Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулися [PERSON] , [PERSON] , за участю заінтересованої особи: [PERSON] про видачу обмежувального припису. Заява мотивована тим, що заявник [PERSON] та заінтересовано особа [PERSON] незначний час жили разом без реєстрації шлюбу. У березні 2023 року вони припинили відносини, оскільки [PERSON] стала дивно себе поводити, та пізніше йому стало відомо, що вона має психічне захворювання. Після прпинення відносин [PERSON] почала систематично проявляти безпідставну агресію, цькування, погрожування, здійснює психодогічний тиск, виражається нецензурною лайкою. Крім того, [PERSON] неодноразово приїжджала у пізній час за адресою проживання заявника та вчиняла сварку, на виклики поліції не реагує. Таким чином, заявники просили суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] що мешкає за адресою: [ADDRESS] на строк у 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав, а саме: заборонити [PERSON] наближатися та перебувати на території земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , заборонити [PERSON] особисто та через третіх осіб розшукувати [PERSON] , заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з [PERSON] , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою суду від 23.06.2023 року заяву прийнято до розгляду у порядку окремого провадження. У судове засідання заявники [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Заінтересованова особа [PERSON] також в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно\~до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, передбачені ч. 2 ст. 26\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому\~насильству». Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3 ст. 26\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Суд звертає увагу, що заявниками не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно них. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року в справі № 363/3496/18 (провадження № 61-4830св19), 26 вересня 2019 року в справі № 452/317/19-ц (провадження № 61-12915св19), від 17 червня 2020 року в справі № 509/2131/18 (провадження № 61-271св19), від 23 грудня 2020 року в справі № 753/17743/19 (провадження № 61-23053св19), від 24 лютого 2021 року в справі № 570/2528/20 (провадження № 61-16103св20), від 03 листопада 2021 року у справі № 752/10604/19 (провадження № 61-3604св21), від 17 листопада 2021 року у справі № 755/937/21 (провадження № 61-7884св21). Таким чином, звернувшись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявники не надали беззаперечних доказів на підтвердження вчинення [PERSON] систематичного домашнього насильства стосовно них у розумінні\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Також судом наразі не встановлено вірогідність настання ризиків вчинення насильства у майбутньому, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення. Суд, оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищезазначене, прийшов до висновку про відсутність підстав для видачі обмежувального припису. Факти щодо вчинення [PERSON] систематичного домашнього насильства відносно [PERSON] та [PERSON] викладені в заяві, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. У відповідності до ч. 3 ст. 3505\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом\~справи\~про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed