Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER] . Посилається в заяві на те, що 22.02.2023 вона звернулася Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком, за результати розгляду якої Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві 10.03.2203 року було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із тим, що її страховий стаж на момент звернення складає 20 років 5 міс. 22 дні. При цьому заявниці було роз`яснено, що до страхового стажу не було зараховано період роботи відповідно до наданої трудової книжки [NUMBER] , оскільки прізвище заявниці на титульному аркуші « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним «Кисіль». Відмічає, що підприємство, на якому вона працювала і де було заведено трудову книжку, наразі ліквідовано (припинено), а сама трудова книжка була заведена ще у 1981 році, тому вона змушена звернутися до суду. Зазначає, що різниця в написанні прізвища виникла внаслідок перекладу прізвища з української на російську мову, якою була заповнена трудова книжка. Виходячи з вищевикладеного, просить задовольнити заяву. Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Представник заявника подав до суду заяву, в якій заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримав та просив проводити розгляд за його відсутності. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності заявника та його представника. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть у ній участь. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я заявниці, її прізвище зазначено « [PERSON] », [INFO] , місце народження місто Магдебург (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Григорівською сільською радою Обухівського району Київської області 12.10.1982 року укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON] , 1963 року народження у м. Магдебург, Н.Д.Р., після реєстрації, якого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 10). Згідно диплому [NUMBER] виданого [PERSON] , 16.07.1981 року вона закінчила повний курс середнього професійно-технічного училища №23 м. Києва за професією штукатур-облицювальник-плиточник (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи, титульна сторінка трудової книжки [NUMBER] від 17.07.1981 року заповнена російською мовою на ім`я « [PERSON] », [INFO] , після чого на підставі свідоцтва про шлюб від 12.10.1982 року, прізвище було виправлено російською мовою на « [PERSON] ». На другій сторінці цієї трудової книжки в графі відомості про роботу зазначено, що вона до працевлаштування навчалась в ПТУ -23 м. Києва з 01.09.1978 по 16.07.1981 роки, та запис здійснений на підставі диплома [NUMBER] (а.с. 12). Крім того, в трудовій книжці міститься запис № 22 від 17.10.2005 року про прийняття заявниці на роботу до ФОП « [PERSON] », що підтверджується трудовим договором №824 від 17.10.2005 року зареєстрованого в Шевченківському районному центрі зайнятості, в якому прізвище заявниці вже вказано українською мовою « [PERSON] » (а.с.16,17). У відповідності до положень п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.2 цієї ж статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч.1 ст.319 ЦЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27квітня 1993 року №301«Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р.№637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. З наведеної норми вбачається, що додаткові дані для підтвердження трудового стажу вимагаються лише у випадках, коли трудова книжка відсутня, або в ній відсутній запис, або записи про періоди роботи є неправильними або неточними. 22 лютого 2023 року заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте листом від 10 березня 2023 року їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із тим, що на титульній сторінці трудової книжки [NUMBER] , прізвище заявниці « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним « [PERSON] ». Судом встановлено, прізвище у паспорті заявниці « [PERSON] » і трудовій книжці « [PERSON] » зазначені по різному, оскільки трудова книжка заповнена російською мовою. У зв`язку з неточностями в написанні її прізвища, внаслідок перекладу з російської мови, у заявниці існують труднощі в щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». Тому, для усунення перешкод у призначення пенсії за віком, суд вважає правильним встановити факт, належності трудової книжки серії [NUMBER] від 17.07.1981 року заявниці [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved