Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

27.03.2023 року позивачка [PERSON] в особі представника - адвоката Григоришиної В.В. звернулася до суду із позовною заявою в якій, просить визнати за нею право власності на житловий будинок номер [ADDRESS] , житловою площею 21,7 кв.м., загальною площею 38,2 кв.м. та господарські споруди, а саме: а - веранда, Б - літня кухня, В - погріб, Г - сарай, Д - сарай, колодязь, в порядку спадкування за законом, після смерті матері - [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] . Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . 10.03.2023 року позивачка звернулася до Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом, на вищевказаний будинок, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю у неї документа, що посвідчує право власності на зазначений будинок. Спадкодавець - [PERSON] , завершила будівництво житлового будинку у 1953 році, але не здала його в експлуатацію та не отримала свідоцтва про право власності на нього, а отже не набула права власності на новозбудований об`єкт нерухомості. Разом з тим, як забудовник, вона мала право вчиняти ці дії, а тому такі її права входять до складу спадщини, як такі що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і можуть успадкуватися. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання законної сили ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004року, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. За таких обставин позивачка вважає, що має право на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] . Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.03.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі ( а.с. 22-23). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 04.05.2023 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду та витребувано матеріали спадкової справи №327/206 від 14.07.2016 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] ( а,с.31). Представник позивачки в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи в його відсутності. Відзив на позовну заяву не подав. Відношення до позовних вимог не обґрунтував. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що [INFO] , померла [PERSON] , про що Красівецькою сільською радою Бердичівського району Житомирської області зроблено актовий запис №4 в Книзі реєстрації смертей, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , де в графі «мати» вказана [PERSON] (а.с.10 ). Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , мати позивачки - [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 01.08.1961 року. Дружині присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29.08.1981 року. Дружині присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с.10). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 327/2016 від 14.07.2016. 10.03.2023 року позивачка звернулася до Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом, на вище вказаний будинок, проте постановою державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори від 10.03.2023 №290/02-31 у видачі свідоцтва було відмовлено, у зв`язку з відсутністю у неї документа, що посвідчує право власності на зазначений будинок, необхідність якого передбачена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с.15). У Бердичівській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №327/2016 року, на майно померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємцем, якої є [PERSON] . Факт того, що вищевказаний будинок належав спадкодавцю [PERSON] підтверджується випискою з по господарської книги №39 від 17.02.2023 року, згідно запису по господарської книги №4, 2016-2023 років, номер об`єкта по господарського обліку 01-0142-5, виданою Семенівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] та була головою домогосподарства. Житловий будинок загальною площею 48 кв.м., житлова площа 36 кв.м. Документ на житловий будинок не виготовлявся, земельна ділянка біля житлового будинку не приватизована (а.с.14). Згідно інформаційної довідки №433 від 07.03.2023 року КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської області, за наявними даними паперових носіїв житловий будинок [ADDRESS] по праву приватної власності в БТІ не зареєстрований (а.с.13). 02.03.2023 року КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної виготовлено технічний паспорт на будинок. Будинок 1953 року побудови (а.с.17-19). Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва був визначений Постановою КМУ від 05 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення", відповідно до якої до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків чи інших господарських споруд в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведені в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного Комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5, в якому, зокрема, роз`яснено: по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року №449, якою встановлено порядок введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинків (будівлі), що складається БТІ. Відповідно до абз.60 п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, що побудовані до 05 серпня 1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Будинок [ADDRESS] побудований до 5 серпня 1992 року. Згідно з Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (розділ 3 п. 3.2) цей будинок не є самочинним будівництвом і не потребує введення в експлуатацію. У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачі не мають можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому позивачі змушені звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачкою обставини унеможливлюють іншим способом захистити її права та інтереси, тому слід визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок номер [ADDRESS] , житловою площею 21,7 кв.м., загальною площею 38,2 кв.м. та господарські споруди, а саме: а - веранда, Б - літня кухня, В - погріб, Г - сарай, Д - сарай, колодязь, в порядку спадкування за законом, після смерті матері - [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved