Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

10 вересня 2021 року представник акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» (далі АТ «АКБ «Конкорд») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом. Позовна заява мотивована тим, 23.06.2018 між АТ «АКБ «Конкорд» та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом надання підписаної позичальником заяви про приєднання до публічного договору комплексного обслуговування клієнтів фізичних осіб в АТ «АКБ «Конкорд» № 177825-МПК та акцептованої Банком про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 20\~204 грн строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 45 % річних. Підписавши заяву про надання кредиту/кредитний договір та приєднавшись до публічного договору, відповідач підтвердив ознайомлення та згоду з умовами публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АКБ «Конкорд» на умовах зазначених в публічному договорі та розміщених на офіційному сайті АТ «АКБ «Конкорд». Порядок нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно у валюті кредиту на суму використаного кредиту, за процентною ставкою згідно з тарифами. Базою для нарахування процентів є щоденна заборгованість за кредитом на кінець операційного (робочого) дня (п. 6.12.7 публічного договору). На час укладення кредитного договору на офіційному сайті Банку за електронною адресою: https://www.concord.ua та в установі банку було розміщено публічний договір який затверджено протоколом № 177 від 14.11.2017 Правління АТ «АКБ «Конкорд» та введено в дію з 01.01.2018. Відповідачем було активовано картковий рахунок № [NUMBER] . В разі використання кредиту, клієнт зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату процентів, нарахованих за користування кредитом в попередньому календарному місяці, комісії нарахованої наприкінці попереднього календарного місяця (в разі наявності частини заборгованості за кредитом (якщо це передбачено умовами відповідного банківського продукту/послуги) та інших боргових зобов`язань (заборгованості) згідно з умовами публічного договору та діючими тарифами (далі обов`язків платіж). Обов`язків платіж здійснюється в строки та в розмірі, зазначеному в заяві та/або тарифах розрахунку сукупної вартості та реальної процентної ставки. Також, між Банком та відповідачем було укладено договір платіжної картки № 177825-МПК від 23.06.2018. Відповідно до п. 5.5.5 публічного договору за обслуговування рахунку та платіжної картки/карток та за інші послуги, що надаються банком клієнту за цим Договором про надання платіжної картки, Банк нараховує комісії та іншу плату в порядку і розмірах, передбачених тарифами Банку, діючими на дату здійснення операції по рахунку. Банк має право вносити зміни до тарифів банку в порядку зазначеному в п. 2.7 публічного договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач порушив зобов`язання, та станом на 26.08.2021 загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 033852,37 грн, з яких: 19264,48 грн заборгованість за кредитом, 3 грн заборгованість за відсотками, 11482,10 грн платежі за надані послуги: супроводження простроченої заборгованості, 3102,79 грн санкції за порушення строків погашення кредиту. Посилаючись на вищевказані обставини представник позивача просив суд задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, а також не скористався правом подачі відзиву на позов. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 23.06.2018 між АТ\~«АКБ\~«Конкорд»\~та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом надання підписаної позичальником заяви про приєднання до публічного договору комплексного обслуговування клієнтів фізичних осіб в АТ «АКБ «Конкорд» № 177825-МПК та акцептованої Банком про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 20\~204 грн строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 45 % річних. Також, 23.06.2018 між сторонами було укладено договір платіжної картки № 177825-МПК. 23.06.2018 відповідачем було отримано платіжну картку № [NUMBER] , про що свідчить письмова розписка клієнта. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України\~). Згідно із ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «АКБ\~«Конкорд»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. При ухваленні рішення, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за кредитним договором, станом на 26.08.2021 загальний розмір заборгованості становить 33852,37 грн, з яких: 19264,48 грн заборгованість за кредитом, 3 грн заборгованість за відсотками, 11482,10 грн платежі за надані послуги: супроводження простроченої заборгованості, 3102,79 грн санкції за порушення строків погашення кредиту, що підтверджено розрахунком. Крім того, надані позивачем виписки по рахунках кредиту вказують на отримання відповідачем платіжної картки, використання кредитних коштів та часткового погашення заборгованості, проте свої зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Виписка з банківського рахунку це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу, який містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5. Факт користування відповідачем кредитними коштами з використанням платіжного засобу не спростовано відповідачем належними доказами. Таким чином, доказом фактів: встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, користування відповідачем кредитними коштами\~є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів.\~ Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 456/3643/17 провадження № 61-9882 св20. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, чим порушено вимоги ст.ст. 1049,\~1048,\~1054 ЦК України. За таких обставин наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом 19264,48 грн, заборгованості за відсотками 3 грн, та санкції за порушення строків погашення кредиту 3102,79 грн, що разом складає 22370,27 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості по платі за супроводження простроченої заборгованості в розмірі 11482,10 грн, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості, посилався на публічний договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ\~«АКБ\~«Конкорд», паспорт споживчого кредиту Colden Dream, як невід`ємні частини укладеного між банком та відповідачем договору. Частина ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~визначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що у заяві про надання кредиту/кредитний договір № 177825-МПК від 23.06.2018, та в паспорті споживчого кредиту Colden Dream від 23.06.2018, які були підписані відповідачем, не містяться умови щодо зобов`язань позичальника по сплаті заборгованості за супроводження простроченої заборгованості, порядок та строки таких нарахувань. Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч.1\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно з пунктом 22 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.\~\~ Конституційний Суд України у рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22.11.1996 № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~від 11.07.2013 у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4\~ст. 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту. В даному випадку відсутні підстави вважати, що при укладенні кредитного договору з відповідачем позивач дотримався вимог, передбачених ч. 2\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Такі висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19), у постановах Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 229/1953/16-ц (провадження № 61-32390св18). Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом\~у розмірі\~19264,48 грн, заборгованості за відсотками 3 грн, санкцій за порушення строків погашення кредиту 3102,79 грн, що разом складає 22370,27 грн. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по платежам за надані послуги: супроводження простроченої заборгованості 3102,79 грн не ґрунтуються на умовах договору, а тому не підлягають задоволенню.\~\~ Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2021 рік, складала 2270 грн. З урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1500,05 грн (22370,27 х 2270 : 33852,37 = 1500,05). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved