Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

[PERSON] , через представника адвоката Васильця Сергія Олексійовича, звернулась до суду з позовною заявою до Лебединської міської ради Сумської області, у якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] (помер [INFO] ), на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території колишньої Маловисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області (нині Лебединської міської територіальної громади Сумської області) площею 0,8710 га кадастровий номер 5922985800:04:001:0693 та площею 0,1751 га, кадастровий номер 5922985800:04:001:0335. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька залишилось спадкове майно, в тому числі земельні ділянки кадастровий номер 5922985800:04:001:0693 площею 0,8710 га та 5922985800:04:001:0335 площею 0,1751 га. За життя [PERSON] склав заповіт від 05.04.2006, яким усе належне йому майно заповідав [PERSON] . У вересні 2022 року позивач звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак постановою від 21.09.2022 державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій, оскільки підпис посадової особи, яка посвідчувала заповіт від імені [PERSON] , не скріплено печаткою. Зазначені обставини були встановлені рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 07.02.2023 по справі № 950/2066/22. Зазначеним рішенням за [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку площею 3,97 га, яка розташована на території Маловисторопської сільської ради Сумського району, Сумської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, після ухвалення рішення по справі позивач дізналась про наявність державного акту від 20.12.2002 Р1 № 558440, відповідно до якого спадкодавцю також належали земельні ділянки площею 0,8710 га 0,1751 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території колишньої Маловисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області. Враховуючи дефект заповіту, встановлений рішенням суду, позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом. Ухвалою від 20.04.2023 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 11.05.2023 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились. Представник позивача надіслав до суду заяву у якій справу просив розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (при народженні прізвище « [PERSON] ») (а.с. 7). 08.07.1989 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 14). При цьому, рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 07.02.2023 по справі № 950/2066/22 судом встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт, який 05.04.2006 посвідчено секретарем виконкому Маловисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області Редько Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 41. Згідно із змістом заповіту [PERSON] , [INFO] , на випадок смерті усе своє майно, що буде йому належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповів [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою від 21.09.2022 нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що заповіт від імені померлого [PERSON] посвідчений секретарем виконкому Маловисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області Редько Л.В. за реєстровим № 41, в якому підпис посадової особи не скріплено печаткою. Вказаним вище рішенням суду за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 3,97 га, яка розташована на території Маловисторопської сільської ради Сумського району, Сумської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Рішення набрало законної сили 20.03.2023 (а.с. 16-17). Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з копією державного акту від 20.12.2002 Серії Р1 № 558060, виданого Маловисторопською сільською радою Лебединського району Сумської області, [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 3,97 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Маловисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області (а.с. 9). Крім того, відповідно до копії державного акту від 20.12.2002 Серії Р1 № 558440, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,05 га, цільове призначення для особистого селянського господарства (а.с. 10). З інформації із Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, вбачається, що земельні ділянки площею 0,1751 га кадастровий номер 5922985800:04:001:0335 (а.с. 12) та кадастровий номер 5922985800:04:001:0693 площею 0,8710 га (а.с. 13) зареєстровані на праві власності за [PERSON] (а.с. 46-47). Згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав, право власності на земельну ділянку площею 0,1751 га, кадастровий номер 5922985800:04:001:0335 зареєстровано за [PERSON] (а.с. 49). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За заявою позивача заведено спадкову справу № 55/2022 від 19.07.2022 (а.с. 29). За ч. 1 ст. 1233 заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Склавши заповіт від 05.04.2006, [PERSON] заповів своє майно [PERSON] , [INFO] , тобто розпорядився своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В даному випадку нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з недоліками заповіту, поданого позивачем. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що також встановлено рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 07.02.2023 по справі № 950/2066/22, суд в межах даної справи вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно у зв`язку із чим позовні вимоги останньої підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved