Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав зазначивши, що відповідач у справі, [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . З матір`ю дитини відповідач розлучився в червні 2017 року і з цього часу своїх батьківських обов`язків не ввиконує. Матір дитини, [PERSON] померла [INFO] . Вихованням [PERSON] займалась її бабуся, [PERSON] , яка померла [INFO] . В даний час дитина влаштована в сім`ю родичів [PERSON] . Відповідач у справі з жовтня 2018 року відбуває покарання в Коростенській ВК №71, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитии, як складову виховання, не спілкується з донькою, не забезпечує дитині необхідного медичного догляду, ліквання, не готує до самостійного життя, не надає дітям доступу до культурних, інших духовних цінностей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язкам, Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, [PERSON] . Позивач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, причини неявки не повідомив. Разом з тим, як вбачається з заяви [PERSON] він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки, [PERSON] . Третя особа в судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Матір дитини, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] дитина проживала у бабусі, [PERSON] , яка померла [INFO] . Наказом начальника служби у справах дітей Немішаївської селищної ради від 04.01.2021 року №01-39-11 [PERSON] була поставлена на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах та тимчасово влаштована в сім`ю родичів/знаймих [PERSON] . Відповідач після розлучення з [PERSON] (червнень 2017 року) вихованням доньки не займається, з жовтня 2018 року відбуває покарання в Коростенській ВК №71, з донькою відносин не підтримує, не цікавиться її життям та здоров`ям, не проявляє до дитини батьківської турботи, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Вищевказані обставини стверджуються висновком слубжи у справах дітей Немашаївської селищної ради, з якого вбачається доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки, [PERSON] , [INFO] ; рішенням виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області №256 від 01.06.2021 року, яким затверджено висновок слубжи у справах дітей Немашаївської селищної ради з питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно відносно доньки, [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з заяви [PERSON] , яка посвідчена начальником Коростенської ВК №71, останній відмовився від своїх батьківських прав відносно доньки, [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст.164 СК України та враховуючи інтереси малолітніх мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Поведінка відповідача, який тривалий час взагалі не спілкується із дітьми, не виховує їх, не цікавиться їх життям та здоров`ям, та яка, знаючи про наявність в суді позову про позбавлення її батьківських прав, в судове зсідання не з`явилась, натомість подала заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, свідчить про її байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , а тому відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно дитини. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Судові витрати підлягають стягненю відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved