Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що між сторонами [PERSON] та відповідачем [PERSON] , було укладено шлюб, що зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час, заявник та боржник однією сім`єю не проживають, фактичні шлюбні відносини не склались. Батько (відповідач) не виконує належно своїх обов`язків по утриманню дитини та добровільно аліменти не сплачує. Крім того, Відповідач не підтримує дружину, та не надає їй матеріальну допомогу у під час перебування у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років. Враховуючи малий вік дитини позивачка не має можливості повернутися до роботи, оскільки дитина потребує постійної присутності матері для формування стійких психічних зв`язків та формування особистості. На підставі ст.84 СК України, позивачка просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 20213 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи. Позивачка у судове засідання не викликалась, про дату та час засідання повідомлялась належним чином. Відповідач у судове засідання не викликався, про дату та час засідання повідомлявся належним чином, направив до суду відзив, у якому зазначив, що стягнення аліментів може відбуватися на підставі частин 2,4 ст.75 СК України, де закріплено, що право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Він вказує, що позивачкою приховано факт отримання пенсії по інвалідності, яка забезпечує її прожитковим мінімумом; не надано суду доказів, що свідчили б про необхідність постійного лікування та витрат на нього; не відповідають дійсності обставини, які свідчать про несплату аліментів відповідачем у розмірі частини всіх доходів відповідача. Він вважає, що позивачка не надала доказів необхідності отримання матеріальної допомоги, в той же час він стверджує, що розмір його доходу «порівняно невеликий», він витрачає кошти на проїзд до своєї роботи, на сплату комунальних послуг, на харчування, він сплачує аліменти на дитину та витрачав кошти на ліки для дитини. Просив в позові відмовити. Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї докази, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що сторони [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 2022 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, що принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Відповідачем не надано доказів неможливості надавати матеріальну допомогу, а документі, що ним надані, лише підтверджують, що відповідачем сплачуються аліменти на дитину, він витрачає кошти на придбання ліків для дитини. Ствердження відповідача про невеликий розмір його доходу, витрат коштів на проїзд до роботи, на сплату комунальних послуг, на харчування, жодним доказом не підтверджено і не обґрунтовано. Тобто, суд вважає, що відповідач не надав доказів неможливості надавати матеріальну допомогу дружині, до досягнення дитиною трьох років, а також не заявив про можливість сплачувати аліменти в меншому розмірі ніж заявлено позивачкою. До виниклих правовідносин не застосовується положення ст.75 СК України, тому посилання відповідача саме на цю статтю Закону, є безпідставним. Враховуючи вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачка, на підставі ст.84 СК України, має право на стягнення аліментів на своє утримання у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду - 23 травня 2023 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Позивачка [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому, відповідно до положень частини 6 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір в сумі 1 073,60 гривень підлягає стягненню з відповідача [PERSON] .. Згідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved