Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Кучерук Т.М., звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 липня 2020 року [PERSON] надала відповідачці [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США і 30 000 грн. Того ж дня, [PERSON] також надала для [PERSON] в борг кошти в розмірі 1850 доларів США та кредитну картку А-банку. В подальшому [PERSON] з вказаної картки зняла кредитні кошти в сумі 110 000 грн. Про отримання від [PERSON] грошових коштів [PERSON] власноручно написала боргову розписку та засвідчила власним підписом. Відповідно до вказаної розписки, відповідачка [PERSON] повинна була повернути суму боргу у строк до 23 серпня 2022 року та в рахунок кредитних коштів щомісяця вносити на кредитний рахунок 6 000 грн. до повної їх сплати, але не пізніше 23 серпня 2022 року. Кредитні кошти наразі [PERSON] сплачує самостійно. Однак, на сьогоднішній день, борг [PERSON] для [PERSON] не повернула, не повернуто також грошові кошти. Відповідачка ухиляється від виконання зобов`язання, на телефонні дзвінки не відповідає та взагалі ігнорує [PERSON] . Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі наступає просрочення кредитора. Доказом повернення позики є факт передачі позикодавцем оригіналу боргового документа позичальникові, або зазначення кредитором відомостей у розписці про повернення боргу щодо неможливості повернення боргового документу. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваної суми, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Просила суд стягнути з відповідачки на її користь борг в сумі 21 850 доларів США , що еквівалентно 799 054,5 грн., борг у сумі 140 000 грн., судовий збір в сумі 9 390,60 грн., витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн. В судовому засіданні представник позивача, позивачка підтримали заявлені вимоги, посилаючись на обставини позову, уточнивши про стягнення боргу в сумі 21 850 доларів США без гривневого еквіваленту, оскільки відповідачці передавалися в борг гроші в іноземній валюті - доларах США, курс якого постійно змінюється. В іншій частині позовні вимоги підтримали в тому ж обсязі. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, неодноразово судові засідання у справі відкладалися за клопотанням представника відповідача, проте ні відповідачка, ні її представник жодного разу в судові засідання не прибували, представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, йому надано доступ до всіх доказів у справі, відзиву на позов не надали, що свідчить про зловживання своїми правами. За згодою позивачки та її представника суд здійснює розгляд в заочному порядку на підставі ст.280-289 ЦПК України, за наявними доказами та ухвалює заочне рішення. Суд заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові докази та оцінивши їх у відповідності до ст.89 ЦПК України, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до оригіналу боргової розписки від 28.07.2020, написаної [PERSON] , остання отримала в борг від [PERSON] грошові кошти з подальшим розміщенням під % на депозит в розмірі 20 тисяч доларів США і 30 000 грн, зобов`язалася повернути кошти до 23.08.2022 року. Також отримала кошти в розмірі 1850 доларів США, яку зобов`язалася повернути до 23.08.2022 року. Крім того, зазначила, що взяла в користування картку А-Банку з лімітом 110 000 грн. і зобов`язалася вносити платежі по 6 000 грн. щомісячно, закрити картку до 23.08.2022 року. Розписка підписана власноручно [PERSON] , чим остання підтвердила факт отримання грошових коштів від позивачки в сумі 21 850 доларів США та 140 000 грн. 29 березня 2023 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з письмовою вимогою, в якій вимагала сплатити їй борг за борговою розпискою. У разі її несплати має намір звернутися до суду з позовом про стягнення вказаної суми боргу з урахуванням річних, інфляційних втрат та витрат на залучення адвоката. Вказана письмова вимога віправлена позивачкою [PERSON] 30.03.2023 через Головну пошту країни "Укрпошту", про що свідчить фіскальний чек. Офіційний курс гривні до долару США станом на 29.03.2023 року за інформацією Національного Банку України становив 36,5686 грн. за 1 долар США. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частинами першою, другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави вважати, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів). Згідно із ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно із ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що між [PERSON] та [PERSON] виникли договірні відносини, бо склавши боргову розписку, остання підтвердила факт отримання від позивача грошових коштів в сумі 21 850 доларів США. та 140 000 грн., та взяла на себе зобов`язання повернути грошові кошти в строк до 23.08.2022 року, що підтверджується оригіналом боргової розписки, складеної власноруч відповідачкою [PERSON] . Відповідачка станом на час розгляду справи борг не повернула, тому з урахуванням уточнень позивачки про стягнення грошових коштів в сумі 21 850 доларів США без гривневого еквіваленту, який в розписці не зазначався, із [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки грошові кошти в сумі 21 850 доларів США та 140 000 грн., оскільки відповідачка доказів повернення грошових коштів взятих в боргу, суду не надала, нею не оспорюється дійсність складення боргової розписки. Відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати : судовий збір сплачений при подачі позову в сумі 9 390,60 грн., та витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн., оскільки позивачці відповідно до договору про надання правової допомоги від 02.12.2022 року, укладеного з адвокатом Кучеруком Т.М., представником позивача надавалися послуги з правничої допомоги, позивачка оплатила вартість наданих послуг в сумі 10 000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 8 від 02.12.2022 року та розрахунком суми гонорару (вартості) послуг за надану правничу допомогу [PERSON] , від відповідачки та її представника заперечень щодо розміру правничої допомоги не надійшло, представник відповідачки ознайомився з усіма матеріалами справи, в тому числі і з доказами про витрати на правничу допомогу. За таких обставин, на підставі ст. 1046, 1047, 545, 549, 612, 625 ЦК України,

Outcome: approved