Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

З позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №2798705 від 04.08.2020 у розмірі 30545,41 гривень до суду звернувся ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Позов мотивований тим, що між відповідачем та ТОВ «Мілоан» існують кредитні зобов`язання на підставі договору №2798705 від 04.08.2020, на умовах якого [PERSON] отримала від ТОВ «Мілоан» грошові кошти на відповідних умовах та строках їх повернення. ТОВ «Мілоан» виконало умови з надання кредитних коштів, а відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання з їх повернення, у зв`язку з чим у відповідача утворилась кредитна заборгованість, розмір якої становить 30545,41 гривень, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 7380,00 грн., прострочена заборгованість за комісією 749,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам 20541,41 грн. На підставі договору відступлення прав вимоги №57-МЛ від 24.12.2020 ТОВ «ФК «Кредит Капітал» є правонаступником позикодавця, до якого на підставі зазначеного договору перейшло право вимого кредитної заборгованості за кредитним договором №2798705 від 04.08.2020. Позивач звертався до позичальника з письмовою вимогою щодо повернення кредитних коштів, яка залишилась боржником проігнорована. Невиконання позичальником зобов`язань з повернення кредитних коштів зумовило звернення позивача до суду з дійсним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О. Ухвалою суду від 24.02.23 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 27.03.2023 року за клопотанням позивача з АТ КБ «Приватбанк» витребувано відомості щодо перерахування ( надходження) 04.08.2020 року на рахунок ( картковий рахунок [NUMBER] ) відкритий на ім`я [PERSON] (ІПН [NUMBER] [ADDRESS] ) коштів за Кредитним договором №2798705, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» (платіжне доручення від 04.08.2020 №24931568), відповідь на яку надано 09.05.2023 року. До судового засідання представником позивача надано заяву про можливість розгляду справи за відсутністю представника позивача, в якій позовні вимоги підтримано та зазначено про можливість постановлення заочного рішення суду в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена належнми чином, причини неявки суду невідомі. Від відповідача відзив на позов не надходив. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з наступних підстав. Так суд встановив наступне. 04.08.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 2798705, згідно з умовами якого відповідач отримав 10 700 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений Відповідачем 19.08.2020 року. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. Пункт 7.1. Кредитного договору № 2798705 від 04.08.2020 року визначає, що Цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Підтвердженням добровільного укладення Позивачем даного Договору підтверджує Анкета Позичальника від 04.08.2020 року, що заповнена Позивачем. В анкеті заяві зазначено, що позичальник згоден з умовами, та Правилами надання банківських послуг, та згодна з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, на підставі ст. 634 ЦК України, та що позичальник ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором . Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, що підтверджується Платіжним дорученням № 24931568 від 04.08.2020 року. Частина 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч. з ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Так, відповідно до положення ЗУ «Про електронну комерцію», на правовідносини стосовно кредитного договору № 2798705 від 04.08.2020 року поширюється дія цього закону. Частина 3 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У пункті 9.1. кредитного договору № 2798705 від 04.08.2020 року, сторони домовились про те, що цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором, що містить істотні умови, укладений у порядку, спосіб а формі, що відповідає вимогам законодавства. Визнання недійним, неукладеним, нікчемним будь-якого додатку, документу, що є частиною цього договору або окремих умов цього договору не має наслідком недійсність, нікчемність або неукладеність цього кредитного договору (індивідуальна частина) в цілому і сторони підтверджують, що уклали б цей кредитний договір індивідуальна частина) і без включення до нього умов, що визнані недійними, нікчемними, неукладеними. Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Сума заборгованості Відповідача становить 30545 грн. 41 коп.,з них:прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 7 380 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить - 749 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам становить - 20 541.41 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить - 0,00 грн. Відповідно до ст. 514 ЦК України - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 24.12.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Канітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимог №57-МЛ від 24.12.2020 р., відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 2798705 від 04.08.2020 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , про що свідчить Витяг з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №57-МЛ від 24.12.2020 р. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 2798705 від 04.08.2020 року було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №57-МЛ від 24.12.2020 р. Суд приймає до уваги той факт, що позивач звертався до позичальника з вимогою про повернення позичених коштів, яка залишилась відповідачем проігнорована. На час розгляду справи в суді відповідач не подав доказів повного виконання ним кредитного зобов`язання. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України і не виконав належним чином умов кредитного договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитом є обгрунтованими та позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем, що складає сплачена сума судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved