Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

27 березня 2023 року в суд надійшла позовна заява АТ «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 713 024,89 грн. та судових витрат в розмірі 10 695,37 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.04.2007\~року ПАТ\~«Акціонерний комерційний\~промислово-інвестиційний\~банк» та\~фізична особа\~-\~громадянин(ка)\~України яким\~(якою)\~є -\~ [PERSON] ,\~уклали Кредитний\~договір №224.\~Відповідно до\~умов вищевказаного\~Кредитного договору,\~банк зобов?язується\~надати боржнику\~(за\~Договором про\~іпотечний кредит\~-\~позичальникові)\~кредит у\~сумі 20\~000,00\~дол.США,\~а відповідач\~зобов?язується повернути\~наданий кредит\~і сплатити\~проценти за\~користування в\~сумі,\~строки та\~на умовах,\~що передбачені\~Договором.\~Позивач свої\~зобов`язання\~за Договором\~виконав,\~надавши відповідачеві\~кредит у\~20\~000,00\~дол.\~США.\~У порушення\~умов Договору,\~відповідач,\~свої зобов`язання\~належним чином\~не виконав,\~в результаті\~чого має\~прострочену заборгованість\~за ставкою\~24%\~на кредитну\~заборгованість по\~тілу кредиту\~-\~283\~725,34\~грн.,\~заборгованість за\~ставкою 3%\~на кредитну\~заборгованість по\~відсотках,\~комісіях,\~пені -\~1\~163,84\~грн.,\~заборгованість за\~інфляційними витратами\~на кредитну\~заборгованість по\~тілу кредиту\~ 413\~203,93\~грн.,\~заборгованість за\~інфляційними витратами\~на кредитну\~заборгованість по\~відсотках,\~комісіях,\~пені \~14\~931,78\~грн. З огляду на зазначене, просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №224 від 02.04.2007 року та на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України у сумі 713 024,89 грн. і судові витрати у розмірі 10 695,37 грн. Ухвалою суду від 28.03.2023р. відкрито загальне позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано строк учасникам справи для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 25.04.2023р. о 12 год. 00 хв., яке відкладено на 09.05.2023 року о 11 год. 00 хв. 25.04.2023р. представник позивача [PERSON] подав письмові пояснення, у яких вказав, що предметом позову є стягнення заборгованості нарахованої на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за невиконання грошового зобов?язання, розмір якого визначено на підставі рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 23 липня 2014 року, яким стягнуто з Відповідача на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - заборгованість по кредитному договору в сумі 158\~461,68 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~584,62 грн. У згаданому рішенні суду зазначено таке: У порушення умов договору №224 від 02.04.2007, відповідач свої зобов?язання належним чином не виконав, у зв?язку з чим станом на 01.05.2014 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 13 369 дол. США 21 центи, що за курсом НБУ на 01.05.2014 року складає - 152 430 грн. 13 коп., за відсотками - 400 дол. США 92 центи, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 4 571 грн. 12 коп., по комісії - 66 дол. США 84 центи, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 762 грн. 08 коп. [PERSON] просив розглянути справу без участі позивача та представника. Ухвалою суду від 09.05.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, призначено судове засідання на 23.05.2023р. о 16 год. 00 хв., яке було відкладено на 06.06.2023 року. У судове засідання сторони не з`явились. Представник АТ Сенс Банк не з`явився та подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач неодноразово повідомлявся про дату, час та місце судового засідання за місцем своєї реєстрації, однак до суду поверталась поштова кореспонденція з відміткою про неможливість вручення [PERSON] рекомендованих листів через відсутність за вказаною адресою. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 02.04.2007 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізична особа - [PERSON] уклали Кредитний договір №224 (а.с.12). 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до Договору Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Згідно вищезазначеного Договору відбулося відступлення Права вимоги за Договором про іпотечний кредит №224 від 02.04.2007 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичною особою [PERSON] , на користь ПАТ «Альфа-Банк», правонаступник АТ «Альфа-Банк» (а.с.22). Відповідно до рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 23.07.2014 року з відповідача на рахунок ПАТ «Альфа-Банк» стягнуто 158 461,68 грн. та понесені судові витрати в сумі 1 584,62 грн. (а.с. 9-11). Як зазначає позивач вказане рішення суду відповідачем виконано не було. 12.08.2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерного товариство «Сенс-Банк», а також про внесення змін до статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції (а.с. 50). Відповідно до п.2.1., п.3.1. Кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у сумі 20 000 доларів США на умовах передбачених Договором та одноразово в повному обсязі шляхом перерахування з позичкового рахунку позичальника [NUMBER] відкритого банком, на поточний рахунок [NUMBER] , МФО 356163, код банку 09356164. Згідно п.2.2. Кредитного договору, за користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 12% річних. Відповідно до п.6.5. Кредитного договору, у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти у розмірі 24% річних від простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Пунктами 3.2.-3.3., 5.2.7 Кредитного договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником виконання зобов`язання по поверненню банку суми боргу за цим Договором він зобов`язаний відповідно до ст. 625 ЦК України сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу. Нарахування банком процентів з користування кредитом починається з дати його видачі по день повного погашення кредиту на суму, щоденного залишку заборгованості за кредитом. У випадку прострочення позичальником зобов`язань по погашенню одержаного ним кредиту, проценти за користування ним продовжують нараховуватись відповідно до п.3.3. Кредитного договору. Суд встановив, що 20.02.2023 року представник АТ «Сенс Банк» направив [PERSON] вимогу про усунення порушень, однак відповіді так і не отримав (а.с. 6-8). Відповідно до ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 1410цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2014 році зобов`язання відповідача щодо сплати заборгованості за Кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу за увесь час прострочення, з урахуванням погодженого сторонами договору розміру відсотків, які нараховуються в порядку ст.. 625 ЦК України. Суд погоджується\~з розрахунком\~заборгованості в\~частині стягнення\~зі [PERSON] \~на користь\~АТ «Сенс\~Банк»нараховані 24% на суму тіла кредиту заборгованості, 3% на суму заборгованості по відсотках, комісії та пені, інфляційні витрати на суму заборгованості по тілу кредиту, інфляційні витрати на суму заборгованості по відсотках, комісіях, пені, проте за період з 02.05.2014 року по 23.02.2022 року включно, виходячи з наступного. Відповідно до\~п.\~18\~Прикінцевих та\~Перехідних положень\~ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу,\~а також\~від обов`язку\~сплати на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойки (штрафу,\~пені)\~за таке\~прострочення.\~Установити,\~що неустойка\~(штраф,\~пеня)\~та інші\~платежі,\~сплата яких\~передбачена відповідними\~договорами,\~нараховані включно\~з 24\~лютого 2022\~року за\~прострочення виконання\~(невиконання,\~часткове виконання)\~за такими\~договорами,\~підлягають списанню\~кредитодавцем (позикодавцем). Згідно Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стані з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжений, зокрема указом Президента України від 1 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року). Отже, на період дії воєнного стану боржники звільняються від оплати відсотків та інфляційних втрат, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України. Таким чином, суд вважає правильним розрахунок заборгованості за період з 02.05.2014 року по 23.02.2022 року включно, зокрема 24% за ст. 625 ЦК України на суму тіла заборгованості у розмірі 263\~249,97 грн. (1747,91 - (1747,91/28х23) = 312,02; 283\~725,34 - 20\~475,37 = 263\~249,97), 3% за ст.625 ЦК України на суму заборгованості по відсотках, комісії, пені у розмірі 1 146,11 грн. (1,51 - (1,51/28х23) = 0,31; 1 163,84 - 17,73 = 1 146,11), інфляційні витрати за ст. 625 ЦК України на суму заборгованості по тілу кредиту у розмірі 316\~988,99 грн. (6505,34 - (6505,34/28х23) = 1161,67; 413\~203,93 - 96 214,94 = 316\~988,99), інфляційні витрати за ст. 625 ЦК України на суму заборгованості по відсотках, комісіях, пені у розмірі 11\~980,28 грн. (199,56 - (199,56 /28х23) = 35,64; 14\~931,78 - 2951, 5 = 11 980,28). При цьому,\~суд дійшов висновку про правомірність нарахування на суму основної заборгованості індексу інфляції, оскільки позивач скористався своїм процесуальним правом обирати валюту зобов`язання та пред`явив позовну вимогу щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 01 травня 2014 року. Відтак, з цієї дати валютою заборгованості стала національна валюта України - гривня, тому нарахування індексу інфляції на таку заборгованість є правомірним. Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією ВП ВС, висловленою у постанові від 27.11.2019 року у справі № 340/385/17 (провадження № 14-495цс19). З урахуванням вищенаведених висновків суду, позовні вимоги АТ «Сенс Банк» підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення зі [PERSON] за період з 02.05.2014 року по 23.02.2022 року включно за Кредитним договором №224 від 02.04.2007 року нараховані 24% на суму тіла кредиту заборгованості у розмірі 263\~249,97 грн., 3% на суму заборгованості по відсотках, комісії та пені у розмірі 1 146,11 грн., інфляційні витрати на суму заборгованості по тілу кредиту у розмірі 316\~988,99 грн., інфляційні витрати на суму заборгованості по відсотках, комісіях, пені у розмірі 11\~980,28 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню зі [PERSON] становить 593\~365,35 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 10 695,37 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 8 900,48 грн. (593\~365,35 х 10 695,37 грн. / 713\~024,89 грн.). На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial