Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 28.04.2023 позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб зареєстрований 28.04.2015 між ним та [PERSON] у відділі ДРАЦС по м. Коломия РС Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за №150. Малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю. Також просить стягнути на його користь витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.04.2015 між сторонами укладено шлюб, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що у березні 2022 року у зв`язку з воєнними діями на території України та частими повітряними тривогами його дружина разом з малолітнім сином виїхали в Республіку Польща, де перебувала до червня 2023 року. При приїзді відповідача додому з`ясувалося, що в Республіці Польща вона познайомилася з іншим чоловіком, з яким зраджувала йому у подружній вірності і у зв`язку з чим у їхній сім`ї виникли конфлікти, в результаті яких його дружина 30.01.2023 разом з сином виїхали за кордон, де, як він дізнався з телефонної розмови з останньою, продовжила відносини з вказаним чоловіком, з яким на даний час проживає в Німеччині. Вважає, що їхня сім`я фактично розпалися. Надії на відновлення гармонійних сімейних відносин між ними немає. При таких обставинах вважає, що зберігати шлюб недоцільно і його слід розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Оскільки їхній син на даний час проживає з відповідачем за кордоном, то він погоджується з тим, щоб суд визначив місце проживання дитини разом з матір`ю. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавала. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 23.05.2023. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Таким чином, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON] , оскільки остання була належним чином повідомлена про судове засідання, однак до суду не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв та клопотань у зв`язку з судовим розглядом не подавала. Суд, розглянувши заяву позивача, постановив: розглядати справу у відсутність сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Із свідоцтва про шлюб від 26.04.2023 серія [NUMBER] , виданого Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що 28.04.2015 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що складено актовий запис №150. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу народився [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 26.04.2023 серії [NUMBER] , видане Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №14). Батьками дитини вказані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Згідно довідки №134, виданої 27.04.2023 Матеївецькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані також відповідач [PERSON] та їхній малолітній син [PERSON] V. Оцінка Суду. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 109\~цього Кодексу (ч. 2 ст. 105 СК України). Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із\~Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, позицію позивача при розгляді заявлених вимог, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Оцінюючи вимогу позивача про залишення малолітньої дитини проживати з відповідачем суд зазначає таке. Відповідно до висновків Верховного Суду у Постанові від 15.01.2020 (справа №200/952/18, провадження №61-14859св19) за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким з батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. В разі наявності такого спору між батьками суд має роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Також з врахуванням вищенаведеного, виходячи з тієї обставини, що вимогу про розірвання шлюбу заявлено саме [PERSON] , тому позивач в даному випадку фактично не наділений правом вимоги щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю, за відсутності обставин, які б свідчили про наявність спору, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині в задоволенні заявлених вимог, роз`яснивши сторонам право на звернення до суду з позовною заявою про визначення місця проживання неповнолітньої дитини у разі виникнення спору. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України\~передбачено,\~що\~судовий\~збір\~покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь позивача 1073,60 гривні в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial