Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на кв. [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] , який мешкав в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка скаладається з нерухомого майна - однокімнатної квартири [ADDRESS] . Після відкриття спадщини вона звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенюк Л.О. з заявою про прийняття спадщини, крім позивача [PERSON] спадщину ніхто не приймав, однак після спливу строку на прийняття спадщини, нотаріус не видала їй свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру, а винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність у заявниці оригіналів правоустановчих документів на квартиру, які б підтверджували право власності померлого на квартиру і наявність яких є обов`язковою при вчиненні нотарільної дії. Вона вважає, що позивачка вважає, що право власності на квартиру від її чоловіка перейшло до неї в порядку спадкування за законом, у зв`язку з чим звернулась до суду за захистом своїх прав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2021 року справа була передана на розгляд судді Твердохліб Ю.О. (а.с.27). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.08.2022 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 19-20). 11.08.2022 року справу передано судді. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.08.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та витребувано спадкову справу (а.с. 21-22). 02.09.2022 року на виконання вимог ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 12.08.2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенюк Л.О. направила до суду належним чином завірену копію спадкової справи заведеної щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 29-50). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.11.2022 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Ухвалою від 21.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті (а.с.138). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у відзиві просили суд, зважаючи на докази в матеріалах справи ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за відсутності їх представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. 09.11.2022 року до суду надійшов відзив представника відповідача Полішук Г.В. в якому просила зважаючи на докази в матеріалах справи ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства (а.с. 52-54). Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29.12.1995 року (а.с.10). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.09.2021 року (а.с.11). Згідно інформаційної довідки, виданої КП КМР "КМ БТІ" КВ-2022 № 5574 від 14.02.2022 року, квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управліннямсправами національної академії наук України 18.07.1995 (розпорядження 3 1196) та зареєстрованого в бюро 18.07.1995 за реєстровим № 5904) (а.с. 13). Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] виготовлено в 1995 році (а.с. 14). Постановою приватного нотаріуса Семенюк Л.О. від 26.07.2022 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на квартиру за померлим [PERSON] (а.с. 16). З копій матеріалів спадкової справи №08/2022 наданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенюк Л.О. вбачається, що інших спадкоємців, які виявили бажання прийняти спадщину після смерті [PERSON] немає (а.с. 30-50). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до приписів статтей 316, 328 ЦК України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови "Про судову практику справах про спадкування" від 30 травня 2008 року роз`яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 392 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з інформаційним листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що позивачка в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] ґрунтуються на чинному законодавстві. Судом встановлено, що позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, а отже є такою, що прийняла спадщину. Зазначене право позивачки підлягає судовому визнанню та захисту, шляхом задоволення заявленого позову в повному обсязі. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

Outcome: approved