Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.12.2021 звернулася до Московського районного суду м.Харкова із позовом до ОСББ «Олімп-39», Харківської міської ради про визнання за нею права користування на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,9 кв.м. В обґрунтування позову вказала, що вона тривалий час мешкає та зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . Однак право власності на квартиру вона не має. Вказує, що разом із чоловіком [PERSON] працювали на ДП «Південзахіденергобуд» та на підставі отриманого на законних підставах ордеру на сім`ю від 11.06.1999 року, вселилися на виділену площу 43, 9 кв.м., на якій проживають на даний час. Гуртожиток, у якому позивач мешкає зі своєю сім`єю, належав «Південзахіденергобуд». При приватизації державного підприємства із вартості цілісного майнового комплексу вилучено вартість державного майна, до складу якого входив і гуртожиток по [ADDRESS] . У розпорядженні регіонального відділення ФДМУ по Харківській області від 08.09.1995 року № 353-Р зазначено, що гуртожиток по [ADDRESS] , який знаходиться на балансі підприємства, підлягає передачі в комунальну власність, як об`єкт державної власності. Відповідно до Положення про управління державним майном, яке не ввійшло до статутних капіталів, господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого спільним наказом ФДМУ та Міністерства економіки України від 19.05.1999 року за № 908/68, господарське товариство повинно обліковувати на своєму балансі майно, що не ввійшло до його статутного капіталу. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 25.03.1998 року прийняті зміни до статуту в новій редакції стосовно виходу зі складу ВАТ структурного підрозділу № 16 «Житлово-комунальний відділ» і створення на його базі колективного підприємства. Вказаний гуртожиток передано на баланс новоутвореного КП «Житлово-комунальне господарство «Південзахіденергобуд». Отже, після ліквідації у 1995 році шляхом приватизації ДП «Трест Південзахіденергобуд», на балансі якого знаходилася будівля відомчого гуртожитку, фактично утворилося декілька самостійних юридичних осіб, одними із яких були КП «ЖКГ «Південзахіденергобуд» та ВАТ «Трест Південзахіденергобуд». Після ліквідації державного Тресту будівля гуртожитку з мешканцями не увійшла ні до одного статутного фонду знов створених підприємств, разом із цим передана на баланс КП «ЖКГ «Південзахіденергобуд». Згідно листа Головного управління ЖКГ та розвитку інфраструктури від 17.04.2009 року за інформацією Головного управління статистики в Харківській області встановлено, що КП «ЖКГ «Південзахіденергобуд», на балансі якого перебував зазначений гуртожиток, входить до складу підприємств-банкрутів та тих, що повністю припинили діяльність станом на 01.01.2008 і неможливо також визначити балансову вартість даної будівлі, що в подальшому не дозволить мешканцям оформити документи на приватизацію займаного житла. Рішенням виконкому Харківської міської ради № 1278 від 19.12.2007 вказану будівлю виключено з числа гуртожитків та присвоєно статус жилого будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану площу та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку. Житловий будинок по [ADDRESS] після завершення будівництва у встановлений законом спосіб не було введено в експлуатацію та право власності на нього не зареєстровано, що фактично унеможливлює передачу його у комунальну власність та подальшу приватизацію квартир. Рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] створено ОСББ «Олімп-39». Зазначена квартира є єдиним постійним місцем проживання позивача, яка правомірно мешкає та зареєстрована у вказаному гуртожитку, який потім переведено до житлового будинку. Вона сплачує комунальні послуги, проводить поточний ремонт та піклується про стан житла. Оформити право власності на вказані житлові приміщення є неможливим, тому звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів, визнавши право власності на житлове приміщення. 24.12.2021 року позивач подала уточнену позовну заяву, в якій прохала визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 17.01.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Октябрськго районного суду м.Полтави від 06 квітня 2023 року справу прийнято до провадження Октябрського районного суду м.Полтави на підставі розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану». У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, у матеріалах справи є заява про розгляд справи за її відсутності, у зв`язку із зайнятістю на роботі, позов підтримує у повному обсязі (а.с.73). Представник відповідача голова ОСББ «Олімп-39» Кутявіна Т.Ю. у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала та прохала задовольнити (а.с.38, 71). Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (а.с.83). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , який працював у КП «ЖКГ «Південзахіденергобуд» (трудова книжка серії [NUMBER] від 10.07.1986 року), був виданий Ордер № 32/64 серії СО від 11.06.1999 року на житлову площу 43, 9 кв.м. в гуртожитку [ADDRESS] на сім`ю у складі 4 чоловік у складі [PERSON] , [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (син) (а.с.19, 24-25). Із Довідки з місця мешкання про склад сім`ї та реєстрації виданої ФОП [PERSON] від 18.07.2018 року слідує, що [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , житлова площа 43, 90 кв.м., з 1984 року, родинні відносини з особою, на яку відкрито особистий рахунок: основна (а.с.23). Таким чином, [PERSON] набула право на вселення до колишнього гуртожитку на підставі ордеру № 32/64 серії СО від 11.06.1999 року та тривалий час мешкає у спірній квартирі, піклується про санітарний стан приміщення та сплачує комунальні послуги. Дані обставини підтверджено копією ордеру, копією довідки із місця проживання, Договором № 121 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 21 червня 2007 року ( на квартиру [ADDRESS] , Договором Н.36844/266832 про користування електричною енергією від 10.07.2001 року, квитанціями про сплату комунальних послуг (а.с.19-23, 28-29). Згідно ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»\~(далі Закон) зазначено, що забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього\~Закону, здійснюється з дотриманням, зокрема, таких підходів: всі гуртожитки, на які поширюється дія цього\~Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад; передача гуртожитків згідно із цим\~Законом\~у власність територіальних громад здійснюється відповідно до порядку, передбаченого\~Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності»\~та прийнятих відповідно до нього підзаконних актів, з урахуванням особливостей цього\~Закону; гуртожитки, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальних громад відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом; власники житлових та нежитлових приміщень у гуртожитку можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до закону. Згідно ч. 2\~ст. 4 Закону\~громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Статтею 2 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності»\~передбачено, що об`єктами передачі згідно з цим\~законом, є, в тому числі, об`єкти житлового фонду, гуртожитки … які не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом. Аналіз зазначених норм\~закону\~дає можливість дійти висновку, що реалізація житлових прав мешканців гуртожитків можлива лише після передачі відповідної будівлі гуртожитку у власність територіальної громади. Рішенням Харківської міської ради Харківської області № 1278 від 19.12.2007 будівлю [ADDRESS] виключено з числа гуртожитків і присвоєно статус житлового будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки (а.с.26). 22.02.2012 Харківською міською радою Харківської області прийнято рішення № 635/12 (знаходиться в загальному доступі) яким надано згоду на прийняття до комунальної власності міста житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 27), проте право власності на вказаний будинок й досі не зареєстровано, що не дозволяє позивачу зареєструвати право власності на житлове приміщення, які вона постійно, тривалий час та на законних підставах займає. Як вбачається з матеріалів справи на теперішній час [PERSON] мешкає та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] З метою забезпечення захисту прав мешканців багатоквартирного будинку створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39» (далі Об`єднання), реєстрацію якого проведено 08.06.2012 (а.с. 62). Згідно Акту обстеження місця проживання від 01.12.2021 року, проведеного комісією ОСББ «Олімп-39», встановлено, що у квартирі [ADDRESS] мешкає [PERSON] зі своєю сім`єю : чоловік [PERSON] , діти [PERSON] , 1984 р.н., [PERSON] , 2000 р.н., які займають вказане приміщення на підставі ордеру. [PERSON] зберігає у квартирі особисті речі, проводить поточний ремонт, сплачує комунальні послуги (а.с.64). Із протоколу Зборів власників квартир та нежитлових приміщень будинку [ADDRESS] від 18.11.2021 року слудіє, що ОСББ «Олімп-39» не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на займані нею житлові приміщення, оскільки вона постійно мешкає у квартирі більше 10 років, сплачує комунальні послуги, проводить поточні ремонти, іншого помешкання не має (а.с.63). Як вказано вище та підтверджується відповідними доказами позивачі заселялись до гуртожитку більш ніж 20 років тому з метою проживання. Як на той час, так і на момент надання гуртожитку статусу житлового будинку, даних про невідповідність будівлі нормам, про які йдеться в\~ст. 11 Закону України, не було. На теперішній час такі відомості також відсутні, а доказів зворотного відповідачами не надано. Розглядаючи даний спір суд, крім іншого, звертає увагу на наступне: Конституційний суд України в своєму рішенні від 30.01.2003 у справі № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй\~конституцією\~або законом (ст. 8). Згідно ч. 2\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із\~закону\~або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на вищевикладене, враховуючи конкретні обставини справи суд приходить до висновку, що задоволення позову сприятиме реалізації конституційних прав позивачів на житло, порушення яких триває через незалежні від них обставини, та відповідатиме вимогам справедливості.

Outcome: approved