Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

У березні 2023 року до суду надійшов позов АТКБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.09.2015 у розмірі 91 775 грн. 44 коп., та суму судових витрат в розмірі 2 684 грн. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 16.09.2015 року. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк». Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов`язувався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені цим договором. Однак, відповідач порушує вимоги кредитного договору, в зв`язку з чим станом на 14.02.2023 у неї утворилась заборгованість у розмірі 91775,44 грн., яка складається з 75043,17 грн. - заборгованості за кредитом, та 16732,27 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом. Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 14 березня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Викликався шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади України. Відповідно до ч. 1 ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, та оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 16.09.2015 [PERSON] підписала анкету-заявку про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, на підставі якої він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг відповідача [PERSON] від 16.09.2015, остання надала згоду на приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Зі змісту цієї заяви вбачається, що відповідач [PERSON] просила відкрити рахунок та зазначила, що згодна з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, позичальник [PERSON] ознайомлена і згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Судом встановлено, що 16.09.2015 між сторонами в письмовій формі був укладений договір, який складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Умов і правил надання банківських послуг. Таким чином, на підставі наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обов`язки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 16.09.2015 станом на 14.02.2023 відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 91775,44 грн., яка складається з 75043,17 грн. - заборгованості за кредитом, та 16732,27 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати її повернення. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2648,00 гривень.

Outcome: approved