Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

28 березня 2023 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №1016222 від 02.06.2016 року в розмірі 113 538,35 грн. та судовий збір. Вимоги обґрунтовані тим, що 02.06.2016 року між сторонами укладено договір №1016222 про надання кредиту, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. строком до 01.06.2017 року зі сплатою процентів. Кошти були перераховані на картковий рахунок відповідача. Як зазначає позивач, він належним чином виконав власні зобов`язання та перерахував відповідачу кошти в сумі 10 000,00 грн., в той же час відповідач власні зобов`язання належним чином не виконав внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.03.2023 року становить: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 18 895,26 грн. - заборгованість за відсотками; 36 450,00 грн. - заборгованість за комісією; 21 700,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями; 20 923,81 грн. - інфляційні втрати; 5 569,28 грн. - 3% річних, а всього заборгованість становить 113 538,35 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність, зазначає, що підтримує заявлені вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив до суду не направив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, тому на підставі положень статей 223 та 280 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутність сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.06.2016 між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» (далі - Кредитодавець) та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено договір №1016222 про надання кредиту, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в кредит у сумі 10 000,00 грн. у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку - 28.00% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання. Дата остаточного повернення кредиту до 01.06.2017 року (п.п. 1.1-1.3 Договору). Згідно з пунктом 2.5 Договору, за обслуговування кредитної заборгованості позичальник щомісячно сплачує комісійну винагороду в розмірі 4.5% від суми кредиту, зазначеної у п. 1.1 цього договору. Пункт 4.9 Договору визначає, що Позичальник зобов`язується за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за Договором сплатити Кредитодавцю штраф у розмірі 200,00 грн. за перший прострочений платіж, та 500,00 грн. за кожний наступний прострочений платіж поспіль. ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» виконало свої зобов`язання по вказаному договору, після сплати комісії в розмірі 100,00 грн. згідно з п.2.7 Договору, перерахувавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 9 900,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №214 від 02.06.2016 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, а тому утворилась заборгованість за договором позики, яка станом на 01.03.2023 року становить: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 18 895,26 грн. - заборгованість за відсотками; 36 450,00 грн. - заборгованість за комісією; 21 700,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями; 20 923,81 грн. - інфляційні втрати; 5 569,28 грн. - 3% річних, а всього заборгованість становить 113 538,35 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач в судове засідання не з`явився, не надав доказів що заборгованість є меншою чи відсутня. Пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі зазначеного не підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних, починаючи з 24.02.2022 року. Таким чином, встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання по зазначеному договору належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості по кредиту, що станом на 01.03.2023 року становить: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 18 895,26 грн. - заборгованість за відсотками; 36 450,00 грн. - заборгованість за комісією; 21 700,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями; 12 021,71 грн. - інфляційні втрати; 4 377,73 грн. - 3% річних, а всього заборгованість становить 103 444,70 грн., що є доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial