Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим підписав анкету - заяву б/н від 08 травня 2007 року, згідно з якою отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, йому видано у користування кредитну картку. Підписання анкети заяви є підтвердженням згоди на те, що така заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», складають договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Заявою підтверджується той факт, що [PERSON] був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк» в письмовій формі. [PERSON] зобов?язався повернути витрачену суму кредитного ліміту, відповідно до умов договору, щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу, розрахованого від суми заборгованості. [INFO] [PERSON] помер. В порушення зобов`язань за договором, він своєчасно не надавав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, в зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту, розмір якої станом на дату смерті становить 6301,60 грн. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем після його смерті, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем за адресою: будинок під номером [ADDRESS] , і у встановлений законодавством строк не подала заяву про відмову від прийняття спадщини, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину. Внаслідок спадкування відповідач набула обов?язку щодо задоволення вимог кредитора АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка утворилася через неналежне виконання спадкодавцем своїх зобов?язань по сплаті кредитних коштів. З метою врегулювання спору, враховуючи приписи статей 1281,1282 ЦК України, позивач надіслав на адресу відповідача претензію, а також подав претензію до нотаріальної контори. Проте вимоги позивача задоволені не були, в зв?язку з чим просила стягнути в судовому порядку заборгованість у розмірі 6301,60 грн та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області Гаврищука А.В. відкрито провадження у справі, з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 23 червня 2021 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін, в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, сформованого 27 вересня 2021 року, справу передано для розгляду судді Капшук Л.О. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 05 березня 2021 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання та перебування. 13 квітня 2021 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу. Представник позивача та відповідач в судове засідання не з?явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. 24 червня 2021 року, 27 липня 2021 року, 19 серпня 2021 року, 01 травня 2023 року відповідачу направлено повідомлення про виклик до суду за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 19 липня 2021 року, 14 вересня 2021 року, 06 червня 2023 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з наведеним, за відсутності відповідача за адресою зареєстрованого місця проживання, суд вважає, що судовий виклик (судове повідомлення) вручено йому належним чином. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подала. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. 08 травня 2007 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 18). [PERSON] заповнив заяву, в якій зазначив персональні дані, бажання отримати банківські послуги, в тому числі у виді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку «Універсальна» у розмірі 250,00 грн з базовою процентною ставкою 20,8 % на місяць на залишок заборгованості. Також в анкеті заяві [PERSON] підтвердив факт ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами банку, та згоду з тим, що дана заява анкета разом з пам?яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним та банком договір надання банківських послуг. Надані представником позивача Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, CONTRACT» «Універсальна Gold» та Умови та правила надання банківських послуг, затверджені наказом №С-89 від 23 серпня 2006 року, містять загальні умови обслуговування кредитних карт «Універсальна», з зазначенням тривалості пільгового періоду, базової ставки в місяць, розміру обов?язкового щомісячного платежу, пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, та інші умови (а.с. 19,26-29). На підтвердження видачі [PERSON] кредитних карток та зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, до позовної заяви долучено довідки без номеру та дати, з яких вбачається, що за кредитним договором без номеру та дати, укладеним з [PERSON] , банком було видано кредитні картки, термін дії останньої з них, виданої 27 серпня 2018 року до 07/22. 08 травня 2007 року зна кредитну карку встановлено кредитний ліміт у розмірі 250,00 грн, розмір якого 30 серпня 2017 року збільшено до 8000,00 грн., 20 січня 2019 року зменшено до 00,00 грн (а.с. 17,30). З виписки про рух коштів за рахунком, сформованої банком станом на 11 серпня 2020 року, та наданого представником позивача розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 28 грудня 2018 року розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 6301,60 грн. (а.с.7-10,11-16). [INFO] [PERSON] помер. Позивач 21 лютого 2020 року направив до Корсунь Шевченківської державної нотаріальної контори претензію кредитора, а 15 травня 2020 року направив відповідачу [PERSON] , як спадкоємцю за законом, лист претензію з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 6301,60 грн. Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради Корсунь Шевченківського району Черкаської області (а.