Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, на час навчання, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] 23 років. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з відповідачем по справі позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Біляївського районного суду Одеської області в 2009 році. У вказаному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем спільне життя не склалось. Донька залишилась проживати з позивачем. На даний час дитина є повнолітньою та навчається в державному закладі «Південноукраїнський національний педагогічний університет ім. К.Д. Ушинського». Донька навчається на денні формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу і самостійно отримувати заробіток. Також донька є інвалідом дитинства, потребує витрат на лікування, придбання необхідної літератури та навчання, орг. техніки, зошитів та іншого. Навчається не за місцем проживання, що потребує витрат на дорогу. Враховуючи, що батько дитини не приймає участь в її утриманні, позивач вимушена звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів, аби відстояти та захистити права та інтереси дитини, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, відповідно до прохальної частини позову, просила розглянути справу у її відсутності, та не заперечувала, у разі неявки відповідача, щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~статей 280-281 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області в 2009 році. У вказаному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 20.06.2003 року Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №29. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб №1129 від 02.11.2022 року виданої Дачненською сільською радою Одеського району Одеської області до складу сім`ї [PERSON] входять дочка [PERSON] , [INFO] , інвалід дитинства, проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до довідки №131 від 06.10.2022 року, виданої Державним закладом «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського» [PERSON] є студенткою першого року навчання за першим (бакалавським) рівнем вищої освіти художньо - графічного факультету, IV рівня акредитації, спеціальності 014 Середня освіта (Образотворче мистецтво), денної форми навчання, за кошти державного (регіонального) бюджету. Термін навчання: 01.09.2022 року по 30.06.2026 року. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,4) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 5) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст.ст. 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надані докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання і потребує такої допомоги. З урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь повнолітньої дочки аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, у зв`язку з продовженням навчання, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до закінчення ним навчання (30.06.2026 року), але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В даному випадку позов подано до суду 03.11.2022 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: approved