Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Позивач КС «Київський Кредитний Альянс» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 15.02.2022 року між КС «Київський Кредитний Альянс» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 50/15, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 15000,00 грн. Відповідач здійснив платежі у червні 2022 року, лютому 2023 року та березні 2023 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, а відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 12.05.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 20520,92 грн. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представники позивача Тугай О.О. , Говорущенко О.О. позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення їх не заперечував. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Вислухавши вступне слово, дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 15.02.2022 року між КС «Київський Кредитний Альянс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 50/15, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 15000,00 грн, строк дії договору 15 місяців з 15.02.2022 року по 15.05.2023 року (а.с. 4-8). 15.02.2022 року [PERSON] отримав кошти за Договором про споживчий кредит № 50/15 від 15.02.2022 року у розмірі 15000,00 грн., що підтверджено Випискою по рахунку від 16.02.2022 року (а.с.10). Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач здійснив платежі у червні 2022 року, лютому 2023 року та березні 2023 року після чого, не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторона Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за договором належним чином не виконує, внаслідок чого, відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 12.05.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 20520,92 грн., яка складається із: 12600,00 грн. - заборгованість за основною сумою (тілом) кредиту та 7920,92 грн. - відсотки за користування кредитом за період дії кредитного договору. Відповідачем не надано до суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав, а також обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір у розмірі 1342,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладені норми чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову у розмірі 1342,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved