Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

У січні 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в уточненій редакції якої, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просив суд: -стягнути з ТОВ «ПОЛУМОНОКОК» грошові кошти у сумі 2 118,60 грн., які були витрачені на купівлю квитків; -стягнути з ТОВ «ПОЛУМОНОКОК» грошові кошти у сумі 33 558,62 грн., що є 3% неустойки від загальної вартості замовлення (період прострочення 29.05.2020 - 08.09.2021); -стягнути з ТОВ «ПОЛУМОНОКОК» грошові кошти у сумі 10 000,00 грн., що є моральною шкодою; -стягнути з ТОВ «ПОЛУМОНОКОК» грошові кошти у сумі 2 350,00 грн., що є коштами які були витрачені на правничу допомогу. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач посилався на те, що 26.11.2019 ним, через мережу Інтернет, було придбано два електронних квитка на концерт групи « BILLY TALENT », який повинен був відбутись 28.05.2020, вартістю 990,00 грн. кожний за що також було сплачено сервісний збір. З огляду на те, що вказаний концерт не відбувся 28.05.2020 і його було перенесено на 21.05.2020, позивачем було висловлено вимогу про повернення вартості квитків. Виходячи з того, що відповідачем не повернуто вартість квитків та суму сплачену у зв`язку з їх придбанням, [PERSON] вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Також обґрунтовуючи розмір моральної шкоди останній зазначив, що вона спричинена не поверненням коштів сплачених за квитки, сума за які, для нього, є значною оскільки з лютого 2020 він втратив роботу. Відповідачем було надано письмові пояснення, доводи викладені в яких зводяться до безпідставності заявлених позовних вимог. Так, відповідачем зазначено, що концерт призначений на 28.05.2020 було перенесено у зв`язку з введенням, на території України, карантину. З тієї ж причини, кошти, на вимогу [PERSON] , витрачені на придбання квитків, було повернуто 20.07.2021. Від третьої особи надійшли пояснення, в яких зазначено, що дана справа не порушує інтересів ТОВ «Концерт Ю А», оскільки права на домен веб-сайту (https://consert.ua), на платформі якого було придбано квитки, не належать ТОВ «Концерт Ю А». Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцевола В.В. від 29.01.2021 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, у зв`язку з її не відповідністю приписам ЦПК України. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцевола В.В. від 12.04.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від позивача та представника третьої особи надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне, зазначити наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до копій квитків (замовлення №483287175) з кодом №745393316505 та №745393317051, було сплачено за два квитка на концерт «BILLY TALENT» - 1980,00 грн. та 138,60 грн. сервісного збору. Дата проведення заходу - 28.05.2020. Місце проведення - «Зелений Театр», м.Київ, Паркова дорога, 2 . Згідно з доданих до позову копій електронних листів адресованих [PERSON] , вбачається, що концерт «BILLY TALENT» перенесено з 28.05.2020 на 21.05.2021. Також у вказаних листах (лист від 28.06.2020) [PERSON] висловлено вимогу про повернення коштів за придбання квитків на що адресатом ( [PERSON] ) повідомлено про неможливість виконання зобов`язань з посиланням на форс-мажорні обставини викликані короно вірусною хворобою. Відповідно до копії претензії, [PERSON] , на адресу ТОВ «ПОЛУМОНОКОК», 27.07.2020, було направлено вимогу про повернення коштів витрачених на придбання квитків у сумі 2 118,60 грн. На підтвердження факту відправлення надано: копію опису та копію конверту. Згідно копії скарги [PERSON] направленої на адресу ТОВ «ПОЛУМОНОКОК», 10.10.2020, останнім було висловлено вимогу щодо усунення порушення прав та негайного повернення коштів у сумі 2 118,60 грн. Відповідно до копії квитанції (ПН 215600426655) на ім`я [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) [PERSON] було надіслано поштовий переказ у сумі 2 106,00 грн. У вказаній квитанції зазначено, що це є кошти за квитки БІЛЛІТЕЕНТ 745393317051, 745393316505 ; ТОВ ПОЛУМОНОКОК. Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Згідно Розділу Х Інструкції з ведення квиткового господарства в театрально-видовищних підприємствах та культурно-освітніх закладах, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України № 452 від 07.07.1999 року, у разі скасування, переносу або зміни заходу відвідувачі (глядачі, слухачі) мають право повернути попередньо придбані квитки. Повернення коштів відвідувачам (глядачам, слухачам) проводиться організаторами заходу з пред`явленням документа, що посвідчує особу (паспорта, військового квитка, студентського квитка, посвідчення водія, службового посвідчення). У відповідності до ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. З огляду на те, що концерт призначений на 28.05.2020 було перенесено на іншу дату (21.05.2021), яка не знайшла свого підтвердження зі сторони позивача, у останнього виникло право на повернення квитків, а у відповідача обов`язок з повернення їх вартості. Однак, з огляду на те, що матеріали справи містять докази перерахування на ім`я [PERSON] , сплаченої вартості квитків, вимога про стягнення 2 118,60 грн. не підлягає задоволенню. Також суд зазначає, що оскільки відповідачем не заперечується наявність між сторонами правовідносин виниклих у зв`язку з придбанням квитків на концерт «BILLY TALENT», у суду відсутні сумніви щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання (ч.1 ст.82 ЦПК України). Що ж до вимоги про стягнення неустойки у розмірі 33 558,62 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається з позовної заяви, позивач обґрунтовуючи вказану вимогу зазначає, що передумовою виникнення штрафних санкцій є не повернення коштів за квитки у строки визначені ст.9 ЗУ «Про захист прав споживачів», при цьому посилається на приписи ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно до якої у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (постанова ВС/КЦС від 19.05.2022 прийнята за результатами розгляду справи №939/1078/20). З огляду на те, що позивач, заявляючи вказану вимогу посилається на приписи Закону, які регламентують відповідальність у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, в той же час зазначає, що передумовою нарахування штрафних санкцій є порушення строків повернення коштів встановлених ст.9 ЗУ «Про захист прав споживачів», заявлена вимога не підлягає задоволенню, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту. Тобто, суд наголошує на тому, що позивачем не зазначається, що передумовою нарахування штрафних санкцій стало саме не проведення концерту у визначену за квитками дату (28.05.2020). Суд вважає за необхідне зазначити, що стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь - якого грошового зобов`язання, незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц). Що ж до вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як роз`яснено у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 2 статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. З огляду на те, що за доводами позивача, моральна шкода йому спричинена саме діями відповідача щодо зволікання з повернення коштів за квитки та виходячи з того, що відповідачем не надано доказів, що запровадження карантинних заходів спрямованих на запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 стало причиною відсутності можливості здійснення саме розрахунку, відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 1000,00 грн., яка судом оцінюється, з урахуванням принципів справедливості та розумності. При визначенні розміру моральної шкоди судом враховано, що зі сторони позивача було здійснено всіх можливих дій спрямованих на досудове вирішення спору, які відповідачем було проігноровано, а тому виходячи з принципів справедливості та розумності, заявлений розмір моральної шкоди є адекватним по відношенню до наслідків дій відповідача. Також суд зазначає, що у відповідача виник обов`язок з повернення коштів за невикористані квитки на концерт, висновок з вказаного питання вказано вище. Щодо відшкодування втрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Оскільки позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, пов`язану зі зверненням до суду з даним позовом, надано належні докази (копія договору, копія акту виконаних послуг, копія інформації щодо вартості послуг, копії квитанцій про направлення запитів) та виходячи з обсягом виконаної адвокатом роботи, а також значенням справи для учасників і її складності, з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 2 350,00 грн.

Outcome: partial