Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

13 травня 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] , грошові кошти в розмірі 285 693 грн. 50 коп. в якості боргу за договором позики від 01 грудня 2005 року. Свій позов обґрунтовував тим, що 01 грудня 2005 року [PERSON] , передав у борг за договором позики [PERSON] грошові кошти в сумі 285\~693 грн. 50 коп., що підтверджується договором позики від 01.12.2005 року та письмовою розпискою від 01.12.2005 року. Позика була надана позивачем з метою подальшого придбання позичальником квартири готівкою або шляхом виплати кредитного договору для придбання квартири. Договір позики був укладений [PERSON] в інтересах його сім`ї, адже як позивачу відомо [PERSON] мав на меті забезпечити свою сім`ю належними житловими умовами, а тому вирішив придбати квартиру за рахунок позичених позивачем коштів. Ними була досягнута домовленість, що гроші передаються ним на безвідсоткових умовах і виключно для забезпечення його сім`ї житлом. Відповідно до договору позики позичальник мав придбати квартиру готівкою та/або шляхом здійснення погашення кредитного договору для придбання квартири. Відповідач - 1 та відповідач - 2 для підтвердження факту цільового використання позичених їм позивачем коштів надали йому копію договору № 014/1179/74/942 на відкриття та ведення поточного рахунку від 13.09.2006 року та додаток до кредитного договору, відповідно до якого сума кредиту склала 147 000, 00 грн., а згодом і довідку про стан кредиту від 15.07.2013 р. №Р1-В76/53/648 відповідно до якої [PERSON] заборгованості по кредитному договору № 014/1179/74/942 від 13.09.2006 року станом на 15.07.2013 р. не мав. За словами відповідача - 1 решта позичених позивачем коштів була передана в рахунок оплати участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку згідно договору №СМ- 217 від 01.12.2005 року. Відповідно до акту №СМ-217 приймання-передачі квартири в житловому будинку [ADDRESS] [PERSON] було передано квартиру [ADDRESS] загальною площею 72,90 кв.м. Отже, з переданих позивачем грошових коштів у сумі 285 693, 50 грн. відповідно до договору позики від 01 грудня 2005 року, в якості часткового виконання договору №СМ- 217 від 01.12.2005 року [PERSON] було сплачено 138 693, 50 грн , а решта позики - 147 000 грн. була витрачена на погашення суми кредиту за договором №014/1179/74/942 від 13.09.2006 року. Таким чином за рахунок наданих позивачем коштів за договором позики від 01.12.2005 року відповідачами була набута у власність двокімнатна квартира. Всупереч положенням договору позики від 01 грудня 2005 року ані відповідач 1 ані відповідач - 2 суму позики позивачу не повернули, хоча терміном повернення позики було визначено 01 березня 2021 року відповідно до п.4.1. Договору. У зв`язку з тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] на час укладення договору позики та отримання ним грошових коштів, то позивач змушений звернутись із даним позовом до відповідача - 1 та відповідача - 2 як до солідарних боржників. 09 червня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 29 вересня 2021 року. 26 липня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, представник позивача, в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, пояснення надав аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд дослідивши письмові докази в справі, встановивши обставини в справі та відповідні правовідносини, дійшов до наступного висновку. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-якідані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно зі статтею 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).\~\~ Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.\~\~ Відповідно до частини третьої статті 61\~СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина четверта статті 65\~СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Правовий аналіз частини четвертої статті 65\~СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 01 грудня 2005 року [PERSON] , передав у борг за договором позики [PERSON] грошові кошти в сумі 285693 грн. 50 коп., що підтверджується договором позики від 01.12.2005 року та письмовою розпискою від 01.12.2005 року. З переданих позивачем грошових коштів у сумі 285693,50 грн. відповідно до договору позики від 01 грудня 2005 року, в якості часткового виконання договору № СМ- 217 від 01.12.2005 року про участь у будівництві багатоквартирного житлового будинку [PERSON] було сплачено 138693, 50 грн, а решта позики - 147000 грн. була витрачена на погашення суми кредиту за договором № 014/1179/74/942 від 13.09.2006 року. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] 30 липня 2000 року у Балинській сільській раді Дунаєвського району Хмельницької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 6. Таким чином на момент укладення договору позики від 01 грудня 2005 року відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі. У п. 1.2. вказаного вище договору зазначено, що позика надається позичальнику з метою придбання квартири готівкою та/або здійснення позичальником погашення кредитного договору, укладеного між позичальником та банківською установою з метою придбання квартири. У п. 4.1. терміном повернення позики за даним договором є 01 березня 2021 року. Як вбачається із сайту судової влади у справі за № 361/5804/17 року, 15 червня 2019 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна між подружжям шляхом визнання права власності на частку квартири, у задоволенні позову було відмовлено. При зверненні до суду позивач вказувала на те, що у шлюбі з відповідачем перебувала з 30.07.2000 р., дана квартира була набута у власність шляхом внесення інвестицій у будівництво за договором дольової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] від 01.12.2005р., який був укладений на ім`я відповідача в інтересах сім`ї; інвестиція була зроблена за рахунок спільних коштів подружжя, обидва з подружжя працювали і мали доходи. По завершенню будівництва свідоцтво про право власності на квартиру було видане 29.07.2008р. на ім`я відповідача. Посилаючись на ст.ст. 63, 68, 69, 70, 71 СК України просила поділити вказану квартиру наступним чином: визнати за нею право приватної власності на частку квартири, виходячи з рівності часток кожного з подружжя. Зважаючи на\~викладені вище\~обставини,\~позивачем доведені\~обставини укладання\~договору позики\~від 01\~грудня 2005\~року,\~договору №\~СМ -217\~дольової участі\~у будівництві\~багатоквартирного житлового\~будинку по\~ [ADDRESS] \~від 01\~грудня 2005\~року,\~договору №\~014/1179/74/942\~про відкриття\~та ведення\~поточного рахунку\~від 13\~вересня 2006\~рокув\~інтересах сім`ї\~та використання\~отриманих у\~борг грошей\~в інтересах\~сім`ї\~для набуття\~майна у\~власність.\~\~ Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Outcome: approved