Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суд із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Дубриничі Перечинського району Закарпатської області, була її матір`ю, а також факт, що Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК № 022215, виданий [PERSON] , яка мешкає у [ADDRESS] , Дубриницькою сільською Радою народних депутатів 23 січня 1998 року на підставі рішення 9 сесії ХХІІ скликання Дубриницької сільської Ради народних депутатів від 12 вересня 1997 року, про передачу їй у приватну власність земельних ділянок площею 0,38 га для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, належав її матері [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Дубриничі Перечинського району Закарпатської області. Свої вимоги мотивує тим, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 13 грудня 2000 року, її прізвище, ім`я та по батькові значиться « [PERSON] ». Так само її ім`я та по батькові « [PERSON] », дата народження « [INFO] » і місце народження «село Дубриничі Перечинського району Закарпатської області» значаться і в інших документах, а саме свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому повторно 05 квітня 2023 року Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00011756254, сформованим 13 лютого 2013 року, та свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 08 грудня 1991 року. Зазначає, що [INFO] в с. Дубриничі Перечинського району Закарпатської області померла її мати [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11 жовтня 2016 року, спадковим майном за якою є, зокрема, земельні ділянки, які належали їй згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК № 022215, виданого Дубриницькою сільською Радою народних депутатів 23 січня 1998 року на підставі рішення 9 сесії ХХІІ скликання Дубриницької сільської Ради народних депутатів від 12 вересня 1997 року. Спадкодавець, яка постійно до смерті проживала у будинку [ADDRESS] , заповіту не залишила, однак вона прийняла спадщину за матір`ю, так як подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті матері, після чого нотаріусом заведена спадкова справа, що стверджується, зокрема, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47297380 від 01 квітня 2017 року про реєстрацію спадкової справи №11/2017. Крім неї, спадкоємцями за законом першої черги є її рідні сестри [PERSON] та [PERSON] . Однак останні спадщину за матір`ю не прийняли, так як на час відкриття спадщини не проживали разом з покійною та не подали нотаріусу відповідних заяв про прийняття спадщини. На даний час вона бажає оформити спадкування та отримати свідоцтво про право на спадщину на належне матері майно, однак розбіжності у документах створюють їй у цьому перешкоди. Так, у свідоцтві про смерть матері прізвище вказано « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про народження, виданому повторно, прізвище її (заявника) та батьків вказано « [PERSON] ». Для внесення змін у вказаний актовий запис про народження № 45 від 19 грудня 1957 року вона зверталась до Перечинського відділу ДРАЦС, однак висновком від 05 квітня 2023 року їй відмовлено у виправленні прізвища дитини та батьків з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Те, що [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Дубриничі Перечинського району Закарпатської області, була її матір`ю, вбачається також з довідки № 294 від 02 травня 2023 року, виданої виконкомом Дубриницької сільської ради. Крім цього, у Державному акті на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК № 022215 прізвище матері вказано « [PERSON] », а не « [PERSON] », як зазначено у паспорті громадянина України та у свідоцтві про смерть. Те, що вказаний державний акт належав її матері стверджується відомостями у самому документі, де вказано, що такий виданий [PERSON] , яка мешкає в [ADDRESS] , тобто за адресою, де мати постійно проживала до самої смерті. Рішенням № 79 виконавчого комітету Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області від 25 жовтня 2011 року також стверджується, що забудівником та власником індивідуального житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , була саме [PERSON] , [INFO] . Оскільки вказані розбіжності створюють їй перешкоди у оформленні спадкування, тому просить заяву задовольнити.\~\~\~\~\~ У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву, у якій просила справу розглянути у її відсутності та задовольнити її заяву. Представник Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області як заінтересованої особи [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [INFO] у селі Дубриничі Перечинського району Закарпатської області у віці 92 роки померла [PERSON] , про що 11 жовтня 2016 року виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис № 19 (а. с. 9). Згідно довідки виконкому Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за № 294 від 02 травня 2023 року, виданої [PERSON] , [INFO] , згідно погосподарської книги № 8 на 2016-2020 роки та номера об`єкта господарського обліку 641, її мати [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а/з № 19 від 11 жовтня 2016 року) була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12). Із заяви [PERSON] , поданої приватному нотаріусу Перечинського районного нотаріального округу Маріашу В.І. 01 квітня 2017 року, вбачається, що цією заявою остання приймає спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та постійно на момент смерті проживала в [ADDRESS] , після чого нотаріусом цього ж дня заведено спадкову справу з номером у Спадковому реєстрі 60469065 (номер у нотаріуса 11/2017) стосовно спадкодавця [PERSON] , що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а. с. 10, 11). З рішення виконавчого комітету Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 79 від 25 жовтня 2011 року «Про оформлення права власності на індивідуальний житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] » вбачається, що відповідно до погосподарської книги № 08, особового рахунку № [NUMBER] та поданих документів, забудівником індивідуального житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] \~ є\~ [PERSON] , [INFO] (а. с. 20). Разом з цим, згідно\~ свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] , виданого повторно 05 квітня 2023 року Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у графі «Батько» вказані прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] , а у графі «Мати» - [PERSON] (а. с. 15). Аналогічні відомості про дошлюбне прізвище заявника містяться і у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00011756254, сформованому 13 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області (а. с. 18). Крім цього, з Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗК №022215 вбачається, що такий виданий [PERSON] , яка мешкає у [ADDRESS] , у тому, що на підставі рішення 9 сесії ХХІІ скликання Дубриницької сільської Ради народних депутатів від 12 вересня 1992 року їй передається у власність земельна ділянка площею 0,38 гектарів в межах згідно з планом (а. с. 14). Як вбачається із поданої [PERSON] заяви, вказані розбіжності у її свідоцтві про народження та вищевказаному Державному акті на право приватної власності на землю є для неї перепоною у оформленні права на спадщину за покійною матір`ю. Крім цього суд встановив, що висновком начальника Перечинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції О.Попович про внесення змін до актового запису цивільного стану від 05 квітня 2023 року, заявнику [PERSON] відмовлено в частині прохання щодо виправлення прізвища дитини та батьків з [PERSON] на [PERSON] в актовому записі про народження № 45 від 19 грудня 1957 року, складеному виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району у зв`язку з розбіжностями та відсутністю підтверджуючих документів (а. с. 16-17). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Також у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року роз`яснено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересована особа Дубриницька сільська рада Ужгородського району Закарпатської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Отже,

Outcome: approved