с. 142), даними претензії кредитора від 29 січня 2020 року, фіскального чеку та реєстру відправлення від 21 лютого 2020 року, даними листа претензії від 15 травня 2020 року, фіскального чеку та реєстру відправлення рекомендованих листів від 12 червня 2020 року (а.с. 38, 39-42). Відповідно до даних копії спадкової справи № 65578064 (23/2020), відкритої у Корсунь Шевченківській державній нотаріальній конторі 25 лютого 2020 року після смерті [INFO] [PERSON] , заяви про прийняття спадщини від спадкоємців за законом чи за заповітом, відомості про осіб, які прийняли спадщину чи відмовилися від прийняття спадщини, а також відомостей щодо виданих свідоцтв про право на спадщину та наявність спадкового майна відсутні (а.с. 141-150). На підтвердження факту проживання відповідача зі спадкодавцем до позовної заяви додано копію паспорту відповідача [PERSON] , з якої вбачається, що з 26 червня 1986 року адреса зареєстрованого місця проживання відповідача значиться: будинок під номером [ADDRESS] . Даних про дату зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою надана представником позивача копія паспорту не містить (а.с. 32-33). З адресної довідки, наданої Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Черкаській області, вбачається, що [PERSON] знята з реєстрації 16 вересня 2020 року за адресою: будинок під номером [ADDRESS] (а.с. 56). Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, з 16 вересня 2020 року адреса зареєстрованого місця проживання відповідача значиться: [ADDRESS] (а.с. 64). За даними копії паспорту [PERSON] , яка додана до позовної заяви, адресою його зареєстрованого місця проживання значиться: будинок під номером [ADDRESS] (а.с. 31). Відповідно до повідомлення Корсунь Шевченківської державної нотаріальної контори, [PERSON] на день смерті проживав за адресою: будинок під номером [ADDRESS] (а.с. 91). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей\~526,\~527,\~530 ЦК України,\~зобов?язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1218 ЦК України визначено, що\~до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей\~ 608,\~1218, 1219 ЦК України,\~у зв?язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов?язання, які нерозривно пов?язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов?язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов?язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов?язанням. Згідно з частинами 1,3\~статті 1268 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~(6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] на час відкриття спадщини мала зареєстроване місце проживання разом із спадкодавцем [PERSON] . Позивач вважає, що відповідач [PERSON] прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов?язання померлого [PERSON] .Спадкування обов?язків відбулося відповідно до частини 3\~статті1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. При цьому, як вказує позивач, згідно частиною 3\~статті 1296 ЦК України,\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов?язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов?язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов?язанні, який несе відповідальність\~у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між\~кредитором та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов?язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Зі смертю позичальника зобов?язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред?явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. У постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц зазначено, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред?явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в частинах 2 та 3 статті 1281 ЦК України, оскільки в разі пропуску таких строків, на підставі частини 4 статті 1281 ЦК України, кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених у статті 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини 1 статті 1282 ЦК України. Відповідно до частин 2-4\~статті 1281 ЦК України\~(в редакції, що була чинною на момент смерті [PERSON] ), кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред?явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред?явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред?явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. Згідно статті 1282 ЦК України (в редакції, що була чинною на момент смерті [PERSON] ), спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов?язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03 липня 2018 року внесено зміни до статей 1281,1282 ЦК України та викладено їх в новій редакції. В пунктах 1, 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону визначено, що закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом. Цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію. Відповідно до частини 2\~статті 1281, статті 1282 ЦК України (в редакції, чинній з 04 лютого 2019 року),\~кредиторові спадкодавця\~належить пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~не пізніше\~шести місяців\~з дня\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~все або\~частину спадкового\~майна незалежно\~від настання\~строку вимоги. Спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов?язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред?явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Оскільки зі смертю позичальника зобов?язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред?явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України визначає преклюзивні строки пред?явлення таких вимог. Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред?явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців, а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Надаючи оцінку обставинам щодо пред?явлення вимог кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в частинах 2 та 3 статті 1281 ЦК України, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] помер [INFO] . При цьому позивач в позовній заяві не зазначив за яких обставин і коли він дізнався про факт відкриття та прийняття спадщини. Свідоцтва про право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] не видавалися. З огляду на умови кредитування та погашення кредиту, на які посилається позивач, погашення кредиту мало б відбуватися щомісячними платежами. Відтак, строк вимоги за останнім щомісячним платежем настав у місяці, наступному за місяцем після смерті [PERSON] . Позивачем, як кредитором спадкодавця, подано претензію до нотаріальної контори 21 лютого 2020 року, а до [PERSON] , як до спадкоємця пред?явлено вимогу 12 червня 2020 року. Враховуючи вказане позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника пред?явлено у строки, визначені в частинах 2 та 3 статті 1281 ЦК України. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2021 року у справі № 202/7691/17, провадження № 61-5042 св 21, зазначено, що «при вирішенні спорів про стягнення заборгованості\~за вимогами кредитора до спадкоємців боржника\~судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати, зокрема,\~\~такі обставини: при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить\~встановити обсяг спадкового майна та його вартість,\~визначивши тим самим\~межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця\~відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України». Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, провадження № 61-25487 св 18; від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, провадження № 61-44960 св 18; від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц,\~провадження № 61-37696 св 18; від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12, провадження № 61-11141 св 19; від 17 серпня 2022 року у справі № 765/6174/16-ц, провадження № 61-16777 св 21. Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов?язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов?язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов?язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов?язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Судом встановлено відповідно до положень статті 1282 ЦК України наявність порушеного права позивача (наявність непогашеної спадкодавцем заборгованості за договором позики). Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Сам по собі факт реєстрації [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини не свідчить про набуття нею статусу спадкоємця. Свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] не видавались. Інших документів, крім претензії кредитора та доданих до неї документів спадкова справа не містить. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів одержання відповідачем в порядку спадкування після смерті боржника спадкового майна, доказів на підтвердження того, що відповідач по справі є родичем померлого, а тому вважається спадкоємцем, доказів про відсутність інших спадкоємців. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області позивачу роз?яснено які обставини підлягають доведенню під час вирішення даної категорії справ та роз?яснено права та обов?язки позивачу щодо надання доказів у справі, в тому числі щодо можливості заявити клопотання про витребування доказів судом у разі неможливості самостійно надати докази. Позивач самостійно не надав належні та допустимі докази того, що [PERSON] є єдиним спадкодавцем після смерті позичальника, а також доказів щодо наявності спадкового майна, в межах вартості якого можливо звернути стягнення для задоволення його вимог. З клопотанням про витребування таких доказів до суду не звертався, не дивлячись на роз?яснення суду про таке право. Частинами 1-4 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1-2 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 ЦПК України, належними є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Належними вважаються докази, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, не надав суду доказів в порядку статей 76-80, частини 1 статті 81 ЦПК України на підтвердження наявності обставин, що обґрунтовують позовні вимоги, та інші обставини, що мають значення для справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Підстави для збирання судом доказів в даній справі відсутні. Відтак, беручи до уваги, що предметом спору є стягнення боргу кредитором спадкодавця з підстав, зазначених в позові, станом на день ухвалення рішення суду не надані докази про коло спадкоємців померлого позичальника [PERSON] , який помер [INFO] ; також відсутні докази наявності спадкового майна та його вартості, не надано доказів, на підставі яких суд мав би змогу встановити факт вступу у спадщину, тому підстави для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] відсутні. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона\~сама визначає\~стратегію свого\~захисту,\~зміст своїх\~вимог і\~заперечень,\~а також\~предмет та\~підстави позову,\~тягар доказування\~лежить на\~сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил\~статті 263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами позовні вимоги про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця. Щодо розподілу судових витрат При зверненні\~до суду\~позивач сплатив\~судовий збір\~в сумі\~2102 гривень. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного\~правила судовий\~збір поверненню\~не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed