Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У лютому 2023 року представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди, завданої залиттям квартири у розмірі 170 330,02 грн., 50 000,00 грн. в рахунок компенсації завданої моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що [PERSON] на праві власності належить кв. [ADDRESS] . 18.10.2022р. відбулося залиття вказаної квартири із квартири № 17 , розташованої поверхом вище в цьому ж будинку, власником якої, згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.12.2022р. є [PERSON] . Відповідно до акта комісії від 26.10.2022р. складеного на звернення позивача та затвердженого начальником ЖЕД № 2 КП «ККОЖФ Святошинського району м.Києва», причини затоплення - необережне поводження із сантехнічним обладнанням у квартирі № 17 . Внаслідок залиття квартири для відновлення її попереднього стану виникла необхідність у проведенні ремонту, вартість якого, відповідно до звіту № 107/22, виконаного ТОВ «Експерта компанія «Укравтоекпертиза -Стандарт» на замовлення [PERSON] , складає 135 092, 24 грн. з урахуванням зносу. Для усунення наслідків затоплення та з метою зниження рівня вологи у квартирі № 13 [PERSON] орендувала осушувач повітря, сплативши за оренду в період з 19.10.2022р. по 24.10.2022р. 1250 грн. та 300,00 грн. за його доставку. Крім того, плитка на кухні та у ванній кімнаті внаслідок потрапляння вологи на стіни почала відшаровуватись (бухтіти), що призвело до необхідності її демонтажу та заміни. Також після зняття шпалер і підлогового покриття були виявлені пошкодження, що спричинені дією вологи від затоплення, у розмірах ніж ті, що вказані у звіті. У зв?язку з цим виникла потреба у придбанні не передбачених у звіті додаткових будівельних матеріалів для проведення ремонту (штукатурка гіпсова, шпаклівка гіпсова, грунтуючий засіб, захисний засіб, шуруп по металу, альфаплекс, поліуретанова піна, сітка фасадна, гідроізоляція, фарба дисперсійна, стрічка, суміш для підлоги, гіпсокартон, грунтувальна суміш, кут пластиковий, профіль для гіпсокартону) на суму 32 129, 83 грн. та 1 557, 95 грн, згідно із рахунками на оплату ФОП [PERSON] від 10.12.2022 року та 18.01.2023 року. Таким чином, загальна сума завданої [PERSON] майнової шкоди на час подання позову складає: 135 092, 24 грн - матеріальні збитки внаслідок залиття квартири; - 1550 грн (1250+300) - витрати на оренду та доставку осушувача повітря; 33 687, 78 грн (32 129, 83 + 1557, 95) - витрати на придбання будівельних матеріалів, необхідних для проведення ремонту, які не були передбачені у звіті; що разом складає 170 330, 02 грн. З огляду на викладене, на [PERSON] лежить обов`язок по відшкодуванню [PERSON] завданої їй майнової шкоди у розмірі витрат на відновлення належної їй квартири шляхом проведення в ній ремонту, необхідність проведення якого викликана її залиттям 18.10.2022р. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2023р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2023р. вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які правочини, пов`язані з розпорядженням вказаною квартирою. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача та позивача у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав вкиладених у позові. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог. Надала відзив на позовну заяву та вказала, що актом та доводами позивача, залиття належної квратири відбулось 18.10.2022р. При цьому акт комісією було складено лише 26.10.2022р., тобто через 8 днів. З наведеного можна дійти висновку, що у зазначений період (8 днів) у квартирі позивача могли відбутись будь-які події, що могли вплинути на результати обстеження та їх інформативність. Вказує, що звітом не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між конкретною подією та завданими збитками. Звіт виконувався через півтора місяці після затоплення квартири позивача. На думку відповідача, заявлені позивачем збитки у сумі 170 330,02 грн. є необгрунтованими та безпідставними. Матеріали справи не містять прямих доказів вини відповідача у затопленні квартири позивача, якщо таке і мало місце. Тобто, вини відповідача, як особи, що спричинила залиття квартири позивачем не встановлено та не підтверджується буь-якими доказами по справі. Крім того, вважає, що сам факт порушення права, за відсутності доведеної наявності вищезазначених втрат немайнового характеру, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, а її наявність відповідно до загальних засад змагальності цивільного процесу підлягає доведенню особою, яка порушує питання про її відшкодування. Просить відмовити у задоволенні позову. Представником позивача надано відповідь на відзив в якому вказано, що позивач повністю підтримує позовні вимоги, а вказаний відзив вважає необгрунтованим. У звіті № 107/22 відображені відомості про стан належної [PERSON] квартири після затоплення. Загальна характеристика її технічного стану та визначення вартості заподіяного позивачці матеріального збитку. Як вбачається із звіту, квартира позивача, окремі її елементи та оздобленння досліджувалось 05.12.2022р. більш детально, коли вже проявлялись окремі наслідки дії вологи, яку вбрали в себе стеля, стіни та підлога квратири, з урахуванням кількості води, яка потрапила до неї. Тому розбіжності в обсязі і видах робіт, які вказані в акті та звіті , мають природнє пояснення і не можуть вважатись суперечливими та взаємовиключними. У звіті не вказано жодного виду робіт, необхідність виконання якого могла бути викликана іншими факторами, ніж потрапляння вологи у квартиру внаслідок її залиття. Представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив в якому зазначила, що розмір збитків був визначений позивачем на підставі звіту № 107/22, виконаного ТОВ «Експертан компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» на загальну суму 135 092,24 грн. При цьому вказаним звітом не встановлено причино-наслідкового зв`язку між конкретною подією та завданими збитками. Звіт виконувався через півтора місяця після затоплення квартири позивача. Оцінювач, що виконував звіт не був попереджений про кримінальну відповідальністю за достовірність даних наведених у звіті. У справі відсутні будь-які дані щодо обстеження належної відповідачу квартири на предмет необережного поводження з сантехнічним обладнанням, про що зазначено в акті. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 28.10.2013р. квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] /а.с.48/. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме мпайно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] /а.с.49/. Відповідно до акту комісії ЖЕД № 2 від 26.10.2022р. залиття квартири № 13 відбулось 18.10.2022р. з вище розташованої квартири № 17 у зв`язку з необережним поводженням з сантехнічним обладнанням/а.с.13/. Відповідно до звіту № 107/22 від 05.12.2022р. з визначення вартості збитку нанесеного власнику майна, вартість матеріального збитку завданого власнику, через пошкодження майна внаслідок залиття квратири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на дату виконання оцінки складає: 135 092, 24 грн./а.с.15-40/. 19.10.2022р. [PERSON] було укладено договір оренди обладання, а саме осушувач повітря, розмір орендної плати за всі об`єкти оренди в цілому складає 1 250,00 грн. +доставка обладнання складає 300,00 грн./а.с.41/. Судом встановлено, що у зв`язку з придбанням непередбачених у звіті додаткових будівельних матеріалів для проведення ремонту позивачем було закуплено матеріалів на суму 32 129,83 грн. та 1 557,95 грн./а.с.42-43/. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За правилами ст. 1192 ЦК України урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди. У відповідності до роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.92 року за N 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. У свою чергу статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Положеннями ст. 177 ЖК України встановлено, що громадяни, зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання. Як вбачається із матеріалів справи саме в акті чітко встановлено, що залиття квартири позивача сталося з квартири № 17 (квартири відповідача), у зв`язку з необережним поводженням із сантехнічним обладнанням, а також описані пошкодження квартири позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач як власник квартири, несе обов`язок по забезпеченню схоронності належного йому на праві власності житла, санітарно-технічного та іншого обладнання у квартирі, пошкодження якого в даному випадку стало причиною залиття квартири позивача, а тому суд приходить до висновку, що відповідальність за завдану шкоду позивачу має нести саме відповідач. Крім того, представником відповідача не спростувано належними та допустимими доказами вину відповідача у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляв та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що витрати понесенні позивачем підтвердженні належними та допустими доказами, а тому з відповідача - [PERSON] підлягають стягненню матеріальні збитки внаслідок залиття квартири у розмірі 135 092, 24 грн., витрати на оренду та доставку осушувача повітря у розмірі 1550,00 грн (1250+300); витрати на придбання будівельних матеріалів, необхідних для проведення ремонту у розмірі 33 687, 78 грн., а всього 170 330, 02 грн. Щодо моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як вбачається з положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Водночас, п.5 постанови Пленуму Верховного суду від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, зниження якості проживання, небажання відповідача добровільно відшкодувати завдану шкоду, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди достатнім і необхідним буде стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн. V.Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 203,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду та 536,80 грн. за подання заяви за забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial