Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

Позивач в липні 2015 року звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення суми боргу за договором позики. Заочним рішенням суду від 04 серпня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення суми боргу за договором позики задоволено частково. Ухвалою суду від 23 лютого 2017 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 175/2664/15 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення суми боргу за договором позики задоволено. Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2015\~року по цивільній справі № 175/2664/15 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення суми боргу за договором позики скасовано та призначити справу до розгляду. 17 березня 2017 року позивач в порядку ст. 31 ЦПК України звернувся до суду з уточненою позовною заявою. В обґрунтування своїх уточнених вимог позивач вказав на те, що 19 липня 2012 року він надав в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 77\~000\~грн., з граничним терміном повернення до 19 липня 2013 року. 01 лютого 2013 року він надав в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 146\~000\~грн., з граничним терміном повернення до 01 лютого 2014 року. Про що було складені відповідні розписки. 19 липня 2012 року та 01 лютого 2013 року між ним та [PERSON] були укладені договори поруки. Також 19 липня 2012 року та 01 лютого 2013\~року між ним та [PERSON] укладено відповідні договори поруки. Всупереч договірним зобов`язанням, у встановлений термін відповідачі грошові кошти не повернули. Тому він змушений звернутись до суду з даною позовною заявою. Також просив суд не приймати до уваги надану відповідачем [PERSON] квитанцію від 04.05.2012 року на суму 6020 грн., так як вона не має жодного відношення до договорів позик від 19 липня 2012 року та від 01 лютого 2013 року, бо гроші за даною квитанцією були сплачені набагато раніше, аніж розпочали свою дію зазначені договори. Природа виникнення даної квитанції йому не відома. Також у позовній заяві від 17.03.2017 року позивачем було уточнено, яким чином він враховував суми наданих відповідачем [PERSON] квитанцій в рахунок виконання нею зобов`язань за договорами позик. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися. Відповідно до наданої суду заяви від 23 червня 2023 року представник позивача [PERSON] просив розглядати цивільну справу без його участі та без позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими\~ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.\~ст.13 ЦПК України). Згідно ч.\~1\~ст.\~1046\~ЦК\~України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 19 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики на грошову суму 77\~000\~грн., з граничним терміном повернення до 19 липня 2013 року, що підтверджується договором позики від 19.07.2012 року (а.с.10), отримання [PERSON] грошових коштів підтверджується копією розписки від 19.07.2012 року (а.с. 11). Також 01 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики на грошову суму 146\~000\~грн., з граничним терміном повернення до 01\~лютого 2014 року, що підтверджується договором позики від 01.02.2013 року (а.с. 12), отримання [PERSON] грошових коштів підтверджується копією розписки від 01.02.2013 року (а.с. 13). Відповідно до ст.\~1047 ЦК\~України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості\~речей. Відповідно до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~355\~ЦПК\~України, за II півріччя 2013 року від 01 лютого 2014\~року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно до ч.\~1\~ст.\~1049\~ЦК\~України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.\~1 ст.\~553\~ЦК\~України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання\~боржником. За ч. 2, ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч. 3, ст. 553 ЦК України поручителем може бути одна або кілька осіб. Згідно ч. 1, ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ч. 2, ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення зобов`язань [PERSON] , 19 липня 2012 року,\~ 01 лютого 2013 року між позивачем та [PERSON] укладені відповідні договори поруки, згідно яких, останній відповідає частково, а саме у розмірі 200\~грн. відповідно до кожного договору поруки. (а.с. 15, 16). Також 19 липня 2012 року, 01 лютого 2013 року між позивачем та [PERSON] в забезпечення зобов`язань між [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки (а.с. 17, 18). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти\~річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем, зокрема розрахунок суми боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми за договором позики від 01.02.2013 року, укладеним між позивачем та [PERSON] становить: 129 500 грн. (сума заборгованості) х 3% х 1141 (кількість днів заборгованості) / 365 (кількість днів у році) = 12 144, 60 грн. Таким чином, загальний підрахунок заборгованості відповідача-2 наступний: З урахуванням суми боргу за договором позики (35 760 грн.), суми боргу з урахуванням індексу інфляції (28 715,28 грн.) та суми боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої суми (3 929.7 грн.) загальна сума боргу Відповідача-2 за договором позики від 19 липня 2012 року складає: 35 760 грн. + 28 715,28 грн. + 3 929,7 грн. = 68 404,98 грн. З урахуванням суми боргу за договором позики (129 500 грн.), суми боргу з урахуванням індексу інфляції (103 859 грн.) та суми боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої суми (12 144,6 грн.) загальна сума боргу Відповідача-2 за договором позики від 19 липня 2012 року складає: 129 500 грн. + 103 859 грн. + 12 144,6 грн. = 245 503,6 грн. Тобто, загальна сума боргу Відповідача-2 за договорами позик від 19 липня 2012 року та від 01\~лютого 2013 року становить: 68 404,98 грн., + 245 503,6 грн. = 313 908, 58 грн. У відповідності до ст.\~88\~ЦПК\~України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зобов`язання [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з [PERSON] договорів поруки від 19 липня 2012 року та від 01 лютого 2013 року, у зв`язку з чим останній є солідарним відповідачем. У відповідності до пунктів 1.2. зазначених договорів поруки [PERSON] відповідає частково, а саме у розмірі - 200 (двісті) гривень відповідно до кожного договору поруки. Тобто, [PERSON] повинен повернути позивачу гроші в розмірі 313 508,58 грн., так як від суми 313 908,58 (загальна сумарна сума боргу за договорами позик [PERSON] ) віднімаємо 400 грн. (розмір часткової відповідальності [PERSON] за договорами поруки від 19 липня 2012 року та від 01 лютого 2013 року) становить 313 508,58 грн. Крім того, зобов`язання [PERSON] були додатково забезпечені шляхом укладання з [PERSON] договорів поруки від 19 липня 2012 року та від 01 лютого 2013 року, у зв`язку з чим останній є солідарним відповідачем та у відповідності до пунктів 1.2. договорів поруки відповідає у тому ж повному обсязі, що і [PERSON] , а саме в розмірі загальної сумарної суми боргу за договорами позики [PERSON] від 19 липня 2012 року та від 01 лютого 2013 року, яка становить: 313 508, 58 грн. Судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved