Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивувавши тим, що на початку березня 2022 року йому стало відомо про наявність щодо нього виконавчого провадження № 68756664, відкритого Коломийським ВДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 23.02.2022року. Станом на сьогоднішній день виконавче провадження завершене. 31 серпня 2022 року головним державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку з встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника. Звернувшись до Коломийського ВДВС, позивача повідомлено, що виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого напису № 23711, виданого 21 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною. Згідно виконавчого напису нотаріус пропонує стягнути з нього, позивача [PERSON] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія Управління активами», якому Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» на підставі Договору факторингу № PB-2021-26/10 від 26 жовтня 2021 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № SAMDN51000096526118 від 19 лютого 2014 року, укладеного між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ним, позивачем [PERSON] . Також пропонує задоволити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія Управління активами», стягнути з нього, позивача [PERSON] за період з 25.10.2021 по 21.12.2021р включно, суму у розмірі: 4339,17грн заборгованість за тілом кредиту; 9550,19грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00грн - плату за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 13939,36 грн. Жодних кредитних відносин з Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінасова компанія\~Управління активами» позивач ніколи не мав, а договір між ним з Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» виконаний в повному обсязі, в річний термін його дії. Просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №23711, виданий 21.12.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія Управління активами» заборгованості та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 13939,36 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити та подали заяви про завершення розгляду справи за їх відсутності. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія Управління активами» про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, однак в судове засідання не з`явився, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. в судове засідання не з`явилась та не повідомила про причини своєї неявки, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання, в якому просив дане судове засідання провести без його участі та рішення прийняти згідно чинного законодавства України. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи в порядку загального позовного провадження та подані докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що з виконавчого напису від 21 грудня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вбачається, що нотаріус задовольнив вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія Управління активами» шляхом звернення стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія Управління активами» на підставі Договору факторингу №РВ-2021-26/10 від 26 жовтня 2021 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №SAMDN51000096526118 від 19 лютого 2014 року, укладеного між Акціонерним товариством комерційним банком "Приват Банк" та [PERSON] заборгованості за період з 25.10.2021 року по 21.12.2021 року включно, суму в розмірі: 4339,17 (чотири тисячі триста тридцять дев"ять) гривень 17 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 9550,19 (дев"ять тисяч п"ятсот п"ятдесят) гривень 19 копійок - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 (п"ятдесят) гривень 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 13939,36 (тринадцять тисяч дев"ятсот тридцять дев"ять) гривень 36 копійок (а.с.12). Постановою головного державного виконавця Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Білейчук О.П. від 23.02.2023 відкрито виконавче провадження №68756664 про стягнення з позивача [PERSON] на користь ТОВ "ФК Управління активами" заборгованість в сумі 13939,36 грн. (а.с.7). Постановою головного державного виконавця Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Білейчук О.П. від 31.08.2022 повернуто виконавчий напис стягувачу, оскільки встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника (а.с.8). Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до п.19 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Згідно п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Як зазначив позивач у позовній заяві, жодних кредитних відносин з ТОВ «Фінасова компанія Управління активами» ніколи не мав, а договір між ним з Акціонерним товариством комерційним банком "Приват Банк" виконаний в повному обсязі, в річний термін його дії. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яким і керувався нотаріус при вчиненні виконавчого напису, що вбачається з його змісту, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 від 22.02.2017 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №622 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості». Таким чином, оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості виключено з переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а отже нотаріус не мав права видати виконавчий напис у спірних правовідносинах. За змістом ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірний борг - це борг, який визнається боржником та кредитором і про суму якого вони не сперечаються. Тобто у разі відсутності заперечень боржника щодо суми боргу, вимога кредитора вважається безспірною. Позивач, звертаючись до суду з позовом, зазначає про те, що борг в розмірі, зазначеному у виконавчому написі нотаріуса, ним не визнається. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження відсутні банківські виписки відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», з яких можливо встановити розмір заборгованості за кредитним договором, нарахування відсотків за користування кредитом після спливу строку кредитування за період який вказаний у виконавчому написі з 25.10.2021 р. по 21.12.2021 р. є неправомірним. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи та ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідачі та третя особа доказів безспірності боргу на час вчинення виконавчого напису не подали. Таким чином, суд виходить з того, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. З урахуванням приписів ст.16, 18 ЦК України та ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вирішуючи спір, суд керується положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України, якою визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом, а відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Водночас, ч.3 ст.83 ЦПК України визначено, що відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Крім того, ухвалою суду від 21 лютого 2023 р. витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. документи, що стали підставою для видачі виконавчого напису № 23711 від 21.12.2021 року, який стосується стягнення грошових коштів з позивача. В матеріалах справи відсутні відомості, які дають можливість встановити, чи дійсно на момент вчинення, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. тобто станом на 21.12.2021, виконавчого напису за реєстровим номером 23711, боржник він же позивач [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Враховуючи наведене, а також те що відповідач будь-яких доказів на спростування позовних вимог суду не подав, а отже з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами» зазначений у написі є безспірним. Отже, нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим не виконав норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. При вирішенні спору суд виходить з того, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку, що слід визнати виконавчий напис № 223711 від 21 грудня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те, що судове рішення ухвалене на користь позивача, то з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути 992,40 грн. витрат за сплату судового збору (а.с. 23). На підставі викладеного, Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, ст.ст. 247 ч.2,282, 284, 294ЦПК України , суд -

Outcome: approved