Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернулася з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 9 серпня 1975 року вона уклала шлюб із [PERSON] . Однак, на тепер [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач повністю підтримує свій позов та наполягає на його задоволенні. Вона посилається на те, що між сторонами не тільки втрачено почуття любові та взаємоповаги, вони навіть не вітаються один з одним. [PERSON] категорично заперечує проти продовження шлюбних відносин з відповідачем. Оголошення перерви у справі не надало жодних позитивних результатів, сторони не спілкуються між собою. Тому позивач просить суд задовольнити позов. Відповідач заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що пред`явлення позову [PERSON] викликано бажанням позбавити його житла. Він хоче зберегти сім`ю. Тому [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. Дослідивши подані письмові докази, заслухавши сторін, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 9 серпня 1975 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований міським відділом РАЦС м. Бориспіль Київської області, про що був складений відповідний актовий запис №209, дружині після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 9 серпня 1975 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24\~цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде принципово суперечити її інтересам, вона не веде з ним спільне господарство, не має спільних інтересів. Примушування [PERSON] до шлюбу з відповідачем не допускається. Примирення між сторонами неможливе. Крім того, [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що у них з позивачем постійно виникають конфлікти. З огляду на це суд висновує, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №59 від 1 травня 2023 року (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Outcome: approved