Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що її дочка [PERSON] в 2015 році зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Від шлюбу мають дитину [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті [PERSON] постійно проживав та перебував на утриманні своєї бабусі, позивача по справі, оскільки відповідач в цей час, за вироком суду відбував покарання в місцях позбавлення волі. Батько жодного разу не цікавився життям та здоров`ям сина, не приймає участі в його вихованні і розвитку, в закладах де навчається дитина жодного разу не був і таким чином ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. До направлення для відбування покарання в місця позбавлення волі відповідач жорстоко поводився як із своєї дружиною так і з сином [PERSON] , постійно їх бив. За таких обставин, позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Через канцелярію суду подали заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить проводити розгляд справи без його участі. Представники третіх осіб по справі подали до суду заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 200 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позовні вимоги і підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову у суду відсутні. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] , після реєстрації шлюбів змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.07.2010 року) є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Октябрським відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області серії [NUMBER] від 24.12.2021 року. 24.04.2015 року відділом ДРАЦС Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між донькою позивачки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис № 40. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] надано прізвище [PERSON] . Про що свідчить свідоцтво про шлюб видане відділом ДРАЦС Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області серії [NUMBER] від 24 квітня 2015 року. [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 14 червня 2021 року Виконавчим комітетом Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області. Відповідач по справі є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.01.2016 року виданого Київським відділом ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції. Згідно довідки про склад сім`ї виданої виконавчим комітетом Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області за № 1867 від 28.10.2021 року, в будинку по [ADDRESS] зареєстровані: позивачка - [PERSON] , [INFO] , співвласник - [PERSON] , [INFO] , співвласник - [PERSON] , [INFO] , онучка - [PERSON] , [INFO] , онук - [PERSON] , [INFO] . З довідки виданої Степненським НВК дошкільного підрозділу «Калинка» про участь батька вихованця [PERSON] слідує, що дитина відвідує садочок регулярно, дитина охайна, батько дитини [PERSON] контакту з дошкільним закладом не підтримує, із вихователями не спілкується. До садочка дитину приводить бабуся [PERSON] . З довідки про звільнення серії ДНП № 08674 виданої начальником Дніпровської виправної колонії №89, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був засуджений 03.04.2013 року за ст.. 187 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна. Звільнився 23.04.2016 року УДО на 1 рік 9 місяців 9 днів. Голосіївським районним судом м. Києва за ст.. 186 ч.2, ст.. 71 ч.1, ст..72 ч. 5 КК України 22.06.2018 року був засуджений на строк 4 роки 3 місяці позбавлення волі. На підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 06.07.2021 звільнений УДО на не відбутий строк 9 місяців 12 днів відповідно до ст. 81 КК України. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] , від 01.12.2021 року який складений спеціалістами виконавчого комітету Коломацької сільської ради, за місцем її проживання створені усі належні умови проживання та виховання для її онуків. Відповідно до характеристики наданої ВСП «Полтавський фаховий коледж» НУХТ, [PERSON] добросовісний та старанний працівник, не вживає алкоголь, не палить, не має шкідливих звичок. Згідно подання, затвердженого рішенням виконкому Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області № 20 від 13.06.2023 року, [PERSON] можливо призначити опікуном над дитиною [PERSON] . Доказів на спростування заявлених вимог відповідачем не надано. Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, зазначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, якими можуть бути: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, оскільки відповідач не переймається станом здоров`я своєї малолітньої дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків, передбачених законом, по її вихованню та матеріальному утриманню, проживає окремо від дитини, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення його батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі дитини, і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені права та інтереси дитини. Надані докази є підтвердженням того, що доцільним є позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання і утримання дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків. Така поведінка відповідача підтверджується письмовими доказами та не заперечується самим відповідачем, якій ознайомившись із матеріалами справи заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить його задоволити, про що подав письмову заяву до суду, і підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову у суду відсутні. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved