Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ в натурі будинковолодіння. Поданий позов обґрунтовує тим, що йому на підставі договору дарування від 30.12.2004 року належить 1/2 частина будинковолодіння з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель по [ADDRESS] . Також на підставі договору дарування від 27.02.2008 року йому належить 1/2 частина земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS] . Власником іншої частини будинковолодіння з господарськими будівлями та земельної ділянки є [PERSON] . Перший поверх житлового будинку переобладнано в дві ізольовані квартири. Однак відповідачем, в порушення користування майном відповідно до часток співвласників, використовуються весь цокольний поверх будинку. Відповідач, позбавляє його в реалізації здійснення права спільної часткової власності, перешкоджаючи в доступі до цокольного поверху житлового будинку. З приводу цього в них часто виникають конфлікті ситуації. За таких обставин, необхідно провести поділ житлового будинку, включаючи цокольний поверх, відповідно до часток співвласників. Ухвалою суду від 25 березня 2015 року (суддя Драновська С.З.) позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 06 квітня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання. Ухвалою суду від 16 квітня 2015 року справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 16 листопада 2015 задоволено клопотання позивача та призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу. Ухвалою 25 січня 2016 року відновлено провадження у справі та призначено судове засідання щодо розгляду клопотання експерта. Ухвалою суду від 13 квітня 2016 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу 25 жовтня 2016 року ухвала суду була виконана та до суду направлено висновок №160905/1_ФМ судової будівельно-технічної експертизи. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями року справу передано для розгляду судді Радивилівського районного суду Панчук М.В. Ухвалою від 18 лютого 2019 року справа прийнята до провадження та призначено судове засідання. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями року справу передано для розгляду судді Радивилівського районного суду Троцюк В.О. Ухвалою від 26 жовтня 2020 року справа прийнята до свого провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] та його представники адвокати Курись О.П. та Віднік А.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково надали пояснення, що при проведенні судової будівельно-технічної експертизи щодо варіантів розподілу було запропоновано два варіанти. Щодо вирішення питання розподілу цокольного приміщення, то їх довірителя влаштовує обидва варіанти. Однак, на їх думку варіант №2 є менш обтяжливим в плані розподілу, оскільки передбачає проведення мінімуму перебудови. Наведені в судовій будівельно-технічній експертизі варіанти поділу на рівні передпроектних пропозицій та лише з метою встановлення технічної можливості розподілу. Заперечення відповідача щодо неможливості проведення розподілу житлового будинку, з огляду на відсутність можливості розведення комунікацій (газопостачання, електропостачання та водо постання), вважають безпідставними. Позивач додатково пояснив, що будинок фактично між ними поділено на дві ізольовані квартири. Також проведено розподіл земельної ділянки, на якій розташований вказаний житловий будинок. Спір між ними виник лише щодо поділу цокольного приміщення. Обидві частини житлового будинку під`єднані до автономних джерел електропостачання, водопостачання та водовідведення та газопостачання. Просить при поділі спірного майна застосувати варіант поділу №2. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Бірук Т.Б. визнали право позивача на 1/2 частину будинковолодіння з надвірними будівлями та погодились на запропонований варіант розподілу спірного домоволодіння (варіант №2 судової будівельно-технічної експертизи №160905/1_ФМ). Однак, відповідач зазначив, що будь-який із запропонованих варіантів розподілу будинку, передбачає проведення робіт щодо перенесення комунікацій. Газ підведений до будинку зі сторони частини будинку, що належить позивачу. Аналогічна ситуація з водопостачанням житлового будинку. Заслухавши пояснення позивача, представників позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 12 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 30 грудня 2004 року [PERSON] подарував [PERSON] 1/2 частину цегляного житлового будинку з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель і споруд (гараж), що знаходиться в [ADDRESS] . Загальна площа житлового будинку, що відчужується, становить 305,1 кв.м., житлова площа 79,3 кв.м. (а.с.13) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності [PERSON] належить 1/2 частин домоволодіння по [ADDRESS] . (а.с.14) Відповідно до договору дарування від 27 лютого 2008 року [PERSON] подарував [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0800 га., що знаходиться в [ADDRESS] . (а.с.12) Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯД №265162) [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0400 га, яка знаходиться в [ADDRESS] на підставі договору дарування від 27 лютого 2008 року №815. (а.с.15) Вказані обставини визнаються сторонами, підтверджуються матеріалами цивільної справи. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Поняття спільної часткової власності викладено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності\~це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України). Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Разом з тим, статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та/або виділ у натурі частки із спільного майна, що призвело до не можливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статей 364, 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності. Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (стаття 183 ЦК України). У постанові Верховного Суду України 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що "виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно". Судом встановлено та учасниками справи визнано, що виник спір з приводу користування належними частками будинковолодіння, а саме цокольним поверхом будинку, оскільки перший поверх будинку фактично поділено між співвласниками, а тому позивач змушений був звернутись до суду з позовом про поділ майна в натурі. Оскільки згоди щодо виділу такого майна в натурі між сторонами не досягнуто, тому спір має бути вирішений судом. Отже, оскільки право власності [PERSON] на 1/2 частину будинковолодіння підтверджено відповідними документами, кожен із співвласників, зокрема позивач, має право на виділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності. Відповідно до положень частини 1\~статті 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками, за домовленістю між ними. Проте, згоди щодо поділу такого спадкового майна між сторонами не досягнуто, права позивача є порушеними та підлягають судовому захисту. Під час розгляду справи проведено судову будівельно-технічну експертизу від 05.10.2016 року №160905/1_ФМ та експертом запропоновано два варіанти поділу спірного житлового будинку, відповідно до часток співвласників по 1/2 частині. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №160905/1_ФМ від 05.10.2016 року, складеного експертом Фурсович М.О., ринкова вартість будинковолодіння по [ADDRESS] становить 1359670 грн.; 1/2 ринкової вартості вказаного житлового будинку становить 679835 гривень, наявна технічна можливість розділити житловий будинок між співвласниками у відповідності до їх часток 1/2 та 1/2 будинковолодіння. (а.с.132-177) Відповідно до висновків вказаної експертизи поділу житлового будинку (за варіантом №2, на який погодились сторони), виділити: - власнику І частини (рожевий колір) на першому поверху житлового будинку приміщення 1-9 (коридор) площею 3,1 кв.м., 1-10 (ванна) площею 3,7 кв.м., 1-11 (прихожа) площею 13,9 кв.м., 1-12 (житлова) площею 15,8 кв.м., 1-13 (житлова) площею 19,6 кв.м., 1-20 (кухня) площею 13,7 кв.м., І-ІІІ (ганок) площею 11,9 кв.м., всього по першому поверху 81,7 кв.м.; на цокольному поверсі житлового будинку приміщення 1-1 (гараж) площею 25,6 кв.м., 1-5/2 (коридор) площею 3,75 кв.м., 1-7 (майстерня) площею 21,9 кв.м., 1-8 (коридор) площею 11,3 кв.м., І-І (в`їзд в гараж) площею 17,4 кв.м., всього по цокольному поверху 79,95 кв.м. Всього по будинку 161,65 кв.м., що відповідає ідеальній долі 1/2. - власнику ІІ частини (синій колір) на першому поверху житлового будинку приміщення 1-14 (ванна) площею 7,4 кв.м., 1-15 (коридор) площею 6,0 кв.м., 1-16 (житлова) площею 13,3 кв.м., 1-17 (прихожа) площею 16,0 кв.м., 1-18 (кухня) площею 13,8 кв.м., 1-19 (житлова) площею 15,6 кв.м., І-ІV (ганок) площею 9,6 кв.м., всього по першому поверху 81,7 кв.м.; на цокольному поверсі житлового будинку приміщення 1-2 (підсобна) площею 21,7 кв.м., 1-3 (коридор) площею 4,2 кв.м., 1-4 (кладова) площею 19,4 кв.м., 1-5/1 (коридор) площею 10,95 кв.м., 1-6 (підсобна) площею 22,0 кв.м., І-ІІ (сходова) площею 1,7 кв.м., всього по цокольному поверху 79,95 кв.м. Всього по будинку 161,65 кв.м., що відповідає ідеальній долі 1/2. За змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наведених в пункті 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі. У відповідності до пункту 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2). Виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок" зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Оскільки, учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). Позивач має право на виділ у натурі його частки із спільного майна та обираючи варіант поділу будинку, як зазначено на схемі поділу цокольного поверху житлового будинку варіант№2 (рис.3) відповідно до судової будівельно-технічної експертизи №160905/1_ФМ від 05.10.2016 року. (а.с.164) Крім того, суд враховує, що вказаний варіант буде найсправедливішим варіантом розподілу спірного житлового будинку За таких обставин, суд знаходить доцільним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, розподілити будинковолодіння згідно запропонованого експертом варіанту поділу (варіант №2), який не порушує прав сторін та вищезазначеним виділом частки з майна будуть реалізовані відповідні права позивача як співвласника вказаного майна. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем [PERSON] при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 3654 гривень, (вдома платежами в розмірі 435,38 гривень та 3218,62 гривень), який підлягає стягненню з відповідача на його користь. Окрім того, за висновком судової будівель-технічної експертизи вартість 1/2 частини житлового будинку, що підлягає розподілу, становить 679835 гривень, з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2436 гривень (виходячи з максимального розміру судового збору, встановлено на час подання позовної заяви до суду). На підставі ст.ст. 356, 358, 364 ЦК України,

Outcome: approved