Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 3972,50 дол. США та пеню у розмірі 132194,76 грн.. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що 06.11.2020р. відповідач отримав від позивача у якості позики грошові кошти у сумі 3500 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути кошти разом з відсотками частинами до 14.02.2022 р. за узгодженим графіком. До 14.02.2022 року повинен був повернути позивачу 5022,50 доларів США, прте у порушення свого зобовязання повернув відповідач лише 1050 доларів США, а після травня 2021 року взагалі перестав виконувати свої зобовязання, тому сума боргу становить 3972,50 доларів США, а пеня за 182 дні починаючи з 15.02.2022 і до 15.08.2022 р. складає 132194,76 грн. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2022 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси на підставі п.1 ч.1\~ст.31 ЦПК України\~у зв`язку з непідсудністю позову Приморському районному суду м. Одеси. 08 грудня 2022 року справу було розподілено в автоматизованому порядку на суддю Середу І.В. відповідно до вимог ст.ст.\~14,\~33 ЦПК України, у зв`язку з цим її слід прийняти до свого провадження та призначити у судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні представив оригінал розписки та просив позов задовольнити. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~повідомлявся належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК) про дату та час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надсилав, судові повістки за адресою реєстрації не отримує, у зв`язку із чим, на підставі на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Також судом здійснено його виклик з надісланням судової повістки за допомогою смс повідомлення на мобільний номер телефону та на його електронну пошту відповідача. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України, суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що 06.11.2020 року, [PERSON] , ( [INFO] , паспорт [NUMBER] , орган, що видав 5116, м.Одеса в Одеській області 22.03.2019 року, рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) отримав у [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] ) грошову суму в розмірі 3500 доларів США, яку зобов`язався повернути з виплатою нарахованих відсотків у розмірі 2,9 %, які виплачуються до 14-го числа кожного місяця у строк до 14.02.2020 року. Факт укладання між сторонами договору позики та виникнення у [PERSON] обов`язку по поверненню позичених грошових коштів підтверджується представленою з боку позивача розпискою в оригіналі. За твердженням позивача, в обумовлений сторонами в договорі строк, відповідач позичені грошові кошти повернув частково у сумі 1050 доларів США, однак прийняті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав, тоді як загальна сума позики з нарахованими відсотками складала -5022,5 доларів США. Між сторонами було погоджено, що в разі недотримання домовленості відповідач зобовязувався виплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми позики за кожен день прострочення. Причини невиконання зазначеного грошового зобов`язання та цільове використання позичених грошових коштів правового значення для розгляду справи по суті не мають. Позивачем здійснено розрахунок за яким сума боргу з нарахованими відсотками за користування коштами складає -3972,50 доларів США (5022,5-1050), а пеня за 182 дні починаючи з 15.02.2022 і до 15.08.2022 р. складає -132194,76 грн. Відповідно до ч.1\~ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2\~ст.1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Нормами\~ст.1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно вимог\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.1\~ст.611 ЦК України,\~ у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частина 1 статті 546 ЦК України визначає види забезпечення виконання зобов`язання, а неустойку, поруку, гарантію, заставу, притримання, завдаток, право довірчої власності. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»). Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, одностороння відмова [PERSON] від повного виконання зобов`язання, яке виникло у нього за договором позики є недопустимою, та дає суду можливість дійти висновку, що пред`явлені позовні вимоги щодо стягнення суми боргу за договором позики є обґрунтованими. Разом з тим, в частині стягнення пені вимога підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до вимог п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні, і наступними Указами воєнний стан був продовжений, а Указом Президента № 254/2023 від 01.05.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб . Таким чином, враховуючи вказану норму, пеня підлягає стягненню лише за період з 15 лютого до 24 лютого 2022 року , тобто включно 23 лютого, за 9 днів і складає 6537 грн. ( 145268,76 грн. (3972,5-сума боргу за курсом НБУ (36,5686 грн. за 1 дол.США ) станом на 27.09.2022 р) x 0.50 % (пеня) x 9 (кількість днів прострочення): 100 ) . З боку відповідача суду не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги в частині стягнення суми боргу. Крім того, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2774,64 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial