Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

28 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова Компанія «Фінанс-Лайн», Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», третя особа: [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, та просить суд: - стягнути на його користь з Товариства з додаткової відповідальністю «Страхова Компанія «Ю.Ес.Ай» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова Компанія «Фінанс-Лайн» суму матеріального збитку у розмірі 50\~000 гривень; - стягнути на його користь з [PERSON] суму витрат на правову допомогу 5000 гривень; суму витрат на оцінку матеріального збитку 2500 гривень; матеріальну шкоду у розмірі 35\~590,67 гривень; суму витрат з технічного обслуговування і ремонту 612 гривень; суму витрат на складові частини і матеріали у розмірі 13\~840 гривень; - стягнути судові витрати з [PERSON] , Товариства з додаткової відповідальністю «Страхова Компанія «Ю.Ес.Ай» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова Компанія «Фінанс-Лайн». В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на те, що 05.07.2020 приблизно о 10 годині 50 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «AUDI A4», д/н [NUMBER] , в м. Одесі, на перехресті вулиць Рішельєвської та Великої Арнаутської, виїхала на регульоване перехрестя із вулицею Великою Арнаутською на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого скоїла зіткнення із транспортним засобом «НОNDA CR-V» д/н [NUMBER] , який рухався на зелений сигнал світлофору під керуванням водія [PERSON] . В результаті порушення [PERSON] п. 8.7.3. «е» Правил дорожнього руху України, затверджений постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306, указані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 25.08.2020 р. по справі 522/12723/20 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави України. На момент події цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Товаристві з додаткової відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай». Власником транспортного засобу AUDI A4», д/н [NUMBER] являється [PERSON] . Позивач зазначає, що звертався до суб`єкта підприємницької діяльності, оцінювача [PERSON] , для проведення експертного дослідження з метою визначення вартості матеріальної шкоди, яка за результатами висновку №311/07-20 становить 35\~590,67 грн. Вартість самого експертного дослідження становить 2500 грн. Також Позивач зазначає, що для ремонту свого пошкодженого автомобіля він купив запчастин та матеріалів на суму 63\~840,00 грн, а за послуги зняття і встановлення переднього бампера сплатив 612 гривень. Також Позивач зазначає, що поніс витрати у розмірі 5000 грн. на отримання правової допомоги. Позивач стверджує, що загалом матеріальний збиток, який йому було завдано становить 107\~542,67 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2020 року прийнято позовну заяву до судового розгляду в порядку загального позовного провадження Від представника відповідача [PERSON] адвоката Масловського Ігоря Миколайовича надійшов відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого останній заперечував проти позову в частині заявлених до [PERSON] на підставі недотримання Позивачем встановленої законодавством процедури отримання страхового відшкодування від страхової компанії, відсутності належних доказів розміру матеріального збитку, неможливості встановити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яку повинна була б сплатити [PERSON] та просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення з неї суми витрат на правову допомогу -5000,00 грн., суми витрат на оцінку матеріального збитку 2500,00 грн., суми витрат на матеріали і послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ у розмірі 9543,00 грн., суми витрат відповідно до додатку № 3 до Наряду-Замовлення № ЧАЗН029713 від 08.07.2020 року ТОВ «Фортуна груп ЛТД» у сумі 612,00 грн. та стягнути з Позивача на користь [PERSON] судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.11.2021 р. було закрито підготовче провадження по справі №522/18919/20 та призначено справу до судового розгляду по суті Під час розгляду справи позивач подавав уточнену позовну заяву, якою [PERSON] визнав не відповідачем, а третьою особою, та замінив відповідача з Товариства з додаткової відповідальністю «Страхова Компанія «Ю.Ес.Ай» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова Компанія «Фінанс-Лайн». Суд прийняв уточнену позовну заяву Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2022 р. Представник Відповідача [PERSON] під час розгляду справи подавав клопотання про залучення у якості співвідповідача Товариства з додаткової відповідальністю «Страхова Компанія «Ю.Ес.Ай». Клопотання було задоволено ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2023 р. Представник [PERSON] подав заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Інші сторони у судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До загальних способів захисту цивільних прав та інтересів належить відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд також може захистити цивільне право, інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 05.07.2020 року приблизно о 10 годині 50 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем «АUDI A4», д/н [NUMBER] , в м. Одесі, на перехресті вулиць Рішельєвської та Великої Арнаутської, виїхала на регульоване перехрестя із вулицею Великою Аранутською на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого скоїла зіткнення із транспортним засобом «HONDA CR-V» д/н [NUMBER] , який рухався на зелений сигнал світлофору під керуванням водія - [PERSON] . В результаті порушення [PERSON] п.8.7.3«е» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, указані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На момент настання події власником транспортного засобу «HONDA CR-V» д/н [NUMBER] є [PERSON] . Власником транспортного засобу «AUDI А4», д/н [NUMBER] є [PERSON] . Цивільна відповідальність власника транспортного засобу на момент скоєння ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай." відповідно до страхового полісу АР 0417061, про що було повідомлено позивача. Після скоєння ДТП [PERSON] та [PERSON] також було повідомлено страхову компанію про настання страхового випадку. Постановою Приморського районного суд м. Одеси від 25.08.2020 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до п. 2.1. ст. 2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Добровільне страхування у конкретного страховика не може бути обов`язковою передумовою при реалізації інших правовідносин. Види добровільного страхування, на які видається ліцензія, визначаються згідно з прийнятими страховиком правилами (умовами) страхування, зареєстрованими Уповноваженим органом. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до приписів ст. 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Так, відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 9.1., 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. За приписами ч. 4 і 18 ст. 9 Закону України "Про страхування" розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством, а франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ч. 1 ст. 28, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Згідно з п. 34.1, 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування (п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За змістом п.36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved