Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири. У своїй позовній заяві просив суд: 1) стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» на користь [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири [ADDRESS] у розмірі 48 637,00 грн. 2) стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» на користь [PERSON] витрати, пов?язанні з проведенням незалежної оцінки в розмірі 3 500,00 грн. 3) стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» на користь [PERSON] за заподіяну моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. Свою позовну заяву обґрунтував тим, що позивачу на праві власнсоті належить квартира [ADDRESS] . 22.04.2020 року відбулось залиття цієї квартири. В цей же день було подано заявку № 6304207 за номером телефону диспетчерської служби. Позивач вважає, що відповідач не виконав свої обов?язки по-ліквідації аварії, не зробив необхідних дії для зменшення пошкоджень в квартирі. Відповідачем порушено п.1 ч.4 ст. 8 Закону У країни «Про житлово - комунальні послуги», та п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій 19.02.2007 року. Ухвалою суду від 24 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 02 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 29 грудня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог. 29 грудня 2020 року на адресу суду надійшли пояснення третьої особи, відповідно до змісту яких представник заперечував щодо задоволення позовних вимог. 19 січня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Ухвалою суду від 21 січня 2021 року залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» в якості співвідповідача у справі. 25 березня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог. Позивачка зі своїм представником у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін, третіх осіб й згідно поданих ними заяв. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. 04.11.2019 року між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» (далі - третя особа) було укладено Договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об?єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Центральна» Шевченківського району м. Києва № 444. В цьому договорі відповідач виступив як Замовник, а третя особа як Виконавець. В пункті 1.1. цього Договору сторони домовились, що «замовник доручає, а Виконавець зобов?язується надати послуги ...комплексне технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, централізованого холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання), дрібний ремонт будинків, елементів благоустрою, прибудинкових територій та споруд». Відповідно до пунктів 4.2.4 зазначеного договору, ТОВ БК «Фасад Констракшн» зобов?язалось «організувати та забезпечити проведення аварійно-відновних робіт щодо аварійних ситуацій, які виникають протягом робочого часу». Пунктом 1.3. відповідачі врегулювали, що «перелік житлових будинків з прибудинковими територіями і розташованими на них елементами благоустрою, що передаються Виконавцю для комплексного обслуговування, міститься в Додатку № 1 до цього Договору». В Додатку № 1 зазначено, що будинок [ADDRESS] , входить до переліку обслуговування ТОВ БК «Фасад Констракшн». В листопаді 1996 року [PERSON] (далі - позивач) став власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 83,80 м2 (далі - квартира). За послуги з утримання будинку та прибудинкової території позивач щомісячно сплачує на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва». 22.04.2020 року відбулось залиття цієї квартири. В 12:29 дружина [PERSON] подала заявку № 6304207 за номером телефону диспетчерської служби. 05.06.2020 року позивач звернувся до ТОВ «БК «Фасад Констракшн» з вимогою скласти Акт про залиття квартири. 09.06.2020 року позивач повторно звернувся до відповідача та третьої особи з вимогою про складання Акту про залиття квартири. 17.06.2020 року та 18.06.2020 року відповідач та третя особа отримали цю вимогу. Станом на день подання позову відповіді на вимогу не надходило, В травні позивач звернувся до незалежного оцінювача Приватного підприємства «Аверті» з метою оцінити майнову шкоду пошкоджень в квартирі, які сталися в наслідок залиття. Відповідно до висновку про вартість майна вбачається, що сума збитку, нанесеного [PERSON] в результаті пошкодження водою належного йому майна - квартири [ADDRESS] складає 48 637,00 гривень. Щодо позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. Суд зауважує, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», утворене рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради від 19 лютого 2007 року №187, перейменоване відповідно до рішення Київської міської ради від 09 жовтня 2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» та віднесено до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Статутна діяльність Комунального підприємства «Керуюча обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва здійснюється за КВЕД-2010 - 81.10 Комплексне обслуговування об?єктів. Ці послуги включають: загальне прибирання приміщень, догляд за ними, усунення сміття, забезпечення охорони та безпеки, доставку пошти, послуги портьє, прання та суміжні послуги допоміжного характеру. Цей клас також включає: - обслуговування зайнятих урядом і органами державного управління будинків; - управління житлом та іншим нерухомим майном у співвласності; - діяльність житлово-експлуатаційних контор; - діяльність об?єднань співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ) та їх асоціацій; - діяльність садових товариств, гаражних і житлово-будівельних кооперативів. Відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 9 лютого 2011 року № 80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція», Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснює господарське відання житлового фонду Шевченківського району міста Києва» та обслуговування закріплених за ним житлових будинків. Житловий будинок, розміщений за адресою: [ADDRESS] , знаходиться територіально у Шевченківському районі міста Києва, належить до сфери управління Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та перебуває на його балансовому утриманні. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент створення Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва») - балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Статтею 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», як балансоутримувач, має право: 1) здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; 2) визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; 3) укладати договори на надання житлово-комунальних послуг; 4) приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів тощо. Після проведення електронних конкурсних торгів 4 листопада 2019 року згідно ДК 016:2010 код 81.10.1 Послуги допоміжні комбіновані щодо різних об?єктів, між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» укладено договір №444 від 4 листопада 2019 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» щодо «комплексного прибирання і утримання місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, утримання і технічного обслуговування внутрішньобудинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого постачання гарячої електропостачання)» у житлових будинках опалення, комунальної власності неадміністративного району «Центральна» Шевченківського району міста Києва. На підставі п.4.2.1 вказаного вище договору товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» забезпечує якісне надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Пунктом 4.2.4. договору №444 від 4 листопада 2019 року визначено обов?язок товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» - своєчасно вживати заходів щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуацій, пов?язаних з технічним станом житлових будинків та їх інженерним обладнанням; п. 4.2.5. договору - відшкодувати збитки, завдані майну, житловому приміщенню, та шкоду, заподіяну життю чи здоров?ю мешканців будинків у випадку надання неякісних послуг, розмірі й порядку згідно з чинним законодавством України. Статтею 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII визначено коло суб?єктів правовідносин у сфері надання житлово- комунальних послуг: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» є балансоутримувачем багатоквартирного будинку [ADDRESS] та не має законодавчо встановленого статусу учасника правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг. Отже, функції виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у багатоквартирному будинку [ADDRESS] у 2020 році, як законодавчо встановленого учасника правовідносин у сфері надання житлово-комунальних, здійснюються на договірних засадах товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн», що є належним відповідачем у справі про відшкодування шкоди, завданої з його вини. Саме такий висновок зроблено судами України у рішеннях по справах про надання житлово-комунальних послуг споживачам, зокрема: №761/46147/16-ц, №761/24798/16-ц, №761/42500/17, №761/36720/17, №761/1328/18, №761/25195/18, №761/46293/18, №761/33808/19 тощо. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992р. №6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За приписами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В свою чергу частиною 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За приписами ч. ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В свою чергу за положеннями ч. ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За умовами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За умовами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). За таких обставин, судом зроблено висновок, що залиття квартири [PERSON] сталось з вини ТОВ «БК «Фасад Констракшн», при цьому на спростування розміру заподіяної шкоди відповідачами не надано жодного належного та допустимого доказу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» на користь [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири [ADDRESS] у розмірі 48 367 гривень 00 копійок, витрати, пов`язані з проведенням незалежної оцінки в розмірі 3 500 гривень 00 копійок, заподіяну моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень 00 копійок. Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України й стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 9 294 гривень 68 копійок. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial