Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 12.09.1999 вона уклала шлюб із відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області Україна, за актовим записом №43. У вказаному шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалось, через втрату взаєморозуміння, відсутності знайти спільної думки щодо вирішення будь-якої ситуації, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Протягом тривалого часу спільно із відповідачем не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносин. В зв`язку із вказаним позивачка вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивачка [PERSON] та її представниця [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в заяві до суду просять справу розглядати у їх відсутності, позов підтримують повністю, не заперечують проти заочного розгляду справи, у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив справу розглядати у його відсутності, позов про розірвання шлюбу визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч.4 ст.206 ЦПК України та вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що 12.09.1999 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області Україна, за актовим записом №43, що вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 12.09.1999 (а.с.7). У вказаному шлюбі у сторін народився син- [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.04.2003, який на дату розгляду справи досяг повноліття (а.с.9). Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок втрати любові один до одного, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не цікавляться проблемами один одного. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить її інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відомостей про бажання позивачки змінити своє прізвище після розлучення в суді не має, а тому суд не вирішує дане питання. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved