Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 09.12.2020 року шляхом направлення позовної заяви поштою звернулись до Приморського районного суду м. Одеси з позовом проти [PERSON] , третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2021 року вказану цивільну справу надіслано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси. Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 01.04.2021 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 02.04.2021 року. 02.04.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. 24.05.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси було залучено ПрАТ «Європейський Страховий\~Союз» (м.\~Київ, вул. М. Коцюбинського, 6) до\~участі у\~цивільній справі в якості третьої особи. 14.12.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. від 21.06.2022 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси ПрАТ «Європейський Страховий\~Союз» було виключено з кола третіх осіб та залучено до участі у цивільній справі як співвідповідача. 17.10.2022 року до суду надійшла заява про уточнення позову (вхід. № 37272), з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] остаточно просять стягнути з ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на совою користь на відшкодування матеріальної шкоди 100 000 гривень, та стягнути з [PERSON] на свою користь на відшкодування матеріальної шкоди 234 788,57 гривень виходячи з наступного. Позивачі є подружжям з жовтня 2010 року, що підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В травні 2017 року позивачі придбали новий (2017 року випуску) автомобіль КІА SPORTAGE, державний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , який зареєстрували на позивачку [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 09 грудня 2017 року з вини відповідача - [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивачів, який отримав механічні пошкодження, та вартість відновлення якого у відповідності до звіту № 1208/12/17Н від 14 січня 2018 року становить 296242,99 грн., втрата товарної вартості склала - 38545,58 грн., а загальна вартість матеріального збитку від ДТП склала 334 788,57 грн. Під час вчинення ДТП автомобілем позивачів керував позивач - [PERSON] , який від ДТП отримав тілесні ушкодження і був терміново госпіталізований машиною «Швидкої допомоги» до міської клінічної лікарні № 11 (м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 5) де отримав медичну допомогу, діагноз «забій грудної клітини». Факт отримання тілесних ушкоджень підтверджується довідкою міської клінічної лікарні № 11 від 09 грудня 2017 року № 7862. За результатами дослідження ДТП службовими особами УПП було виявлено, що відповідач під час вчинення ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, не виконав дорожньої розмітки здійснив перетинання подвійної смуги, що призвело до зіткнення чотирьох транспортних засобів, в т. ч. з автомобілем подружжя. Відповідно до підготовлених УПП матеріалів відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності лише за одне порушення - вживання алкоголю під час ДТП: постановою Київського районного суду міста Одеси від 25 січня 2018 року по справі № 520/15861/17, відповідача було визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КпАП України, оштрафовано на 20400 грн. та позбавлений права керувати транспортними засобами на три роки. Наведені обставини підтверджуються постановою Київського районного суду м. Одеси від 25.01.2018 р. Крім того, в зв`язку з отриманням позивачем - [PERSON] в ДТП тілесних ушкоджень, всі матеріали щодо ДТП третьою особою було передано до Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області, з якого, не поверталися до УПП до цього часу. Постановою слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Узун Д.І. від 21 грудня 2017 року кримінальне провадження, де потерпілим є позивач [PERSON] , було внесене до ЄРДР за № 12017160480005128 від 10.12.2017. та було закрито в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. На запит адвоката позивачами отримано відповідь МТСБУ № 9-03/5835 від 05.04.22 р., якою МТСБУ повідомило про те, що: за результатами запиту до єдиної централізованої бази даних (ЦБД) МТСБУ виявлено інформацію про чинний на дату 09.12.2017 р. договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/161515 щодо забезпечення транспортного засобу "Subaru LEGACY OUTBACK", державний номерний знак [NUMBER] , VIN- [NUMBER] . Зазначений договір страхування укладений страховиком ПрАТ "Європейський Страховий Союз" (адреса: 01030, м. Київ, вул. М. Коцюбинського, 6) на період з 06.05.2017 по 05.05.2018 року. За договором страхування страхова сума за шкоду життю та здоров`ю встановлена у розмірі 200000 грн., страхова сума за шкоду майну -100000 грн., франшиза - у розмірі 1000 грн. Страховик ПрАТ "Європейський Страховий Союз" позбавлений членства в МТСБУ з 03.10.2017 р. Відомості щодо припинення діяльності Страховика в державному реєстрі відсутні. Позивачі вважають, що з страховика - ПрАТ "Європейський Страховий Союз» має бути стягнута страхова сума в повному обсязі - 100 000 грн. а залишок вартості матеріальної шкоди - 234788,57 грн. має бути стягнутий з заподіювача шкоди - [PERSON] . Відповідач ПрАТ «Європейський страховий союз» відзив не подав. Відповідач [PERSON] відзив не подав, представником відповідача адвокатом Василін В.В. позов не визнано, до сулу було подано письмові заяви про застосування наслідків пропуску строку позовної давності та письмові пояснення, в яких зазначено, що позов не може бути задоволено також з підстав того, що позивачами не було дотримана процедура звернення до страхової компанії, позов є необґрунтований та не підлягає задоволенню. У призначене судове засідання сторони по справі та інші учасники судового процесу, які повідомлялись судом у встановленому законом порядку, не з`явились. 21.04.2023 року на електрону пошту суду надійшла заява представника позивачів адвоката Лях І.Д. (вх.№ ЕП-9048) від 20.04.2023 року про розгляд позову без участі позивачів та їх представника. 16.03.2023 року до суду представником відповідача [PERSON] адвокатом Василіним В.В. подано заяву про розгляд справи за відсутності сторін. Просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані. Позивачі [PERSON] та [PERSON] одружились 27 жовтня 2010 року, що підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). У травні 2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] придбали на праві спільної сумісної власності подружжя автомобіль КІА SPORTAGE, 2017 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , було зареєстровано за [PERSON] (а.с. 10). Постановою Київського районного суду м. Одеси від 25.01.2018 року в справі №520/15861/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. За змістом постанови суду 09.12.2017 року о 21:30 годин в місті Одеса по вул. Люстдорфська дорога, 89 б, після вчинення ДТП вживав алкоголь (а.с. 37). Представники сторін у підготовчому судовому засіданні визнали, що 09 грудня 2017 року з вини відповідача - [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивачів, який отримав механічні пошкодження, та вартість відновлення якого у відповідності до звіту № 1208/12/17Н від 14 січня 2018 року становить 296242,99 грн., втрата товарної вартості склала - 38545,58 грн., а загальна вартість матеріального збитку від ДТП склала 334 788,57 грн. (а.с. 11-35). Згідно відповіді МТСБУ № 9-03/5835 від 05.04.22 р., за результатами запиту до єдиної централізованої бази даних (ЦБД) МТСБУ виявлено інформацію про чинний на дату 09.12.2017 р. договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/161515 щодо забезпечення транспортного засобу "Subaru LEGACY OUTBACK", державний номерний знак [NUMBER] , VIN- [NUMBER] . Зазначений договір страхування укладений страховиком ПрАТ "Європейський Страховий Союз" (адреса: 01030, м. Київ, вул. М. Коцюбинського, 6) на період з 06.05.2017 по 05.05.2018 року. За договором страхування страхова сума за шкоду життю та здоров`ю встановлена у розмірі 200000 грн., страхова сума за шкоду майну -100000 грн., франшиза - у розмірі 1000 грн. Страховик ПрАТ "Європейський Страховий Союз" позбавлений членства в МТСБУ з 03.10.2017 р. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована в приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий союз» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ /161515. Членство ПрАТ «Європейський страховий союз» в Моторно (транспортному) страховому бюро України (МТСБУ) припинено. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною першою статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до статей 1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до положень статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) зроблено висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-ІУ у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961-ІУ). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року в справі №750/15471/15-ц (провадження №14-316цс18) вказано, що у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом №1961-ІУ. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом №1961-ІУ у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Справа про вчинення адміністративного правопорушення відносно [PERSON] у зв`язку з вчиненням ДТП в судовому порядку не розглядалась з причин не складання УПП відповідних адміністративних матеріалів за ст. 124 КУпАП та не направлення їх до суду, про що неодноразово було зазначено позивачем в скаргах на бездіяльність працівників поліції (а.с. 29-46). Разом з цим, згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 25.01.2018 року в справі №520/15861/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. За змістом постанови суду 09.12.2017 року о 21:30 годин в місті Одеса по вул. Люстдорфська дорога, 89 б, після вчинення ДТП вживав алкоголь. [PERSON] вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав (а.с. 37). З урахуванням наведеного та враховуючи те, що в судовому засіданні сторонами було визнано, що 09 грудня 2017 року з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивачів, суд приходить до висновку що [PERSON] має відшкодувати майнову шкоду позивачам у сумі, яка залишилась після відрахування суми 100 000 грн., на яку був оформлений страховий поліс. [PERSON] є особою, відповідальність якого застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз», отже, у сенсі правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) та у постанові від 3 жовтня 2018 року в справі №760/15471/15-ц (провадження №14-316цс18), наявні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивачів матеріальних збитків (шкоди), завданих аварійним пошкодження транспортного засобу, лише в розмірі завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, так як в межах ліміту страхової відповідальності відповідає страховик. Відповідальність страхувальника [PERSON] обмежується різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно звіту №1208/12/17Н про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди завданої власнику КТЗ, складеного 14.01.2018 року оцінювачем ТОВ «Українська експертна компанія» [PERSON] , вартість матеріального збитку складає 334788,57 грн. 03 жовтня 2017 року Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз» втратило статус асоційованого члена Моторного (транспортного) страхового бюро України у зв`язку з заборгованістю щодо сплати внесків і здійснення відрахувань до фондів МТСБУ, створених відповідно до Закону, та згідно з Законом припинило членство в МТСБУ. Разом з тим, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування за страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Отже, з урахуванням ліміту відповідальності страховика 100 000,00 грн., яка підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» (франшиза рівна 1000,00 грн.) з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачів в порядку статті 1194 ЦК України шкода в розмірі 235 788,57 гривень (151053,16 грн. 100000,00 грн. = 51053,16 грн.). 24.05.2021 року (вх.№ 23108) представником відповідача адвокатом Василін В.В. подано до місцевого суду заяву про застосування до даних правовідносин позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі сплавом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частиною п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на позивача. Відповідно до статті 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно положень ч.6 ст. 124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Судом встановлено, що 09 грудня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивачів, який отримав механічні пошкодження, тобто останній день у межах загальної позовної давності тривалістю у три роки збігає 09.12.2020 року. 09.12.2020 року [PERSON] та [PERSON] шляхом направлення позовної заяви поштою звернулись до Приморського районного суду м. Одеси з позовом проти [PERSON] , третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується штампом Укрпошти на поштовому конверті (а.с. 48). Таким чином суд відхиляє доводи представника відповідача стосовно того, що позов у даній справі заявлено за межами позовної давності, оскільки строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява здана на пошту. Щодо судових витрат: Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судові витрати позивачів становлять - 3362,89 гри. - судовий збір та 1500 грн. -вартість виготовлення звіту, що підтверджується квитанціями. Оскільки позов задоволено у повному обсязі суд приходить до висновку про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 4862,89 гривень в рівних частках по 2431,44 гривень.

Outcome: approved