Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Позивачем, 18.04.2023 року, до суду подано відповідну позовну заяву. Позивач просить суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Харків, разом із ним, батьком - [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що він перебуває у шлюбі із відповідачкою, від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] проживає та зареєстрований разом із ним по [ADDRESS] , він самостійне несе всі витрати на його утримання. Його дружина через онкологічну хворобу матері була вимушена виїхати за межі країни, неодноразово в`їжджала та виїжджала починаючи з 2018 року до РФ, мешкала з матір`ю, доглядала її, а потім в 2019 році дізналась про своє онкологічне захворювання та фактично залишилась проживати в РФ, де проходить лікування, отримала громадянство, оформила групу інвалідності, зареєструвалась. Неодноразово хотіла перевезти сина [PERSON] до себе, але він не бажає мешкати в РФ, хоче проживати саме в Україні, з ним. Він разом із сином, фактично як ВПО тимчасово проживає в с.Старовірівка, Ново-Водолазського району Харківської області, як в більш безпечному місці. Зазначав, що і він, і син, є громадянами України, мають постійне місце реєстрації та проживання, син має в 3-кімнатній квартирі окрему кімнату, обладнану усім необхідним, з усіма зручностями, рідні мешкають в Україні, дитина перебуває на його повному утриманні, навчається дистанційно, доступ матері до дитини не був обмежений і до війни, вважав, що наразі дитині перебувати із матір`ю небезпечно, весь цей час дитиною опікується саме він, працює, несе всю відповідальність за дитину з 2018 року, займається його вихованням. З метою забезпечення реалізації прав дитини, просив визначити місце проживання сина з ним. Позивачем подано до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримані, просив позов задовольнити, провести розгляд справи за його відсутності. Відповідачкою подано до суду заяву від 18.05.2023 року, в якій зазначила, що з матеріалами справи ознайомлена, дає згоду на позитивне рішення. Представником Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради подано до суду висновок щодо розв`язання спору. В судове засідання сторони не з`явились, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, враховуючи подані заяви сторонами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Позивач у справі, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , що підтверджується копією паспорту та довідки. Як внутрішньо переміщена особа зареєстрований в [ADDRESS] . Відповідачка у справі, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , що підтверджується копією паспорту та довідки. Батьками відповідачки є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з копій виписок з медичної картки стаціонарного хворого, [PERSON] , що проживала по [ADDRESS] , з 2017 року перебувала на обліку лікаря онколога, проводились хірургічні втручання, курси паліативної ПХТ, [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до копій медичної документації на ім`я [PERSON] , вбачається, що в травні 2019 року їй було встановлено клінічний діагноз меланома шкіри, вона проходила неодноразові консультації, хірургічні втручання, в 2022 році спостерігається метаболічна ремісія, встановлено 2 групу інвалідності. Також, відповідачкою отримано громадянство РФ, отримано реєстрацію місяця свого проживання по [ADDRESS] , про що свідчать надана копія паспорту, довідки бюро МСЕ. Сторони у справі перебувають у шлюбі з 07.12.1996 року, що зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова, актовий запис №539, що підтверджується відповідною копією свідоцтва. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до даних Реєстру територіальної громади міста Харкова дитина [PERSON] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 16.09.2010 року. В квартирі також зареєстровані сторони у справі та [PERSON] , [INFO] . Як внутрішньо переміщена особа [PERSON] зареєстрований разом із батьком в [ADDRESS] . Відповідно до ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Дитина сторін є малолітньою, що не досягла на момент розгляду справи 14 років. Згідно з положеннями частини першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до положень частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з частиною шостою статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Департаментом служб у справах дітей було надано висновок від 02.06.2023 року за №200, щодо доцільності визначення місця проживання дитини із позивачем. При цьому, у висновку зазначалось, що сторони перебувають у шлюбі, з пояснень батька дитини мати дитини з 2019 року страждала на тяжке захворювання, тому виїхала на лікування до РФ, де мешкають її родичі, з того часу дитина залишилась проживати з ним, в квартирі створені всі належні житлово-побутові умови, він працює та має самостійний дохід, виконує свої батьківські обов`язки. Мати дитини є громадянкою РФ, відомостей про фактичне місце проживання, роботи, зарплату, характеристики, медичні довідки до Департаменту не надавала, із скаргами та заявами не зверталась. В ході співбесіди з малолітнім [PERSON] , останній пояснив, що хоче мешкати з батьком, підтвердив, що мати тривалий час мешкає в РФ, та зрідка зв`язується з ним по телефону. Враховуючи зміст прийнятого висновку, обсяг досліджених обставин, суд з ним повністю погоджується. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 12.02.2020 року по справі №461/3144/17, провадження №61-21215св19, вирішальним у справах про визначення місця проживання дитини є визначення місця проживання з кимось із батьків, а не сама адреса зазначеного місця, оскільки особа має право змінювати постійне місце проживання на свій розсуд. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Наведене узгоджується з правовим висновком викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц. Тобто, малолітня дитина залишається зареєстрованою у квартирі з батьком, відповідачка перебуває за межами країни, з метою отримання тривалого лікування, та отриманням нею громадянства іншої держави, малолітня дитина висловила своє бажання проживати саме в Україні з батьком, який в повному обсязі здійснює догляд та несе витрати на дитину. Суд вважає, що визначення місця проживання дитини з батьком, з урахуванням обставин справи, хвороби матері, відсутності її тривалий час в країні, здійснення піклування дитиною саме батьком, буде відповідати максимально інтересам дитини та не буде порушувати прав обох батьків. Тому, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved