Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексім Трейд Інвест» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. Позов мотивує тим, що з 21.09.2016 року [PERSON] працював у ТОВ "Окко-Рітейл" на посаді молодшого оператора АЗС та у період роботи [PERSON] отримав повістку про проходження строкової військової служби. У зв`язку з цим, згідно наказу ТОВ "Окко-Рітейл" №18-К від 13.04.2017 року відповідача було увільнено з 17.04.2017 року від роботи внаслідок призову на строкову військову службу протягом строку контракту про військову службу, із збереженням місця роботи, займаної посади і середньої заробітної плати. 24.07.2019 року до ТОВ "Окко-Рітейл" надійшов лист від [PERSON] та у вкладенні надано довідку військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" №1688 від 15.07.2019 року, відповідно до якої [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" та знаходиться на повному державному забезпеченні та казарменому положенні з 10.08.2017 року. Відтак, позивачу 24.07.2019 року стало відомо, що [PERSON] не повідомив роботодавця про вступ на навчання 23.08.2017 року, а тому безпідставно отримував від ТОВ "Окко-Рітейл" середній заробіток, загальна сума якого за період з 23.08.2017 року по 30.06.2019 року склала 118354,16 грн., оскільки добровільно уклавши контракт на навчання, працівник втратив право на отримання грошових коштів від ТОВ "Окко-Рітейл" згідно з ст.119 КЗпП України. 15.11.2021 року ТОВ "Окко-Рітейл" прийнято рішення про зміну назви на ТОВ "Ексім Трейд-Інвест". Враховуючи вищевикладене, просять стягнути з відповідача на їх користь безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 118354,16 грн. та судові витрати. Не погоджуючись з поданим позовом, від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі у зв`язку з їх необгрунтованістю та пропуском строків позовної давності. Відзив мотивує тим, що позивач не надав жодного документального підтвердження отриманнч ним від підприємства грошових коштів у вказаний в позові період, так як і не надано доказів, з якого можна було б зробити висновок, скільки часу дійсно діяв контракт між ним ЗС України. Вказує, що виплати, які відбувались, були добровільними та жодних фактів, які б підтверджували недобросовісність з його сторони відносно підприємства також не уснує. Окрім цього, зазначає, що позивачем пропущено річний та навіть трирічний строк позовної давності на звернення до суду, оскільки позивачу стало відомо про начебто порушення зі сторони відповідача його законних прав та інтересів ще 24.07.2019 року, а з позовом до суду звернувся 10.01.2022 року. Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 13.03.2023 року прийнято до провадження вказану цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] 13.04.2017 року звернувся до директора ТОВ "Окко-Рітейл" з заявою про увільнення від роботи у зв`язку з отриманням повістки та у зв`язку із призовом на строкову військову службу та про оформлення його відсутності на роботі з 17 квітня 2017 року. Відповідно до Наказу №18-к від 13 квітня 2017 року оператора АЗС №ХВ 18 Департаменту управління мережею АКЗ Східний дивізіон ТОВ "Окко-Рітейл" [PERSON] увільнено від роботи внаслідок призову на строкову військову службу з 17 квітня 2017 року на строк, визначений чинним законодавством; забезпечено за [PERSON] , який призваний на строкову військову службу, збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку з 17 квітня 2017 року на строк, визначений чинним законодавством. Згідно Довідки Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" №1688 від 15.07.2019 року [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" та знаходиться на повному державному забезпеченні та казарменому положенні з 10 серпня 2017 року відповідно до наказу №408 від 21.07.2017 року. Зарахування [PERSON] на навчання факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" підтверджується також Витягом з наказу начальника факультету №446 від 10.08.2017 року та контрактом про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу, вищого навчального закладу, укоаденого 23.08.2017 року між Міністерством оборони України, в особі ТВО начальника факультету військової підготовки НТУ "ХПІ" та [PERSON] 15.11.2021 року ТОВ "Окко-Рітейл" прийнято рішення про зміну назви на ТОВ "Ексім Трейд-Інвест", що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до ч. 3 ст. 119 Кодексу Законів про працю України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військовоїслужби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким чином, у сенсі положень статті 119 Кодексу Законів про працю України наявність права на гарантії збереження місця роботи, посади та середнього заробітку нерозривно пов`язується з видом військової служби. Частиною 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено вичерпний перелік видів військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу. Отже, за змістом положень частини 3 статті 119 КЗпП України передбачені цією частиною гарантії зберігаються лише за працівниками, призваними на: строкову військову службу; військову службу за призовом осіб офіцерського складу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військовоїслужби під час дії особливого періоду. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військовоїслужби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військовоїслужби громадянами України. Згідно п. 34 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, контракт припиняється (розривається): у день закінчення строку контракту; у день набрання чинності новим контрактом - у разі зміни військовослужбовцем одного виду військової служби на інший; у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання)контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військовоїслужби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України); у день набрання чинності контрактом про навчання у разі вступу особи рядового складу, сержантського та старшинського складу, яка проходить військову службу за контрактом, до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти; у день, що настає після дня смерті (загибелі) військовослужбовця або дня визнання його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим; у день видачі свідоцтва про смерть військовослужбовця на підставі проведеної генетичної експертизи, якщо військовослужбовця не було визнано судом безвісно відсутнім чи оголошено померлим. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставнонабуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. На підтвердження безпідставно виплачених відповідачу коштів, представник позивача до позовної заяви долучає таблицю, відповідно до якої сума до повернення становить 118354,16 грн. Разом з тим, суд критично ставиться до наданого представником позивача розрахунку безпідставно виплачених відповідачу [PERSON] грошових коштів, оскільки з такого не вбачається, що такі кошти дійсно були виплачені відповідачу за вказані представником позивача періоди. Судом зазначається, що належними доказами, які підтверджують перерахування грошових коштів відповідачу є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо перерахування грошових коштів відповідачу. До такого висновку прийшов Верховний Суд у Постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц. Як передбачено частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, в силу принципу змагальності сторін, визначеного ст. 12 ЦПК України, позивач мав надати належні та допустимі докази перерахування та отримання відповідачем грошових коштів (середнього заробітку за час його увільнення від роботи в зв`язку з прийняттям на військову службу), чого позивачем зроблено не було. Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих грошових коштів, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп. слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed