Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

05.05.2023 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участі третіх осіб державного реєстратора Браташ О.Я., Дідилівського старостинського округу Новояричівської селищної ради у якому просить суд: 1. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67002421 від 30.03.2023, прийняте державним реєстратором Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області Браташ О.Я., про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок, загальною площею 187, 5 кв.м. в [ADDRESS] ; 2. Припинити право власності за [PERSON] на житловий будинок, загальною площею 187, 5 кв.м. в [ADDRESS] , яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі внесеного запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.03.2023, прийняте державним реєстратором Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області Браташ О.Я. В обґрунтування заявлених нею позовних вимог посилається на те, що згідно погосподарської книги вона є власником земельної ділянки призначеної для обслуговування житлового будинку площею 0,0800 га. в [ADDRESS] . 30.03.2023 державним реєстратором Браташ О.Я. було зареєстровано право власності на за [PERSON] на житловий будинок, за адресою [ADDRESS] і підставою такої реєстрації була зокрема виписка з погосподарської книги видана 23.03.2023 старостою Дідилівського старостинського округу. Вважає, що державний реєстратор не мала правових підстав для реєстрації такого права власності, оскільки будівництво такого будинку здійснено на належній їй земельній ділянці. Вважає, що наявність такого права власності порушує її права як землекористувача, а тому просить суд скасувати таку державну реєстрацію та припинити право власності відповідача на таке нерухоме майно. Ухвалою суду від 31.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче слухання у справі. У підготовче засідання прибула представник позивача [PERSON] , яка підтримала заявлені позивачкою вимоги з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] також прибув у судове засідання та визнав позовні вимоги позивачки повністю, зокрема пояснив, що його земельна ділянка межує із земельною ділянкою позивачки і дійсно мала місце помилка при отриманні документів на користування земельною ділянкою, що фактично призвело до того, що його будинок збудований частково на земельній ділянці, яка була у користуванні позивачки. Вказав, що він згідний скасувати право власності на такий будинок, а в подальшому вирішувати питання землекористування з позивачкою. Представники третіх осіб у судове засідання не прибули, хоча про час та місце його слухання були повідомлені належним чином, що доводиться повідомленнями про вручення поштового відправлення. Заслухавши думки учасників процесу, які не заперечували про проведення підготовчого засідання без участі представників третіх осіб, а також враховуючи їх належне повідомлення про час та місце слухання справи, відсутність клопотань про відкладення розгляду справу, суд дійшов висновку про можливість проведення підготовчого засідання без представників третіх осіб. Водночас, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. А як зазначено у ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Також, у ч. 4 ст. 206 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю у судовому засіданні, таке визнання позову на переконання суду, не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, то наявні всі підстави для ухвалення рішення на стадії підготовчого засідання. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, з огляду на таке. Так, як видно з витягу з Державного реєстру речових прав від 30.03.2023, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок загальною площею 187,5 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] . Таке право власності у позивача виникло на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67002421 від 30.03.2023, прийняте державним реєстратором Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області Браташ О.Я. Одним з документів, який послужив підставою для такої реєстраційної дії державним реєстратором є зокрема виписка із погосподарської книги №110 від 23.03.2023 видана старостою Дідилівського старостинського округу Новояричівської сільської ради Львівського району. Оглянутою судом довідкою №110 від 23.03.2023 виданої старостою Дідилівського старостинського округу Новояричівської сільської ради Львівського району встановлено, що такою стверджується факт належності [PERSON] житлового будинку та присвоєння йому адреси [ADDRESS] (а.с. 50). Водночас, як видно з копії виписки з погосподарської книги за 2016-2020 роки, за [PERSON] закріплена земельна ділянка площею 0,0800 га. в [ADDRESS] (а.с. 49). Актом обстеження земельної ділянки від 17.05.2023, який складений за участі депутатів, провідних спеціалістів, начальника відділу архітектури, старости Новояричівської селищної ради, а також [PERSON] та [PERSON] , за результатами проведених обмірів комісією виявлено наступне: будівля [PERSON] є частково збудованим на земельній ділянці [PERSON] . Дана будівля порушує межі земельної ділянки в наступних розмірах: ширина 1 м., довжина 17 м. (а.с. 52). Оцінивши зазначені вище докази, суд дійшов висновку про наявність у позивачки права користування земельною ділянкою, що підтверджується належними та допустимими доказами, а саме записами у погосподарських книгах обліку і таке право користування земельною ділянкою ґрунтуються на нормах чинного законодавства України. Зокрема, як зазначено у пункті 7 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року громадяни, які одержали у користування земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. У постанові Верховного Суду від 24 листопада 2020 року у справі № 308/6368/15-а, суд касаційної інстанції взявши до уваги рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року 5-рп/2005 про забезпечення державного захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на той час законодавства, та встановлені судами обставини користування позивачами спірною земельною ділянкою на підставі записів у погосподарських книгах обліку, дійшов висновку про доведеність прав позивачів на спірну земельну ділянку. Відтак, позивачка [PERSON] набула права користування земельною ділянкою площею 0,0800 га. в [ADDRESS] і таке право за нею зберігається на даний час. Разом з тим, актом комісії від 17.05.2023 доводиться факт розташування житлової будівлі, належної [PERSON] , на частині земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивачки. Вказана обставина також визнається сторонами у справі. А тому, суд дійшов висновку, що спірна будівля відповідача яка розташована частково на земельній ділянці, що перебуває у користуванні позивачки порушує право позивачки на користування цією земельною ділянкою у повному розмірі та обтяжує її наявністю зареєстрованого права власності на об`єкт нерухомого майна. Як зазначено у ч. 2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. А відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється зокрема шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Також, згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема припинення дії, яка порушує право. Враховуючи те, що судом беззаперечно встановлено факт часткового розташування на земельній ділянці, яка перебуває у користування позивачки, житлового будинку, право власності на який зареєстровано за позивачем, то суд вважає підставними, та такими, що узгоджуються із визначеними законом способами захисту цивільних прав, позовні вимоги позивачки про скасування державної реєстрації такого права власності та його припинення. Сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 2147,20 грн. необхідно вирішити з врахуванням положень ст. 142 ЦПК України, яка передбачає повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved