Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

До Острозького районного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що з 23.01.2017 р. позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак подружнє життя з відповідачем не склалося та вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від спільного\~подружнього життя\~у них\~народилась донька\~- [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в свідоцтві\~про народження\~якої позивачка\~записана матір`ю,\~а відповідач\~-\~батьком. У встановленому законом порядку відповідач своє батьківство не оспорював та на даний час не оспорює. Зазначає, що малолітня донька зареєстрована за однією адресою з відповідачем в [ADDRESS] , проте фактично проживає разом з нею в [ADDRESS] . Вказує, що вона самостійно не має можливості надати для дитини належне матеріальне утримання, достатнє для її віку, оскільки вона працюючи у ФОП [PERSON] отримує мінімальний дохід, розмір якого становив у лютому 2023 року 1842,50 грн. та у березні 2023 року 3350 грн., а також вона отримувала з 01.05.2020 р. по 31.05.2023 р. допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. Інші джерела та грошові заощадження у неї відсутні, власного нерухомого, рухомого майна немає. Стан здоров`я у неї добрий та у малолітньої доньки задовільний, оскільки в листопаді 2022 р. доньці здійснювали оперативне втручання з приводу ліквідації пахової грижі. Позивачка зазначає, що з січня 2023 року відповідач проживає окремо від неї та доньки, та за період окремого проживання, на її численні прохання, надав матеріальну допомогу на утримання доньки в загальному розмірі близько 2000 грн. Вказує, що на даний час відповідач повністю самоусунувся від матеріального утримання дитини, будь-яку матеріальну участь у її утриманні не приймає, хоча має всі можливості брати достатню, належну та регулярну участь в матеріальному утриманні малолітньої доньки, оскільки за віком та станом здоров`я є працездатним та має можливість працювати, отримувати дохід, та постійно працює у ФОП [PERSON] , від чого отримує дохід у вигляді заробітної плати, який використовує для задоволення своїх власних потреб. Таким чином, вважає, що [PERSON] має стабільний, регулярний дохід, що складається з його заробітної плати. Крім того, зазначає, що у власності відповідача відсутнє нерухоме та рухоме майно, а також як їй відомо грошових заощаджень відповідач також немає. Зазначає, що як їй відомо, від попереднього шлюбу відповідач має двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що домовленість між ними щодо утримання їхньої спільної малолітньої доньки відсутня, та відповідач свій обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття належним чином не виконує. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, в добровільному порядку кошти на утримання доньки не надає, хоча зобов`язаний це робити, що й спонукало її звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 05.05.2023 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Вказаною ухвалою суду від 05.05.2023 р. також задоволено клопотання позивачки про витребування доказів довідки про дохід, отримуваний відповідачем. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу відповідно до ст.ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.4 ЦПК України та ст.184 СК України право звернення до суду про стягнення аліментів має той із батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Позивачка, звертаючись до суду, на власний розсуд обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинна переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених нею вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23\~січня 2017\~року виконавчим\~комітетом Оженинської\~сільської ради\~Острозького району\~Рівненської області,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~(актовий\~запис №\~2\~від 23.01.2017) (а.с.12). Під час спільного подружнього життя у позивачки та відповідача народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 137 від 05.06.2020) (а.с.13). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №452 від 19.04.2023 р. малолітня дитина [PERSON] , [INFO] ,проживає в [ADDRESS] разом з позивачкою [PERSON] (а.с.16), та вказана обставина відповідачем не заперечується. Відповідач [PERSON] проживає окремо за адресою : [ADDRESS] (а.с.24). З доводів позивачки судом встановлено, що вона працює у ФОП [PERSON] та її дохід у лютому 2023 року становив 1842,50 грн. та у березні 2023 року 3350 грн., що підтверджується відомостями про застраховану особу [PERSON] , одержавних з Реєстру застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-7) (а.с.17). Згідно довідок управління праці та соціального захисту населення Острозької міської ради від 29.03.2023 року та від 14.04.2023 р. позивачка [PERSON] перебувала на обліку та з 01.05.2020 по 31.05.2023 року отримувала допомогу при народженні дитини на доньку [PERSON] у розмірі 860 грн. (а.с.19-20). Згідно довідки про доходи від 30.05.2023 р. відповідач [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді менеджера із збуту продукції та розмір отриманого ним доходу за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року становив 40 500 грн. (а.с.30). З матеріалів справи та доводів позивачки судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом з нею в [ADDRESS] , окремо від відповідача, та перебуває на її утриманні та повному матеріальному забезпеченні, відповідач регулярної участі в утриманні дитини не приймає, та наведені обставини відповідачем не заперечуються. Отже, з доводів позивачки та досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що позивачка та відповідач разом не проживають, їхня дитина проживає з позивачкою та між батьками дитини не було досягнуто домовленості щодо порядку, способу, форми та розміру участі відповідача в утриманні доньки. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180\~СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках. У відповідності до ст.181 СК Україн, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до Закону України №2475-VIII від 03.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесено зміни до ст.182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини та розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 2272 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи батьком малолітньої дитини, належним чином участі в її утриманні не приймає, доводів які б спростовували зазначені обставини суду не навів та відповідні докази відсутні і в матеріалах справи, що свідчить про неналежну участь відповідача у її матеріальному забезпеченні. При цьому суд виходить з того, що відповідач не надав доказів, які б спростовували доводи позивачки, якими вона обґрунтовує заявлені позовні вимоги, та які б водночас підтверджували, що він належним чином приймає участь в утриманні своєї доньки, а відтак існують фактичні та правові підстави для стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дитини. При вирішенні спору суд приймає до уваги, що відповідач не заперечує доводів, наведених позивачкою та не надав доказів на спростування позовних вимог у заявленому позивачкою розмірі. Згідно з ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5, 6 ст.81\~ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року. Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму, та враховуючи зростаючі потреби дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.04.2023 р. та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його малолітньої доньки, а також визначеному законодавцем способу, який обрала позивачка. В той же час, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач є фізично\~здоровим та\~ працює\~у ФОП\~ [PERSON] ,\~та отримує\~ регулярний\~стабільний дохід\~та доказів,\~які б\~спростовували вищевказані\~обставини суду\~не надав,\~а тому\~суд приходить\~до переконання\~про те,\~що відповідач\~може сплачувати\~аліменти у\~вищевказаному розмірі. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження перебування на утриманні відповідача інших осіб та відповідач таких доказів суду не надав. Позов про стягнення аліментів був поданий 28.04.2023 р., а відтак за правилами\~ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved