Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. У січні 2023 року [PERSON] (далі «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі «Відповідач»), третя особа [PERSON] (далі «Третя особа») про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на такі обставини. 15.03.2011 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнено з [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , по 1/3 частині з усіх видів заробітку Відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21.12.2010 року і до досягнення дітьми повноліття та по 1/6 частині з усіх видів заробітку Відповідача починаючи з 31.12.2010 року на утримання [PERSON] щомісячно і до 09.11.2013 року. 24.06.2022 року Позивач одружився з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.06.2022 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №955. Від спільного проживання із [PERSON] . Позивач має малолітню доньку [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №1314. Поточна дружина Позивача [PERSON] не працює, що підтверджується Довідками форми ОК-7 та ОК-5 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 09.06.2015 року рішенням Апеляційного суду Київської області стягнуто з Позивача на користь Третьої особи [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що за його підрахунками, загальний розмір аліментів, стягнення по яких здійснюється з нього, становить 5/6 усіх видів доходу (1/3 +1/3+1/6), що обумовлює значне навантаження на його фінансове становище та фінансове становище його теперішньої сім`ї. Вважає, що з моменту ухвалення указаних судових рішень його матеріальний стан значно змінився, видатки на утримання сім`ї збільшились, у зв`язку з чим розмір аліментів обмежує його теперішню сім`ю в повноцінному утриманні та матеріальному забезпеченні, оскільки його теперішня дружина [PERSON] не працює, а на утриманні знаходяться також інші діти. Посилаючись на вказані обставини, Позивач просить суд зменшити розмір аліментів та стягувати з нього на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/10 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину. Історія справи. Заяви та клопотання, позиції учасників справи. 27.02.2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 28). 29.03.2023 року судове засідання відкладено за клопотання представника Позивача (а.с. 32, 35); 13.04.2023 року до канцелярії суду Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначила, що від шлюбу із Позивачем сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.08.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №1395 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №1984. 15.03.2011 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнено з [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , по 1/3 частині з усіх видів заробітку Відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21.12.2010 року і до досягнення дітьми повноліття та по 1/6 частині з усіх видів заробітку Відповідача починаючи з 31.12.2010 року на утримання [PERSON] щомісячно і до 09.11.2013 року. Позивач не належним чином виконував обов`язки зі сплати аліментів, через що 09.07.2020 року ухвалою суду у справі №2-25008/2010 було оголошено його розшук. Станом на 31.03.2023 року за Позивачем наявна заборгованість зі сплати аліментів у загальному розмірі 142190,92 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 03.04.2023 року №27407 Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Зауважила матеріальне становище Позивача не погіршилося, а навпаки покращилося, адже у якості учасника бойових дій останній у 2015 році одержав земельну ділянку, яку продав та отримав дохід. Крім того, Позивач проходить військову службу та отримує стабільний дохід (а.с. 43-46). 20.04.2023 року у судовому засіданні представник Позивача адвокат Племянніков Б.Д. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні за змістом матеріалам позовної заяви. Наголосив, що теперішня дружина Позивача не працює, від стосунків із нею Позивач має малолітню доньку, яку необхідно утримувати. Крім того, на утримання спільного із Третьою особою сина Позивач також сплачує аліменти. Таке фінансове навантаження на Позивача є надмірним. 20.04.2023 року у судовому засіданні Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила у їх задоволенні відмовити. Надала пояснення аналогічні за змістом відзиву на позовну заяву. Зауважила, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2011 року із Позивача на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] стягнуто 1/3 частину з усіх видів його заробітку, а не по 1/3 з усіх видів його заробітку на кожну дитину. Прийменник «по» у такому випадку застосовано не як позначення обов`язку сплачувати 1/3 свого доходу кожній дитині окремо, адже це суперечить чинному законодавству. Натомість указану частину речення застосовано саме для позначення обов`язку Позивача перераховувати по 1/3 частині з усіх видів його заробітку, тобто прийменник стосується саме видів заробітку. Саме так, 1/3 частини своїх заробітків Позивач і перераховує на утримання обох своїх спільних із Відповідачем дітей. 20.04.2023 року у судовому засіданні Третя особа проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила у їх задоволенні відмовити. Пояснила, що перебувала із Позивачем у шлюбних відносинах, від яких у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.12.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №2212. 09.06.2015 року рішенням Апеляційного суду Київської області стягнуто з Позивача на користь Третьої особи аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Через те, що Позивач систематично ухилявся від сплати аліментів у нього виникла заборгованість. Позивач не демонструє бажання утримувати та приділяти увагу своєму синові. 22.05.2023 року до канцелярії суду Відповідачем подано клопотання, у якому остання просила визнати поважними причини пропуску строку подання доказів та надати строки для подання наступних доказів: довідки про доходи [PERSON] №939/7/399 від 24.04.2023 року; довідки від 16.05.2023 року №328 про факт перебування Відповідача на обліку Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості як безробітної; копії свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 04.12.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №2073; довідки №00000000001 від 10.05.2023 року про доходи Відповідача (а.с. 100, 101, 102, 103, 104). 22.05.2023 року до канцелярії суду Третьою особою подано пояснення на позовну заяву, у яких остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що Позивач після розірвання шлюбу із нею систематично не виконував обов`язки зі сплати аліментів, через що за останнім рахується заборгованість у розмірі 98757,60 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №27405 від 03.04.2023 року Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). За фактом ухилення від сплати аліментів вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.04.2021 року\~ Позивача було засуджено за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. 25.05.25023 року до канцелярії суду представником позивача адвокатом Племянніковим Б.Д. подано клопотання, у якому останній просив долучити до матеріалів справи копії наступних документів: довідки про доходи [PERSON] №939/7/399 від 24.04.2023 року; Довідок форми ОК-7 та ОК-5 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування стосовно [PERSON] (а.с. 84, 85, 88-89, 90-92). 25.05.2023 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, до матеріалів справи приєднано подані її учасниками документи (а.с. 113 зворот, 114). 25.05.2023 року у судовому засіданні представник Позивача адвокат Племянніков Б.Д. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні за змістом матеріалам позовної заяви. Наголосив, що із Позивача відбувається стягнення аліментів на утримання 3-х дітей у розмірі 5/6 усіх видів доходу (1/3+1/3+1/6), що прямо суперечить приписам ч.5 ст. 183 СК України, відповідно до якої такий розмір повинен складати половину заробітку (доходу) платника аліментів, тобто 1/2 частини. Такий розрахунок ґрунтується на власній інтерпретації Позивачем мотивувальної частини заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2011 року. Пояснив, що Позивачем подано позовну заяву про зменшення розміру аліментів на утримання його спільного із Третьою особою сина [PERSON] . Розгляд указаної позовної зави здійснювався Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у межах справи №357/848/23. Зауважив, що на його думку, рішення, ухвалене за результатом розгляду справи №357/848/23 жодним чином не стосується даних спірних правовідносин. 25.05.2023 року у судовому засіданні Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила у їх задоволенні відмовити. Надала пояснення аналогічні за змістом відзиву на позовну заяву. Наголосила, що розрахунок представника Позивача є помилковим. На утримання спільних дітей Позивача та Відповідача фактично стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку на обох, а не по 1/3 частині з усіх видів заробітку на кожного. Такий порядок стягнення відповідає положенням ч.5 ст. 183 СК України. Мотивувальна частина заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2011 року передбачає саме такий порядок. Зазначила, що вона є безробітною, самостійно виховує трьох дітей. 25.05.2023 року у судовому засіданні Третя особа проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила у їх задоволенні відмовити. Надала пояснення аналогічні за змістом поясненням на позовну заяву. Повідомила, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.04.2023 року у справі №357/848/23 Позивачу було відмовлено у задоволенні його позовних вимог, щодо зменшення розміру аліментів на утримання їхнього з Третьою особою сина [PERSON] . Просила оголосити перерву у розгляді даної справи задля надання копії указаного судового рішення суду у даній справі. 20.06.2023 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від третьої особи надійшло клопотання, у якому остання просила суд визнати поважними причини пропуску строку подання доказів та надати їй строк для подання копії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.04.2023 року у справі №357/848/23, із відміткою про набрання рішенням законної сили (а.с. 118, 119-121). 22.06.2023 року у судове засідання сторони не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 116). 25.05.2023 року до канцелярії суду представником Позивача адвокатом Племянніковим Б.Д. подано клопотання, у якому останній просив суд здійснювати розгляд даної справи без участі сторони Позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с. 123). 22.06.2023 року до канцелярії суду Відповідачем подано заяву, у якій остання просила здійснювати розгляд даної справи без її участі. У задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі (а.с. 124). 22.06.2023 року до канцелярії суду Третьою особою подано заяву, у якій остання просила здійснювати розгляд даної справи без її участі. У задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі (а.с. 125). Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбних відносинах. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.08.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №1395 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №1984 (а.с. 54, 55). 15.03.2011 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнено з [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , по 1/3 частині з усіх видів заробітку Відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21.12.2010 року і до досягнення дітьми повноліття та по 1/6 частині з усіх видів заробітку Відповідача починаючи з 31.12.2010 року на утримання [PERSON] щомісячно і до 09.11.2013 року (а.с. 56). Станом на 31.03.2023 року за Позивачем наявна заборгованість зі сплати аліментів перед Відповідачем у загальному розмірі 142190,92 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 03.04.2023 року №27407 Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 62-63). Відповідно до довідки від 16.05.2023 року №328 Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості Відповідач перебуває на обліку як безробітна (а.с. 102). Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 04.12.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №2073, Відповідач, поряд із дітьми [PERSON] та [PERSON] , має на утриманні малолітнього сина [PERSON] (а.с. 103). Відповідно до довідки №00000000001 від 10.05.2023 року ПП «Дабл Дрім» дохід Відповідача за період з грудня 2022 року по квітень 2023 року склав 20123,84 гривень (а.с. 104). Згідно з договорами оренди квартири: від 27.03.2017 року №01; від 2019 року №2; від 03.07.2020 року; від 24.03.2022 року Відповідач, разом із своїми трьома дітьми у період з 2017 року по теперішній час проживає в орендованому житлі (а.с. 68, 69, 70, 71, 72). Третя особа [PERSON] перебувала із Позивачем у шлюбних відносинах, від яких у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.12.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №2212 (а.с. 107). 09.06.2015 року рішенням Апеляційного суду Київської області стягнуто з Позивача на користь Третьої особи аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 108). Станом на 31.03.2022 року у Позивача була наявна заборгованість зі сплати аліментів перед Третьою особою у розмірі 98757,60 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №27405 від 03.04.2023 року Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 112). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.04.2023 року у справі №357/848/23 Позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог, щодо зменшення розміру аліментів на утримання спільного з Третьою особою сина [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 25.05.2023 року (а.с. 119-121). 24.06.2022 року Позивач одружився з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.06.2022 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №955 (а.с. 17). Від спільного проживання із [PERSON] . Позивач має малолітню доньку [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №1314 (а.с. 18). Аліменти на утримання малолітньої [PERSON] із Позивача стягнуто не було. Поточна дружина Позивача [PERSON] не працює, що підтверджується актуальними Довідками форми ОК-7 та ОК-5 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с. 88-89, 90-92). Згідно з довідкою від 24.04.2023 року №939/7/399 Позивач проходить службу у військовій частині [NUMBER] . Його дохід за період з квітня 2022 року по квітень 2023 року із врахуванням утримань за аліментами склав 316120,12 гривень (а.с. 101). Через ухилення від сплати аліментів на утримання спільних із Відповідачем дітей 09.07.2020 року ухвалою суду у справі №2-25008/2010 було оголошено розшук Позивача (а.с.59-60). За фактом ухилення від сплати аліментів на утримання спільного з Третьою особою сина вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.04.2021 року Позивача було засуджено за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік (а.с. 110-111). На момент розгляду даної справи із Позивача на користь Відповідача та Третьої особи стягується за рішеннями судів 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) на утримання [PERSON] та [PERSON] , та 1/6 частина від усіх видів заробітку (доходу) на утримання [PERSON] , тобто 1/2 частину від усіх видів заробітку (доходу) (1\\3 + 1\\6 = 2\\6 + 1\\6 = 3\\6 = 1\\2). 2. Мотивувальна частина. Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 Кодексу. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Висновки суду. У даній справі відсутні будь-які належні та допустимі докази погіршення матеріального стану Позивача. Натомість, під час розгляду справи встановлено, що Позивач має стабільний дохід. Додаткове фінансове навантаження на Позивача пов`язано не із погіршенням його матеріального становища, а із наявністю значних сум заборгованості зі сплати аліментів перед Відповідачем та Третьою особою. Твердження Позивача про те, що з нього здійснюється стягнення аліментів в розмірі 5/6 частини його заробітку (доходу) не знайшло свого підтвердження доказами у справі та було спростовано під час її розгляду. Розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що Позивач має на утриманні доньку від третього шлюбу та її матір, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей від шлюбу з [PERSON] доньки [PERSON] і сина [PERSON] , та суперечитиме їхнім інтересам. Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним судом у постанові від 09.09.2021 року по справі № 554/3355/20. Таким чином, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів, оскільки належними та допустимими доказами Позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а наявність сина від шлюбу із Третьою особою, на користь якого за рішенням суду стягуються аліменти на його утримання, а також перебування на його утриманні доньки від шлюбу із [PERSON] [PERSON] та самої [PERSON] , не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03.06.2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16.09.2020 року у справі № 565/2071/19 та від 28.05.2021 року у справі № 715/2073/20. Розподіл судових витрат. Згідно п.13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються особи учасники бойових дій. [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 07.07.2015, а тому він має бути звільнений від сплати судового збору (а.с. 7). На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed