Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Між нею та відповідачем 21.07.2011 р. зареєстровано шлюб у ВДРАЦС Жовківського РУЮ Л/о, актовий запис № 70. Від подружнього життя у них народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] [INFO] . Зазначає, що спочатку їхнє сімейне життя складалося добре, проте впродовж останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршилися. Між ними відсутнє порозуміння та повага. Подальше спільне сімейне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Вказує, що вона та відповідач намагалися обговорювати їхні сімейні проблеми, однак це не дало результату і в їхніх сімейних стосунках не змінилося нічого за останніх кілька років. Вказує, що вони стали чужими людьми один для одного. Зазначає, що примирення між ними є неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути із відповідача судові витрати та залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 17.01.2023 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено для розгляду справи по суті на 20.02.2023 року. Ухвалою суду від 20.02.2023 року з метою вжиття заходів щодо збереження шлюбу подружжя, враховуючи заявлене відповідачем клопотання, сторонам надано строк для примирення терміном на 4 місяців та призначено справу до судового розгляду на 20.06.2023 року. Позивачка 20.06.2023 р. в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задоволити. Відповідач 20.06.2023 в судове засідання не прибули. Подав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі. Просить розірвати шлюб між ним та позивачем. Розгляд справи просить проводити у його відсутності. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників справи, зважаючи на подані ними заяви. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Позивач та відповідач 23.07.2011 зареєстрували шлюб у Відділі ДРАЦС Жовківського РУЮ Львівської області, актовий запис № 70 що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивач змінила прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". У шлюбі у сторін народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження. Згідно з ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сімейні стосунки з відповідачем фактично розірвані. Між сторонами відсутнє порозуміння та повага. Подальше спільне сімейне життя і збереження сім`ї суперечить їх інтересам. Позивач переконана, що подальше проживання однією сім`єю є неможливим. Суд враховує, що з метою вжиття заходів щодо збереження шлюбу подружжя, сторонам було надано строк на примирення терміном чотири місяців, однак стосунки між позивачем та відповідачем не змінилися. Суд бере до уваги, що відповідач позов визнає. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, сім`я фактично не існує. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який сплачений при подачі позову до суду. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, вимога позивача про залишення їй прізвища [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved