Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

У червні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої особи [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського округу Черемха Наталія Володимирівна, Служба у справах дітей Носівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім?єю, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що із [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах та проживав близько 25 років постійно до часу відкриття спадщини, тобто до самої смерті. На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке склалося з квартири [ADDRESS] . Позивач зауважує, що оскільки не перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , то він має право на спадкування за законом лише у четверту чергу. Під час звернення до нотаріуса позивач дізнався, що для спадкування за законом є необхідність встановлення факту проживання з померлою однією сім`ю. Враховуючи викладене, позивач просить встановити факт його проживання разом із спадкодавцем [PERSON] однією сім?єю більше як п`ять років до часу відкриття спадщини, з 1997 року та до дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Києві; змінити черговість одержання права на спадкування, визнавши [PERSON] спадкоємцем першої черги за померлою [INFO] [PERSON] та визнати за ним право на спадкування; визнати право власності за позивачем в порядку спадкування за законом в першу чергу на частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.06.2021 відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черемху Наталію Володимирівну (місцезнаходження: [ADDRESS] ) надати суду належним чином завірену копію спадкової справи №67198704, заведену після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.10.2022 залучено в якості співвідповідача [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ) до участі у розгляді цивільної справи № 752/15300/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої особи [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського округу Черемха Наталія Володимирівна, Служба у справах дітей Носівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім?єю, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої особи [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського округу Черемха Наталія Володимирівна, Служба у справах дітей Носівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно до судового розгляду по суті. Постановлено допитати в якості свідків: [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду відповідно до ст.ст. 384, 385 КК України. В судове засідання з`явився представник позивача, який зазначив, що просить врахувати всі надані докази та покази свідків і задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач-2 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідачів - 1, 2 в судовому засіданні зазначив, що вважає недоведеним позивачами факт безпорадного стану [PERSON] та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського округу Черемха Наталія Володимирівна, в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, надали заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Носівської міської ради в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона є сусідкою [PERSON] , з яким знайома 25 років. Зазначила, що разом із [PERSON] проживала мама, син [PERSON] та [PERSON] . Стосунки між [PERSON] та [PERSON] були як у чоловіка у дружини. [PERSON] доглядав за [PERSON] та вів господарство. Зауважила, що [PERSON] не пересувалась років три. При цьому онука приходила в гості до [PERSON] один раз. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона родичка [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] проживав із [PERSON] 25 років. [PERSON] в силу хробоб пересувалась погана і їй допомагав [PERSON] . Онука приїжджала до [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що приходиться родичем [PERSON] . Зазначиал, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом та мали спільний сімейний бюджет. Онука [PERSON] разом з ними не проживала. [PERSON] доглядав за [PERSON] , так як остання хворіла сильно останні 5 років перед смертю. Поховання [PERSON] проходило за кошти [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №6/2021, заслухавши представника позивача, відповідача-2, представника відповідачів - 1, 2, покази свідків, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 19.01.2021, про що зроблено відповідний актовий запис № 1692. Причиною смерті стала цереброваскулярна хвороба: інфаркт головного мозку, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00029551986 від 12.02.2021. 12.02.2021 приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Черемсі Н.В. подала заяву [PERSON] від імені малолітньої доньки [PERSON] на вступ у спадщину за законом після смерті [PERSON] . 12.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черемха Н.В. відкрито спадкову справу, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 63539543 від 12.02.2021. Згідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих № 14252365 від 16.02.2021 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 10.09.1970, [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 25.01.1973. Комунальним підприємтвом Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєети нерухомого майна видано витяг № 29519651 від 01.04.2011, з якого вбачається, що квартири [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та квартири [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 28.02.2011, виданого відділом приватизації житлового фонду Голсоіївської районної в місті Києві державної адміністрації, підстава розпорядження від 28.02.2011 № 36153. За змістом копії паспорту позивача, він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 12.04.1972 року. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народженя серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління у м. Києві 10.04.2009, про що зроблено відповідний актовий запис № 584. У вказаному свідоцтві батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , причиною смерті стало проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки корня брижейки, що підтверджуєтсья витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00029552872 від 12.02.2021. 16.03.2021приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Черемсі Н.В. подав заяву [PERSON] на вступ у спадщину за законом після смерті [PERSON] . 24.06.2021 приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Черемсі Н.В. подав заяву [PERSON] на вступ у спадщину за законом після смерті [PERSON] . Як вбачається з копії паспорта [PERSON] , останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.01.1973 року. 14.02.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Київським віддлом державної реєстрації шлюбів Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис № 138. Після державної реєстрації шлюбу: прізвище чоловіка: [PERSON] , дружини - [PERSON] . 03.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черемхою Н.В. було направлено лист вих. № 116/02-14 с/с 6/2021 від 12.02.2021 [PERSON] , в якому зазначено, що чинення нотаріальної дії зупинено на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа. На підтвердження факту проживання однією сім`єю стороною позивача додано до позовної заяви дві світлини зі спільного перебування. Разом з цим, позивачем надано консультативне заключення № 51 від 06.01.2021 Київської міської клінічної лікарні № 7, в якому зазначено, що [PERSON] потребує тотального ендопротезування в невідкладному порядку. Крім того, на підтвердження безпорадного стану [PERSON] позивачем надано виписку з історії хвороби стаціонарного хворого від 28.09.2019, виписку із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] (знаходження в стаціонарі з 22.08.2018 по 31.08.2018), випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 16095, випискою з історії хвороби стаціонарного хворого Міської клінічної лікарні № 10 м. Києва, випискою з історії хвороби стаціонарного хворого № 5063 Міської клінічної лікарні № 7 м. Києва, довідкою Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностийний центр» Голосіївського району м. Києва № 5841 від 22.06.2016, довідкою міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 2225 від 05.04.2012, іншими копіями сторінок медичної картки [PERSON] наявними в матеріалах цивільної справи. З вказаних копій медичної документації [PERSON] слідує, що вона мала гіпертонічну хворобу ІІ-ІІІ ступенів на фоні ТХ, гіпертонічну дисциркуляторну енцефалопатію ІІ-ІІІ ступнів, виражений вести було-атактичний синдром, асиметрію кровонаповнення ВББ, дифузний кардіосклероз ІІ ступеню, остеохондроз хребта, хронічний холецистит, фіброміома матки, повне випадіння матки і піхви, грижа сечового міхура (цистоцеле, ректоцеле), мієлопатія грудного відділу спинного мозку та інші. Копією трудової книжки серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] безперервно працював з 18.08.2003 по 30.09.2020. Згідно довідки виданої [PERSON] . Державним підприємством Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро «Інституту проблем безпеки атомних електростанцій» Національної академії наук України № 245/1-31 від 14.05.2021 вбачається, що [PERSON] дійсно працював з 01.10.2018 по 30.09.2020 на посаді старшого майстра. Середній місячний заробіток складав суму 5660 грн. Крім того, позивачем надано виписку з АТ «Приватбанк» про отримання ним пенсії. Між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання ритуальних послуг від 19.01.2021, предметом якого є надання виконавцем замовнику ритуальних послуг власними силами та/або продаж/реалізація предметів і товарів ритуальної належності, для організації і проведення, поховання померлої [PERSON] . Разом з тим, надано копія товарного чеку № 29/21 від 19.01.2021 замовник [PERSON] на суму 2895,00 грн. Та Акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання ритуальних послуг від 19.01.2021. Крім того, між [PERSON] та СКП «Київський крематорій» укладено договір-замовлення № 8.144836К на організацію та проведення позовання від 20.01.2021 та договір-замовлення № 24.8127П на організацію та проведення позовання від 24.03.2021. Також надано копії чеків з аптек, які надані позивачем на підтвердження придбання ліків позивачем. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. За змістом положень статті 74 СК України у разі пред`явлення позову про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, позивач повинен довести початок і кінець такого проживання, а також набуття в цей період спірного майна. Обставини проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, існування між ними відносин, притаманних подружжю, ведення спільного господарства, а також набуття ними спільного майна у цей період має бути підтверджено належними і допустимими доказами. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суд має встановити факт створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. У частині першій статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 року у справі №645/1601/16-ц, від 15.08.2019 року у справі №588/350/15. Доводи позивача на підтвердження факту проживання його з [PERSON] в період 1997 року по день смерті [PERSON] - [INFO] , підтверджуються поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків та вище дослідженими в матеріалах справи доказами. Стосовно вимог позивача про зміну черговості права на спадкування та визнання за ним 1/4 частини спадкової квартири суд дійшов висновку, що такі вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до положень ст. 1215 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Частиною 2 ст. 1259 ЦК України визначено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно статті 1262 Цивільного кодексу України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Встановлення факту проживання [PERSON] з [PERSON] в період 1997 року по день смерті [PERSON] - [INFO] дає позивачу право на спадкування майна спадкодавця [PERSON] як спадкоємцю четвертої черги відповідно до статті 1264 ЦК України. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. У пункті 6 Постанови роз`яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги покази свідків, суд дійшов висновку, що позивач доглядав за своєю цивільною дружиною, опікувався, матеріально забезпечував, оскільки [PERSON] важко зворіла, перенесла ряд операцій, через похилий вік і тяжкі хвороби останні роки свого життя знаходилася у безпорадному стані, не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. Крім того, позивач не лише опікувався та матеріально забезпечував спадкодавця, а також тривалий час супроводжував її на консультації до лікарів, оплачував лікування, купував ліки, продукти харчування, надавав іншу допомогу, після смерті займався похованням. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої особи [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського округу Черемха Наталія Володимирівна, Служба у справах дітей Носівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права власності на спадкове майна, є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved