Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Звертаючись до суду, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що вона, [INFO] , є рідною сестрою дитини - [PERSON] , [INFO] . Її рідна мати - [PERSON] , [INFO] , мала трьох дітей, включаючи її, однак всі діти були народжені від різних чоловіків. Вона, найстарша сестра, її середній брат - [PERSON] , [INFO] , та наймолодший брат - [PERSON] , [INFO] . В 2009 році її мати зареєструвала шлюб із громадянином Республіки Молдова, відповідачем у справі - [PERSON] , який став проживати разом із ними, і в 2014 році у них народився її молодший брат [PERSON] . Незадовго до початку воєнних дій на території України, відповідач поїхав із родини, покинувши дружину та дитину і більше до родини не повертався, а мати стала проживати разом із дітьми за адресою [ADDRESS] . Через хворобу життя її матері обірвалось і [INFO] вона померла. Після смерті матері вона, разом зі своєю дитиною та двома неповнолітніми братами, залишились проживати разом однією сім`єю. Зв`язавшись із батьком молодшого брата, відповідачем у справі, вона повідомила останньому, що його дружина, [PERSON] , померла, і йому необхідно приїхати та оформити на себе опікунство, інакше дітей заберуть до дитячого будинку, однак, останній відповів, що йому байдуже на долю свого сина, він не збирається приїздити в Україну, і взагалі у нього вже з`явилася нова сім`я. Звернувшись до Служби у справах дітей щодо тимчасового перебування дітей в сім`ї позивача, було видано Наказ №10Т/02-37 від 14.03.2023 року про залишення тимчасово проживати в сімі`ї позивача малолітніх дітей: [PERSON] , 2008 року народження, та [PERSON] , 2014 року народження. Трохи пізніше вона звернувшись знову до Служби у справах дітей з приводу оформлення опікунства щодо малолітнього брата [PERSON] , та отримала відповідь про неможливість призначення її опікуном, оскільки юридично, в Свідоцтві про народження дитини, зазначено батьком відповідача, а у Служби відомості щодо останнього відсутні, рекомендовано звернутися до суду. Її брат, [PERSON] , 2014 року народження, на даний час проживає разом з нею, перебуває на її повному утриманні. Батько дитини, відповідач у справі, покинув територію України більше року тому, і повертатися не збирається, життям сина взагалі не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає жодної. На даний час вона, її донька, та двоє її молодших братів зареєстровані та проживають за однією адресою: [ADDRESS] . Саме вона опікується здоров`ям та навчанням молодшого брата [PERSON] . Так як звернення до лікарні, до школи, до інших органів влади або місцевого самоврядування з питань виховання та підтримання нормальної життєдіяльності дитини, потребує безпосередньої участі батьків дитини, вона, не маючи іншого способу захисту порушеного права дитини, вимушена звернутись до суду щодо позбавлення батьківських прав відповідача та призначення її опікуном. На підставі викладеного позивачка просить суд: позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , громадянина Республіки Молдова, місце народження Республіки Молдова м. Кишинів, по відношенню його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , місце народження Україна, Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ; встановити опіку над [PERSON] , [INFO] і призначити її - [PERSON] , [INFO] , опікуном брата [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, її представником надано суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі, з урахуванням найкращих інтересів дитини. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9, 10 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик та через оголошення на сайті. Відповідно до ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, при цьому приймає до уваги такі обставини. У судовому засіданні встановлено наступне. Свідоцтвом про народження [PERSON] , який народився [INFO] підтверджується той факт, що його батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Реєстрація актового запису про народження [PERSON] , [INFO] вчинена Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 222 від 08 травня 2014 року (ар.с.9). Відповідно свідоцтва про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] , (ар.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 24 липня 2009 року, [PERSON] та [PERSON] 24 липня 2009 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 412, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (ар.с.8). Цим підтверджується той факт, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрою та братом. Відповідно до копії свідоцтва про смерть (ар.с.10) [PERSON] померла [INFO] . Позивачка [PERSON] займається вихованням і розвитком братів [PERSON] та [PERSON] , які навчаються в Комунальному закладі «Ліцей № 24» Кам`янської міської ради. Діти знаходяться під наглядом та вихованням [PERSON] , що підтверджуються довідкою, виданою КЗ «Ліцей № 24» КМР (ар.с.15). Відповідно до довідки №001221672 про склад сім`ї, виданої 20 березня 2023 року ТОВ «Абонент ХХІ» за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (ар.с.11). Відповідно до Наказу №10Т/02-37 від 14.03.2023 року Служби у справах дітей Кам`янської міської ради Дніпропетровської області неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] залишено в сім`ї гр. [PERSON] (ар.с.13). Відповідно до висновку № 8-20/330 від 12.06.2023 року виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та подання № 8-20/343 від 16.06.2023 року виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про доцільність призначення [PERSON] опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , зазначено, що враховуючи інтереси малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради від 08 червня 2023 року орган опіки та піклування Кам`янської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та призначення опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] (ар.с. 40-42). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов`язок перед дітьми. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16). Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про дитину, не створив належних умов для її виховання та розвитку, не забезпечує сина матеріально та взагалі самоусунувся від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого малолітнього сина, оскільки не піклується про його фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для його виховання та взагалі вже тривалий час не бачився з сином. Згідно ч. 4 ст. 167 Сімейного кодексу України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч.З ст.60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи ст. 182 Сімейного кодексу України, що відповідач є працездатним, тобто може працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає вимоги позивачки про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини такими, що підлягають задоволенню. Відповідач у справі ні відзиву, ні заперечень проти позову не надав, за таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved