Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком. В обґрунтування заяви позивач вказував, що 13.05.2013 у [PERSON] та [PERSON] в шлюбі народилися спільна дитина - донька [PERSON] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.07.2017 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів задоволено частково. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.08.2016 і до повноліття дитини. Визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] . Позивач зазначає, що після вказаного рішення суду [PERSON] не подавала до виконавчої служби виконавчий лист про примусове стягнення аліментів, оскільки [PERSON] добровільно сплачував аліменти та приймав і приймає участь в утриманні та вихованні дитини. [PERSON] уклала інший шлюб з [PERSON] . Від нового шлюбу у 2020 у сторін народилася спільна дитина. [PERSON] , [INFO] стала з дозволу матері проживати з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та забезпечена усім необхідним матеріально та для гармонійного і духовного розвитку. Разом з цим, позивач вказує, що на даний час існує рішення суду, згідно якого дитина повинна проживати не з позивачем, а з відповідачем за іншою адресою. Враховуючи викладене, позивач просить визначити місце проживання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] з батьком - [PERSON] , 1984 року народження, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання з`явився позивач, який підтримав позов та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи, відповідач визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнала позов, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved