошова заборгованість в розмірі 2171,52 грн. (дві тисячі сто сімдесят одна гривня 52 коп.). Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно положень\~ст. 611 ЦК України\~в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 714 ЦК України\~передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ч. 3\~ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії»\~споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. Згідно\~ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії»\~встановлено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правовідносини в сфері постачання та розподілу фізичним особам електричної енергії регулюються\~ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії для населення, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року (далі\~ПРРЕЕ). Відповідач станом на дату розгляду даного спору, жодних дій для реструктуризації чи оплати заборгованості не здійснила. За наведених обставин, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги ТзОВ "Волиньелектрозбут" до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, а тому приходить до висновку про їх задоволення у повному обсязі. Крім того, на підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved