Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

23.03.2023 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, в якій позивач просять суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом своєї бабці [PERSON] , яка помела [INFO] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті його бабці входить житловий будинок [ADDRESS] , в яке входить будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті. Проте, через відмову державного нотаріусу у вчиненні нотаріальних дій змушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 27.03.2023 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 03.05.2023 справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду його представник - адвокат Мельник Л.І. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області в судове засідання також не з`явився, однак на адресу суду надіслав листа № 980/03-15 від 04.05.2023, в якому просить розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечує. За таких обставин суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 15.10.2021 Прибужанівським старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №53 (а.с.6). Згідно витягу з погосподарської книги №53 від 16.02.2023 виданої Прибужанівським старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, про те, що [PERSON] була головою колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] , яка прописана і проживала одна (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 30.01.1990, будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (а.с.10). На випадок своєї смерті, [PERSON] 13.10.2021 склала та підписала заповіт, який посвідчено Прибужанівським старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області. Згідно з цим заповітом, вона заповіла своєму онукові [PERSON] все належне їй майно (а.с.9). Разом з тим, як видно з довідки №154 від 14.06.2023 виданої Прибужанівським старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з онуком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказане також підтверджується відповіддю на запит суду Кам`янка-Бузької міської ради №1296/03-15 від 13.06.2023. Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 16.02.2023 приватним нотаріусом Львівського РНО Робак Л.А. йому було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки пропущено строк для прийняття спадщини (а.с. 8). Відтак суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного кодексу України. Підставою даного позову є те, що позивач будучи мобілізованим, який проходить службу в лавах Збройних сил України пропустив строк через пропущений термін на прийняття спадщини, а тому позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно зі ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До складу спадщини, як визначено ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановив суд, позивач є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] . Водночас, з наданих позивачем письмових доказів, суд встановив, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] відноситься право спадкодавця на житловий будинок, який згідно виписки з погосподарської книги відносився до типу колгоспний двір, головою якого була [PERSON] , який залишився неохоплений спадщиною. У Постанові Верховного Суду України N 20 від 22.12.1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Так як судом встановлено, що покійна [PERSON] була головою і єдиним членом колгоспного двору станом на 15.04.1991р., а тому вона була власником цього майна, яке на даний час повинно перейти до позивача як її спадкоємця. Також суд враховує наявність у позивача перешкод у оформленні своїх спадкових прав, що підтверджується відмовою нотаріуса у вчиненні відповідної нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстав пропуску строку для прийняття спадщини. Проте, судовим розглядом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем до майна [PERSON] проживав з нею на момент смерті, що доводиться даними органу місцевого самоврядування від 12.06.2023. Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи те, що позивач довів в суді факт його постійного проживання зі спадкодавцем, то суд дійшов висновку, що спадщину він прийняв. А тому посилання нотаріуса на пропущенний строк прийняття спадщини є безпідставні. Проте, на переконання суду позивач навіть за таких умов позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкове майно, а саме будинковолодіння в [ADDRESS] , належить до колгоспного двору і відомості про таке відсутні в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно. Як вказано у п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. У зв`язку з цим, позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом майна [PERSON] , позбавлений в позасудовому порядку права на оформлення своїх спадкових прав і підставно звернувся до суду з даним позовом. Позивачем доведено, що спірне спадкове майно дійсно належало померлій [PERSON] , яка в свою чергу за життя заповіла все своє майно [PERSON] , позивачу у справі, а тому, вимоги позивача підлягають до задоволення повністю.

Outcome: approved