Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Московського районного суду м.Харкова з позовом до відповідача ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л., про визнання виконавчого напису № 2055 від 17.10.2017 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості в розмірі 26 607 грн. 99 коп. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11.07.2013 р. між нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал» укладено Договір карткового рахунку та договір страхування № 26257019197353 відповідно до основних умов якого : валюта рахунку гривні, ліміт Овердрафту 15\~000 грн., строк користування 24 місяці, процентна ставка за користування Овердрайфом % річних 0,0001 (при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно - сервісній мережі за рахунок коштів Карткового рахунку за рахунок коштів Овердрафту ( в межах Ліміту ), процентна ставка за користування Овердрафтом 36 % річних. 17.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис № 2055 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», який є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Банк Ренесанс Капітал», заборгованості в розмірі 26\~607, 99 грн. 20.02.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л., на підставі вказаного виконавчого напису № 2055 від 17.10.2017 р. було відкрите виконавче провадження за № 58433596. Позивач зазначає, що постанову про відкриття виконавчого провадження та копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію, інші доходи боржника було направлено відразу за місцем її роботи. Позивач зазначає, що вона не знала про відкриття відносно неї виконавчого провадження. Вважає, що виконавчий напис вчинено із чисельними порушеннями норм законодавства. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримувала від відповідача чи позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, зазначеної у виконавчому написі, є безспірним. Крім того, відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису подається оригінал нотаріально посвідченої угоди, документ, що посвідчує безспірність заборгованості, натомість жодного розрахунку боргу проведено не було. Позивач вказує, що приватний нотаріус не врахувала та не перевірила наявність чи відсутність спору щодо її заборгованості перед відповідачем. Зазначає, що основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку , а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. Позивач зазначає, що не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитними договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом в свою чергу не було перевірено надіслання такої вимоги і її отримання позивачем, що унеможливлювало подання нотаріусу заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди на його вчинення. Крім того, позивач зазначила, що вона не була проінформована щодо реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» у ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», оскільки останній своєчасно та належним чином не проінформував її про порядок погашення заборгованості за кредитним договором. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням, а саме не перевірено безспірність заборгованості, її не повідомлено про звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду . На підставі розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2023 року справу прийнято до провадження, призначено судове засідання з розгляду справи по суті. До участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хару Наталію Станіславівну. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с.66). Відповідач ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», будучи належним сином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки (а.с.87), в судове засідання свого представника не направив, про причини його неявки суд не повідомлено. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. та приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Н.С. належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.80,83,85-86), в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Згідно ч.\~1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка\~у судове\~засідання будь-якого\~учасника справи\~за умови,\~що його\~належним чином\~повідомлено про\~дату,\~час і\~місце цього\~засідання,\~не перешкоджає\~розгляду справи\~по суті,\~крім випадків,\~визначених цією\~статтею . Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився , відзиву на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе здійснити розгляд\~справи за\~наявними в\~ній доказами . Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд та приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 липня 2013 року АТ «Банк ренесанс Капітал» та [PERSON] укладено договір карткового рахунку та договір страхування № 26257019197353 відповідно до основних умов якого : валюта рахунку гривні, ліміт Овердрафту 15\~000 грн., строк користування 24 місяці, процентна ставка за користування Овердрайфом % річних 0,0001 (при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно - сервісній мережі за рахунок коштів Карткового рахунку за рахунок коштів Овердрафту ( в межах Ліміту ), процентна ставка за користування Овердрафтом 36 % річних (а.с.56). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно Московським відділом ДРАЦС РС Харківського МУЮ 21 лютого 2019 року, а/з № 1143, вбачається, що [PERSON] 08.07.2014 року змінила прізвище після укладення шлюбу на « [PERSON] » (а.с.9). 17 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 2055 відповідно до якого з [PERSON] , яка є боржником за кредитними договором № 25257019197353 від 11.07.2013 року, укладеного між нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», стягнуто заборгованість за період з 02.10.2016 р. по 02.10.2017 р. у сумі 26 607, 99 грн., в тому числі заборгованість за сумою кредиту 23642,34 грн.; прострочена заборгованість за комісією 0 грн., прострочена заборгованість за процентами 2965,65 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 0 грн.; строкова заборгованість за комісією 0 грн.; 400 грн - за вчинення виконавчого напису (а.с.40). Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т. . у ВП № 58433596 30.06.2020 р. та 14.07.2020 р. винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію , стипендію та інші доходи [PERSON] на підставі виконавчого напису № 2055 від 17.10.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. (а.с. 13-16). Згідно ч.1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими\~\~стягнення\~\~ заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р., передбачено нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (пункт 286 Інструкції). Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Враховуючи вказане, для одержання виконавчого напису має бути додано оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. В обгрунтування даної постанови суд зазначив, що оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису виключно на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак не зважаючи на вищевикладене, відповідачем не спростовано твердження позивача, що оскаржуваний виконавчий напис від 17.10.2017 року № 2055 було вчинено з фактичним порушенням переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідачем не спростовано того факту, що виконавчий напис вчинений не на оригіналі нотаріально посвідченого кредитного (борговому документі), що не відповідає п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р. Таким чином, доказів укладення нотаріально посвідченого договору між сторонами не надано, як і не надано засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.п.1,2 Переліку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., як за вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved