Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

25 листопада 2022 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій прохає встановити той факт, що він є рідним сином - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а. с. 1-4). В обґрунтування своїх вимог вказав, що він є рідним сином [PERSON] , яка на час його народження мала прізвище свого чоловіка (батька заявника) - [PERSON] . Вказує, що після розлучення з його батьком, мати відновила своє дівоче прізвище - [PERSON] . [INFO] його мати померла, тому 26 серпня 2021 року заявник звернувся до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про визнання його наймачем неприватизованого жилого приміщення - кв. [ADDRESS] , де він мешкав з матір`ю до її смерті, і мешкає дотепер. Заявник вказує на те, що йому Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради було відмовлено, в тому числі з причини незбігання написання прізвища матері в документі про шлюб. Зазначає, що оригінал свідоцтва про шлюб матері і батька не зберігся, тому він звернувся до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де отримав Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища матері за № 00023053658 від 06 червня 2019 року в якому, зокрема, в графі «Відомості про чоловіка» вказано: прізвище до державної реєстрації шлюбу і після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », і в графі «відомості про дружину» вказано: прізвище до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », а прізвище після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». При цьому, в його паспорті громадянина України [NUMBER] , що виданий 09 листопада 2001 року Красногвардійським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області його прізвище написано « [PERSON] ». Заявник вказує на те, до довести іншим шляхом рідство зі своєю матір`ю, окрім як звернутися до суду, він не може, тому змушений звернутися до суду із вказаною заявою. Ухвалою суду від 29 листопада 2022 року по справі відкрито окреме провадження та призначено підготовче судове засідання на 16 січня 2023 року (а. с. 19). 14 березня 2023 року на адресу суду надійшла заява представника заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду (а. с. 49-53). В обґрунтування заяви зазначено про те, що метою звернення заявника з вказаною заявою до суду є встановлення родинних відносин для звернення до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради щодо визнання його наймачем займаного неприватизованого житлового приміщення - кв. [ADDRESS] . При цьому, зазначає про те, що власником даної квартири є Дніпровська міська рада, а тому вважає, що сама остання повинна бути стороною у справі, а не департамент. Вказує, що за даних обставин вбачається спір про право користуванням житловим приміщенням, що є самостійною підставою для залишення заяви без розгляду, в разі встановлення даних обставин під час розгляду справи. У судовому засіданні, що відбулося 27 квітня 2023 року, судом було встановлено мету звернення заявника з даною заявою до суду - встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, рідства заявника [PERSON] з його матір`ю [PERSON] , оскільки в документах міститься помилка написання його прізвища. Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року витребувано від Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області засвідчені належним чином копії матеріалів спадкової справи, яку відкрито після смерті [PERSON] (а. с. 75). 08 травня 2023 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, надійшла відповідь в. а. завідувача Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янкової І. (а. с. 77), з якої вбачається, що ніхто не звертався до нотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому спадкова справа не відкривалася та свідоцтво про право на спадщину за законом/заповітом не видавалося. З огляду на викладене, з урахуванням того, що дійсною метою звернення [PERSON] до суду з вказаною заявою є встановлення факту рідства з матір`ю через помилки у написання його прізвища, у зв`язку із невірним його перекладом із російської мови ([PERSON]/[PERSON]), враховуючи те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалася та свідоцтва на спадщину за законом/заповітом не видавалися, суд доходить висновку про те, що відсутні підстави вважати, що існує спір про право, а відтак відсутні підстави для задоволення клопотання представника заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду. У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити, обґрунтування надав аналогічні тексту заяви. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі (а. с. 74). Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] від 10 серпня 1971 року (а. с. 8), його прізвище, ім`я та по батькові зазначено російською мовою, як « [PERSON] », який народився [INFO] у м. Дніпропетровську та його батьками є « [PERSON] » та « [PERSON] ». Прізвище, ім`я, по батькові заявника в його паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Красногвардійським ВР УМВС України в Дніпропетровській області 09 листопада 2001 року (а. с. 6-7), вказано як « [PERSON] », дата та місце народження - « [INFO] , м. Дніпропетровськ». З Витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, за параметрами пошуку [PERSON] , [INFO] (а. с. 11- та на звороті) вбачається, що 28 листопада 1970 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було складено актовий запис про шлюб № 3030, що укладений між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] », який зареєстровано у Реєстрі 29 березня 2012 року за № 00066396637. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 грудня 2018 року (а. с. 10), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . З довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур № 2217 від 03 лютого 2020 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб у кв. [ADDRESS] (а. с. 12), вбачається, що до складу сім`ї/зареєстрованих входять: [PERSON] (наймач); [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] (зареєстрована 26 липня 1982 року, знята з реєстрації 12 лютого 2019 року); [PERSON] , [INFO] (зареєстрований 09 січня 1992 року). При цьому, з копії довідки про склад сім`ї ЖЕК-18 (а. с. 13) вбачається, що у кв. [ADDRESS] основним наймачем є [PERSON] , 1899 року народження, яка померла (знята з реєстрації [INFO] ); онука [PERSON] , 1951 року народження (зареєстрована 26 липня 1982 року), правнук [PERSON] , 1971 року народження (зареєстрований 09 січня 1992 року). Крім того, з відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 10/5-1039 від 30 серпня 2022 року щодо наявних даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована з 03 грудня 1981 року по 22 лютого 1990 року; [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована з 26 липня 1982 року по 15 лютого 2019 року та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по картці реєстрації матері з 26 липня 1982 року, по власній картці реєстрації з 03 квітня 1988 року по 23 березня 1990 року, з 09 січня 1992 року по теперішній час. Таким чином, факт родинних відносини між заявником [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , тобто факт того, що [PERSON] є сином [PERSON] (у шлюбі [PERSON] ), підтверджується: копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 10 серпня 1971 року, що складено російською мовою (а. с. 8), де його батьком зазначено « [PERSON] », а датою та місцем народження зазначено « [INFO] , м. Дніпропетровськ», та паспортом громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Красногвардійським ВР УМВС України в Дніпропетровській області 09 листопада 2001 року (а. с. 6-7), де по батькові, дата та місце народження заявника, у вказаних документах, збігаються; копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 10 серпня 1971 року, що складено російською мовою (а. с. 8), де його батьком зазначено « [PERSON] », а матір`ю « [PERSON] » та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а. с. 11 та на звороті), де співпадають прізвище, ім`я та по батькові матері заявника та ім`я по батькові батька заявника, при цьому прізвище батька вказано українською мовою як « [PERSON] ». Відповідно до вимог ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Приписами ч. ч. 3, 7 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для реалізації своїх спадкових прав у майбутньому. Приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з вимогами ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] , оскільки обставини, на які він посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, наданими доказами достовірно підтверджується, що [PERSON] є сином [PERSON] , через що вважає за можливе встановити той факт, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , є рідним сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вимоги заявника підлягають задоволенню із встановленням факту, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , є рідним сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати у цій справі відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved