Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

В жовтні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач вказала, що 08 травня 2012 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, в якому в них народився син [PERSON] , [INFO] .. Через різність поглядів на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, появи сварок, внаслідок яких вони стали чужими людьми, фактично з травня 2019 року вони припинили шлюбні стосунки. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2019 року по справі №686/16913/19 шлюб між ними розірвано. Оскільки після розірвання шлюбу, [PERSON] припинив утримувати свого сина, в червні 2019 року нею було ініційовано до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на дитину. Судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.07.2019 року по справі №686/17044/19 стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Їх син [PERSON] зареєстрований з нею у квартирі, яка належить їй на приватної власності за адресою: [ADDRESS] . Після розлучення, а саме починаючи з 2019 року, відповідач взагалі припинив приймати участь у вихованні свого сина [PERSON] , перестав цікавиться його життям, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на його фізичний розвиток, тобто тривалий час батько дитини ухиляється від виховання та утримання дитини, не сплачує аліменти на утримання сина тощо. Нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками проявляється в наступному. [PERSON] не цікавився навчальними успіхами потребами сина [PERSON] у навчанні в школі, не відвідував жодного разу батьківські збори та святкові ранки, навчанням та вихованням дитини в основному займається мама та дідусь. Також за весь період навчання [PERSON] у Хмельницькій дитячо-юнацькій спортивній школі №3 батько до школи не з`являвся, не приводив і не забирав дитину, не цікавився його успіхами. Вказана обставина свідчить про те, що [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток свого сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, а саме: не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти тощо. Згідно з висновком фахівця-психолога [PERSON] від 02.07.2021 року за результатами психологічного дослідження, [PERSON] не спілкуються з сином в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєні ним загальновизнаних норм моралі та не виявляють інтересу до його внутрішньо світу. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином свого батьківського обов`язку по утримання сина [PERSON] , навіть на підставі вищевказаного судового наказу про стягнення з останнього аліментів. В травні 2021 року він змусив її написати заяву в органи ДВС про розрахунок з нею по заборгованості, що претензій станом на дату заяви не мала, хоча аліменти від нього вона не отримувала взагалі і доказів сплати аліментів у нього немає. Вказане вбачається із розрахунку Головного державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заборгованості із сплати [PERSON] аліментів, згідно з яким станом на липень 2021 року у відповідача наявна заборгованість у розмір 7835,25грн., з травня 2021 року не сплачує аліменти взагалі. Дана обставина свідчить про байдужість відповідача навіть в утриманні свого сина фінансово. Медичним обстеженням та в разі необхідності - лікуванням сині [PERSON] займається виключно вона, [PERSON] взагалі не цікавиться станом здоров`я свого сина. 22 січня 2021 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , який є громадянином Республіки Болгарія, з яким вони проживають разом. Син [PERSON] більшість свого часу проводить з її теперішнім чоловіком, який фактично замінив його батька. Це проявляється у вихованні дитини, утриманні, спілкуванні, спільних відпочинках тощо. Згідно нотаріально посвідченої заява [PERSON] до компетентних органів ним надано дозвіл на виїзд дитини з нею за кордон. Відповідно до нотаріально посвідченої Декларації «Радикус Еоод» [PERSON] заявив, що забезпечуватиме утримання [PERSON] , [INFO] . Також позивач зазначила, що до шлюбу з [PERSON] , вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого у неї є ще один малолітній син [PERSON] , [INFO] . Нотаріально посвідченою заявою від 22 березня 2021 року, [PERSON] , як батько, надав згоду на виїзд [PERSON] з нею за межі України на постійне місце проживання до Республіки Болгарія. Дана обставина дає їй можливість виховувати своїх дітей [PERSON] та [PERSON] разом в новоствореній нею сім`ї, при цьому з можливістю виїхати на постійне місце проживання до Республіки Болгарія. Вона має вищу освіту за напрямком «Фінанси і кредит», наразі працює, має заощадження, а отже спроможна в повній мірі утримувати своїх дітей. До кримінальної відповідальності вона не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості не має, на обліках, як в наркологічному, так і психіатричного, не перебувала і не перебуває. Суду слід врахувати, що між нею та відповідачем в період шлюбу у присутності сина відбувалися постійні сварки, які як наслідок призвели до їх розлучення. Сварки зазвичай були побутові, які переростали в скандали зі сторони бувшого чоловіка, постійні приниження з його боку, як психологічного так і фізичного характеру, а при розмові про розлучення, погрожував, що в такому разі на неї десь впаде цегла, тощо. В 2020 році привіз сина [PERSON] всього побитого, на її питання Що сталося?», відповів, що [PERSON] так впав, син до цього часу його боїться. Беручи до уваги вищезазначене, для якнайкращих інтересів [PERSON] буде проживання його однією сім`єю з нею, її теперішнім чоловіком та його братиком. Вважає, що батьківство [PERSON] відносно сина [PERSON] має формальний характер, який жодним чином не відповідає меті створення сім`ї та інституту батьківства, не сприяє забезпеченню прав та інтересів дитини. За таких обставин, враховуючи необхідність забезпечення якнайкращих інтересів дитини, вона змушена звертатися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON] на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. При цьому вона впевнена, що задоволення позову і позбавлення відповідача його батьківських прав щодо їх неповнолітнього сина [PERSON] буде відповідати якнайкращим його інтересам. На підставі наведеного позивач просить: позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] ; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач суду також пояснила, що в них з відповідачем сімейне життя не склалося, чоловік ніколи не був зразковим батьком. Вихованням дітей займалась вона (гуртки, лікарі). Вона працювала і повністю забезпечувала дітей, оскільки відповідач не працював, дітьми не цікавився, а сварки закінчувалися фізичним насиллям. Вона до сих пір його боїться. Син після зустрічей з батьком приходив замкнутим, погано спав. Батько в телефонних розмовах кричить на нього. Після цього вони звернулись до психолога, висновки якого є в справі. Дитина немає ніяких відносин з батьком. Відповідач аліментів вчасно не сплачував та у нього була заборгованість. Діти в даний час отримали здорову сім`ю, її чоловік в усьому їм допомагає. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити з підстав, зазначених у позовній заяві, зазначивши, що між відповідачем та дитиною втрачено психоемоційний зв`язок, а висновок органу опіки та піклування не обґрунтований, наданий без заслуховування сторін та дитини. Орган опіки та піклування формально віднісся до даної справи. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, суду пояснив, що несплата аліментів не є підставою для позбавлення батьківських прав батька. Позивач не довела невиконання відповідачем батьківських обов`язків. Він надав дозвіл позивачці на вивіз дитини до бабусі в Італію до 01 вересня щоб не порушувати навчальний процес. Натомість позивачка забрала документи дитини з 4-ої школи щоб передати в Болгарію без дозволу батька. Батько звернувся до суду з позовами про повернення дитини та про визначення місця проживання дитини. Їздив в Болгарію щоб побачитись з сином, повідомив що не наближався до них, але мати смикнула дитину за руку і побігли, він не переслідував щоб не мати проблем. Отже, підстав для позбавлення батьківських прав відповідача не має. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала до суду висновок органу опіки та піклування, та заяву про розгляд справи їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08.05.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2019р. в справі №686/16913/19, яке набрало законної сили 27.12.2019 р. Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.07.2019 року по справі №686/17044/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30.08.2021р., виданого державним виконавцем Першого ВДВС у м.Хмельницькому ЦЗМУ МЮ (м.Хмельницький) станом на 30.08.2021р. заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 686/17044/19 на утримання сина [PERSON] , становила 7835,25грн. У зв`язку із наявністю заборгованості у [PERSON] по сплаті аліментів, головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м.Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Гураєвським М.М. у виконавчому провадженні ВП №59941012 27.09.2021р. було винесено постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за кордон за межі України, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю. Відповідно до квитанції АТ КБ «ПриватБанк» 21.10.2021 року [PERSON] сплатив на рахунок ДВС 18000грн. у ВП № 59941012 (аліментів). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.11.2021р., виданого державним виконавцем Першого ВДВС у м.Хмельницькому ЦЗМУ МЮ (м.Хмельницький) станом на 01.11.2021р. заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 686/17044/19 відсутня. [PERSON] : за трудовим договором з ФОП [PERSON] від 01.11.2021 року працює в нього менеджером з логістики; у власності має домогосподарство за адресою: [ADDRESS] , яке перебуває в іпотеці ЗАТ КБ «ПриватБанк» з 21.02.2008р. та на яке накладено арешт; на наркологічному та психіатричному обліках не перебував; в період з лютого 2017р. по листопад 2021р. періодично виїжджав закордон. Згідно характеристик від мешканців будинку по [ADDRESS] від 30.10.2021р. та характеристики ОСББ будинку «Франка55» від 29.10.2021р., за період проживання [PERSON] проявив себе як відповідальний, комунікабельний, доброзичливий, без шкідливих звичок. Охайно одягнений, не помічений у зловживанні алкоголю, завжди привітний та інтелігентний. Скарг нарікань від сусідів ніколи не надходило, громадський порядок не порушував. Родина проживала тихо та спокійно. Ставлення сім`ї доброзичливі, довірчі, без скандалів та сварок. [PERSON] має вищу освіту за напрямом підготовки «Фінанси і кредит», в 2012 році була зареєстрована як Фізична особа-підприємець, до кримінальної відповідальності не притягувалася, незанятої чи непогашеної судимості не має, на наркологічному обліку не перебувала і не перебуває. Згідно характеристики за місцем проживання від 27.11.2021 року [PERSON] характеризується, як привітна ввічлива, доброзичлива, відкрита до спілкування, з повагою ставиться до старших людей і подавала приклад дітям. Сина [PERSON] виховані, веселі, привітні, завжди гуляли з мамою або дідусем по мамі. Щоранку йшли до шкоди з мамою або дідусем, відвідували спортивні секції. В [PERSON] ніколи не було конфліктів з іншими мешканцями будинку, вона користується повагою серед сусідів, завжди вела здоровий спосіб життя, ніколи її не бачили в стані алкогольного сп`яніння та в сумнівних компаніях. 22.01.2021 року [PERSON] зареєструвала шлюб зі [PERSON] в м. Русе Республіка Болгарія. Останній Декларацією від 23.09.2021р. заявив, що забезпечуватиме утримання [PERSON] , [INFO] , впродовж усього терміну його перебування в Республіці Болгарії. [PERSON] : зареєстрований з матір`ю [PERSON] в належній їй квартирі за адресою: [ADDRESS] ; згідно заяви від 16.04.2021р. [PERSON] надала згоду щоб місце проживання [PERSON] було зареєстровано у її житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] ; з 01.09.2019р. по 05.08.2021р. навчався у Хмельницькому НВК №4. Мати учня [PERSON] регулярно відвідувала школу під час навчання, контактувала з класним керівником та брала активну участь у вихованні сина, приводила на навчання та забирала зі школи, відвідувала батьківські збори. Батько учня не цікавився навчальними успіхами та потребами сина у навчанні, не відвідував жодного разу батьківські збори та святкові ранки. Також [PERSON] відвідував Хмельницьку дитячо-юнацьку спортивну школу №3. Згідно характеристики тренера школи [PERSON] від 15.07.2021 року вказано, що [PERSON] відвідує школу вже 2 роки. В спортивну секцію привела його мати. Під час занять дитина проявляє гарну активність, старанно тренується, спілкується з іншими дітьми та показує гарні результати. На тренування його приводить і забирає мати або дідусь по маминій лінії. Мати завжди цікавиться своїм сином, як проходить його тренування, приймає участь у вирішенні питань щодо секції з іншими батьками. Має здоровий погляд на життя, займається також спортом і своїм прикладом прививає любов до спорту та здорового способу життя своїй дитині. Батько [PERSON] за весь період навчання до школи не з`являвся, не приводи і не забирав дитину, не цікавився його успіхами. Відповідно до листа Хмельницького міського центру первинної медико-санітарної допомоги №2 від 30.08.2021 року № 456/01-03 05.09.2018р. матір`ю [PERSON] , як законним представником неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , було укладено договір про медичне обслуговування (декларацію) з лікарем-педіатром [PERSON] . Відповідно до пояснень лікаря-педіатра [PERSON] , під час звернень за медичною допомогою до КП «ХМЦПМСД №2» неповнолітнього [PERSON] супроводжувала та опікувалась здоров`ям лише його матір, [PERSON] . 11.05.2021 року [PERSON] надав згоду та тимчасову поїздку за кордон та у зворотному напрямку до Республіка Польща, Італійської Республіки, Турецької Республіки та країн учасниць Шенгенської зони та Європейського союзу (крім Республіки Молдова, Республіка Болгарія, Румунія) в період з 11.05.2021р. по 01.09.2021р. своєму сину [PERSON] у супроводі його матері [PERSON] . Натомість 05.08.2021 року [PERSON] написала директору НВК №4 заяву про відрахування сина [PERSON] зі школи, у зв`язку з переводом до ЗОШ№6. Проте, згідно листа директора ЗОШ №6 від 05.10.2021р. документів на зарахування [PERSON] до Хмельницької СЗОШ №6 не надходило і останній до складу учнів 3-го класу не був зарахований. У 2021/2022 навчальному році [PERSON] навчався у 2-б класі Початкової школи ім.Ніколи Обретенова м.Русе Республіка Болгарія. 17.09.2021 року в ЄРДР зареєстровано за зверненням [PERSON] кримінальне провадження № 12021243000001775 по факту невиконання [PERSON] встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною. Згідно з висновком фахівця-психолога [PERSON] від 20 липня 2021 року: У [PERSON] психоемоційний стан характеризується позитивним, безконфліктним ставленням до себе; адекватно позитивною самооцінкою; відсутністю у дитини ознак депресивного стану та почуття неповноцінності; трохи мінливим характером; невпевненістю в собі; не вміння настояти на своєму; має високу ситуативну та особистісну тривожність; відсутність тенденції до досягнення власної мети. Найкраще [PERSON] ставиться до матері, до батька відношення нейтрально-негативне. Це пояснюється тим, що [PERSON] батько постійно за щось сварить і кричить на нього. Страхи й побоювання виникають у дитини через можливу ситуацію криків, образ і звинувачень з боку батька. Авторитетною особою для хлопчика є старший брат і мама. Яскравого бажання бачитися з батьком [PERSON] не виявляє. Це пояснюється тим, що він своїми діями призвів до того, що у [PERSON] почав формуватися дещо негативний образ, і цей образ далекий від позитивного, люблячого, захищаючого, доброго, мудрого образу «батька». Також він не цікавиться його життям і не підтримує достатнього для дитини контакту (із пояснень дитини вияснилось, що батько розмовляє тільки про «Що їв?», «Як школа?», Чому не звониш?», та проводить час залишаючи дитину на своїх батьків чи бере з собою, але при цьому вирішує свої справи). Під час проведення психологічного дослідження [PERSON] зауважив, що «конечно хочу жити з мамою, бо не хочу, щоб на мене сварилися», дане твердження підтверджено його малюнком і відповідями у анкеті «Батьки з погляду дітей». На запитання чи здатна дитина самостійно висловлювати свою думку, щодо власної прихильності до батьків? Встановлено, що так, дитина здатна самостійно висловлювати свою думку, щодо власної прихильності до кожного з батьків. Відповідно до висновку судово-психологічної консультації від 17.11.2022р. судового психолога [PERSON] , йдеться про дитину 9 років, яка деякий час тому відвідала психолога в Україні. Його стан характеризується підвищеним рівнем тривожності, неспокою та страху, які він намагається приховати своєю поведінкою. Цю консультацію проведено з метою підтвердити гіпотезу, що страх та пов`язані з ним переживання [PERSON] можуть стати «хронічними», якщо дитина постійно знаходиться в агресивному та загрозливому середовищі. На даний момент він почувається захищеним та в безпеці у стосунках зі своєю матір`ю та її чоловіком [PERSON] . Зважаючи на крихкий фізичний та емоційний вік [PERSON] , рекомендується уважно ставитися до нього, не піддавати стресовим ситуаціям, агресії та загрозливому середовищу, оскільки це може негативно вплинути на розвиток його психологічного стану та дорослішання в майбутньому. Згідно звіту директора Дирекції соціальної допомоги м.Русе від 23.01.2023р., з проведеної роботи з хлопчиком можна зробити висновок, що він не хоче повертатись назад: "Я не бачив як мій батько б`є маму, але вони постійно сварились між собою і мама постійно плакала". [PERSON] не відкидає можливості спілкування зі своїм батьком, але в Болгарії та в присутності своєї мами. Після двомісячної роботи з дитиною, психолог ЦОП при КСУДС повідомляє, що кожного разу повертаючись до теми, яка стосується батька, він реагує дуже чутливо - в нього здригається підборіддя та тремтять руки, він стримує сльози (при цьому каже "хлопчики не повинні плакати"), на короткий час замовкає та занурюється у поставлене питання. Після цього як змінюється тема розмови, [PERSON] знову посміхається, але внутрішньо має високий рівень тривожності та страху, над чим з ним працюють в соціальних послугах. Рішенням Софійського міського суду від 28.04.2023 року відхилено заяву [PERSON] про повернення дитини [PERSON] в Україну, як безпідставну. Згідно листа директора КСПДС м.Русе від 17.05.2023 року в травні 2023 року було проведено зустріч батька [PERSON] з сином в присутності психолога, хлопчик був радий побачити батька, та не був проти повторної зустрічі. Повторна зустріч відбулась 12.05.2023 року в присутності матері. Також у листі зазначено, що у своїй роботі у справах про батьківські конфлікти спеціалісти КСПДС керуються інтересами дитини та її правом, згідно ст.9 п.3 Конвенції ООН для того, щоб дитина підтримувала особисті стосунки та прямі контакти з обома батьками на регулярній основі, якщо це не суперечить її найкращим інтересам. Відповідно до висновку органу опіки та піклування №669/01-31 від 23.03.2022 року, орган опіки та піклування зробив висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] , за відсутності інформації та документів, які підтверджують: винну поведінку батька, свідоме нехтування батьківськими обов`язками, ухилення від виховання і утримання дитини; те що він є хронічним наркоманом або алкоголіком; немає документів щодо жорстокого поводження з дитиною чи про доведену вину в його діях, притягнення до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Вказаний висновок орган опіки та піклування погоджено рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 22.03.2022р. №151. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] ; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00030717289 від 13.05.2021р.; свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ; рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2019р. №686/16913/19; судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.07.2019 року по справі №686/17044/19; довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09.07.2021р. № Д-03-32882; копією технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] ; договором дарування від 24.12.2003 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.12.2003р. №2458169; свідоцтвом про укладення шлюбу № [NUMBER] від 22.01.2021р.; копією особової справи на учня НВК №4 [PERSON] ; довідками НВК №4 від 09.07.2021р. №357/01, від 31.08.2021р. №№ 420/01-30, 421/01-30; доповідною вчителя [PERSON] від 31.08.2021р.; характеристикою учня 3-Б класу [PERSON] ; заявою [PERSON] від 05.08.2021р. про відрахування сина з НВК №4; характеристикою тренера [PERSON] ; висновком фахівця [PERSON] від 20.07.2021р.; розрахунками заборгованості зі сплати аліментів від 30.08.2021р. та від 01.11.2021р.,виданими державним виконавцем Першого ВДВС у м.Хмельницькому ЦЗМУ МЮ (м.Хмельницький); листом Хмельницького міського центру первинної медико-санітарної допомоги №2 від 30.08.2021 року № 456/01-03; копією декларації №0001-1Х94-4А00 про вибір лікаря; заявою [PERSON] від 11.05.2021р.; заявами [PERSON] від 22.03.2021р., 05.09.2020р.; дипломом [PERSON] від 26.01.2012р. та Додатком до нього; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 18.03.2015р.; довідкою МВС серія ІІА №2014622; сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду серія РРТ №886577; заявою про реєстрацію актів цивільного стану від 16.04.2021р.; постановами головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м.Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Гураєвського М.М. від 27.09.2021р. у виконавчому провадженні ВП №59941012 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за кордон за межі України, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю; квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 21.10.2021 року про сплату [PERSON] аліментів; Витягом з ЄРДР від 17.09.2021р. щодо кримінального провадження № 12021243000001775; листом ЗОШ №6 від 05.10.2021р.; Трудовим договором від 01.11.2021р.; наказом-розпорядженням №1-К від 26.10.2021р.; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 11.01.2020р.; характеристикою від мешканців будинку по [ADDRESS] від 30.10.2021р.; характеристикою ОСББ «Франка55» від 29.10.2021р.; технічним паспортом на житловий будинок по [ADDRESS] ; витягом про реєстрацію права власності від 21.02.2008р. № 17829542; сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду серія РРТ №768650 від 28.10.2021р.; медичною довідкою про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 28.10.2021р.; листом Державної прикордонної служби України від 01.12.2021р. № 91-46729/0/15-21-Вих.; відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] ; характеристикою на [PERSON] за місцем проживання від 27.11.2021р.; службовою довідкою №47 від 21.09.2021р. початкової школи Н. Обретенова м.Русе; Декларацією [PERSON] від 23.09.2021р.; інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 17.12.2021р. № 291135477; висновком органу опіки та піклування №669/01-31 від 23.03.2022 року; рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 22.03.2022р. №151; результатами судово-психологічної консультації від 17.11.2022р.; звітом директора КСУДС від 20.01.2023р.; рішенням Софійського міського суду від 28.04.2023р.; інформацією директора КСПДС від 17.05.2023р. про контакти дитини з батьком. Свідок [PERSON] суду пояснила, що цю сім`ю вона знає з 2012 року, вихованням дітей займалась тільки матір [PERSON]. [PERSON] (батько) якось відсторонився, в більшості саме матір гуляла з дітьми, він був лише два рази з ними на прогулянці. Також був випадок коли він сварив дитину, був агресивний, вдарив. Після припинення спільного проживання він не допомагав дітям, не з`являвся, дитиною не цікавився, що їй відомо зі слів [PERSON] . Свідок [PERSON] (мати позивачки) суду пояснила, що вона працює закордоном, приїжджає 2-3 рази на рік. ЇЇ онук наляканий, він змінювався при появі батька, замикався. [PERSON] постійно кричав, говорив немає настрою і він роздратований. Він залякував дітей. Вона бачила в дитини синці, але онук сказав, що вдарився. Також був випадок, коли вони гуляли, та зять посадив онука самого на квадроцикл, той впав, а батько сміявся. Зять не працював, сидів на дивані і в комп`ютері. Вона давала їм кошти. Коли діти приїжджали до неї в Італію, то [PERSON] не хотів з батьком говорити по телефону, бо він його боявся. Спілкування як батька із сином у них не було, він не водив його ні до садочка, ні до школи, ні до лікарів. Зараз дитина психологічно розквітла, раніше такого не було. Батько приїжджав в [PERSON] і дуже налякав дитину, онук боявся, що батько його забере. Свідок [PERSON] (батько позивачки) суду пояснив, що коли зять дзвонив до онука, то той не хотів брати слухавку. Зять постійно до сина говорив образливі слова. Вони перестали проживати разом, зять після цього не допомагав, забезпечувала дітей донька. Свідок [PERSON] суду у письмових нотаріально засвідчених поясненнях від 04.08.2022 року зазначила, що знає сім`ю [PERSON] 12 років. [PERSON] є прекрасним батьком для своїх дітей, не вживає алкоголю, не має шкідливих звичок, є трудоголіком, активно приймав участь у фізичному та духовному розвитку своєї доньки та сина [PERSON] . Він завжди забезпечував свою сім`ю. [PERSON] завжди була на утриманні [PERSON] та завжди була незадоволена матеріальним станом. [PERSON] ніколи не працювала та була ігроманом, що і стало причиною конфліктів у сім`ї та подальшого її розпаду. [PERSON] (донька відповідача) у письмових нотаріально засвідчених поясненнях від 09.05.2023 року зазначила, що батько завжди був дбайливий до неї. Коли народився їх спільний син [PERSON] , все змінилось. [PERSON] постійно сиділа за комп`ютером і грала гру, при цьому попивала вино через те, що у неї була після родова депресія, вона займалась братом, міняла підгузки, годувала, купала і постійно з ним гуляла, так як батько був на роботі. Пізніше [PERSON] почала до неї погано відноситись і вона переїхала до бабусі з дідусем. ЇЇ дідусь та бабуся постійно забирали [PERSON] до себе, так як розуміли що дитині краще буде у них, ніж там де його мати випивала. У 2019 році її батько розлучився з [PERSON] через те, що вона знайшла собі іншого поки батько працював, щоб забезпечувати її і свою сім`ю. Батько постійно хотів взяти [PERSON] на вихідні, але при цьому часто чув відмову, оскільки у них нібито були інші плани. Також зазначила, що [PERSON] постійно спотворює і перекручує дійсні обставини щодо їх спільного проживання та участі її батька у вихованні своїх дітей. У поданому до суду звіті психолога зазначено про психологічне та фізичне насильство щодо своїх дітей, це є повною нісенітницею та спробою дискредитувати її батька в очах суду та його знайомих. Позбавлення батьківських прав її батька є неприпустимим, оскільки [PERSON] вивезла її брата за кордон та у встановлений строк не повернула. Батько усіма силами намагається повернути дитину в Україну і дати йому змогу спілкуватись з нею та бабусею, а також продовжувати навчання. Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Отже, ухилення від виконання своїх обов`язків із виховання дитини повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки, змінити її в кращу сторону не бажає, нехтуючи при цьому найкращими інтересами дитини, внаслідок чого її фізичний, психічний і моральний розвиток піддаються небезпеці. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а також що поведінка відповідача відносно сина [PERSON] має призвести до позбавлення його батьківських прав. Згідно з висновком органу опіки та піклування №669/01-31 від 23.03.2022 року, орган опіки та піклування зробив висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] , за відсутності інформації та документів, які підтверджують: винну поведінку батька, свідоме нехтування батьківськими обов`язками, ухилення від виховання і утримання дитини; те що він є хронічним наркоманом або алкоголіком; немає документів щодо жорстокого поводження з дитиною чи про доведену вину в його діях, притягнення до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування наданого органом опіка та піклування висновку та викладених у ньому обставин. З пояснень учасників судового процесу, досліджених доказів в судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу у сторін виникли неприязні відносини, що стало підставою для сімейних конфліктів, їх звернення до правоохоронних органів та до суду. Конфлікти в сім`ї мали місце і під час шлюбу подружжя. З наявних у справі висновків психологів вбачається, що такі відносини між батьками впливають на психоемоційний стан дитини. Позивач в 2021 році виїхала з дітьми з України у Болгарію, без згоди на то відповідача, де створила нову сім`ю, при цьому не сприяла участі батька у вихованні сина. В матеріалах справи відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у зв`язку із неналежним виконанням ним батьківських обов`язків з боку органів Національної поліції, органів опіки та піклування, суду, у тому числі притягнення до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (подруги та батьків позивачки) щодо відносин відповідача із сином, також достовірно не підтверджують наявність підстав для позбавлення батьківських прав. Притягнення відповідача до адміністративної відповідальності в 2017 році за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП (порушення громадського порядку), а також стягнення з нього за рішенням суду кредитної заборгованості не є підставами для позбавлення його батьківських прав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в цій справі позивач не довела необхідності застосування до відповідача такої крайньої санкції як позбавлення батьківських прав (розриву кровного споріднення) та позитивного впливу від застосування цієї санкції на неповнолітню дитину. Разом з тим, також встановлено, що відповідач бажає спілкуватись із дитиною, приїжджав до дитини в іншу країну (Болгарію), де було проведено зустріч з дитиною за участю психолога, сплачує аліменти на утримання дитини, погасив борг по аліментах. Враховуючи вищевикладене, обставини справи, захист інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав, слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed