Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Тульчинської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, які розташовані в с.Дранка, Тульчинського району. 31.01.2008 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу. Після смерті матері знайомі повідомили позивача, що у зв`язку із введеним воєнним станом на території України строк на прийняття спадщини продовжено. 24.05.2023 позивач звернулась до нотаріальної контори, однак отримала письмову відповідь про неможливість видачі свідоцта, оскільки пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Наявність перешкод в подічі заяви, а саме введення воєнного стану в сукупності із незначним проміжком часу між закінченням строку на подачу заяви та зверненням до суду із позовом є підставою для визначення додаткового строку для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини. В зв`язку з даними обставинами позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить визначити позивачу додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , терміном три місяці. Представник позивача в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у відсутність позивача та його представника та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання від нього, згідно якого він просить розгляд справи проводити у відсутність представника Тульчинської міської ради, за наявними в матеріалах справи документами, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії заповіту від 31.01.2008, посвідченого секретарем Дранської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за №59 (а.с.6), [PERSON] після своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і на що вона за законом на день смерті матиме право, своїй дочці [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть від 14.11.2022 серія [NUMBER] (а.с.5) [INFO] в с.Дранка, Тульчинського району, Вінницької області померла [PERSON] , яка в свою чергу являлась матір`ю позивача, про що свідчить копія свідоцтва про народження від 23.11.1973 серія [NUMBER] (а.с.7) та копія свідоцтва про укладення шлюбу від 05.11.1994 серія [NUMBER] (а.с.8), згідно якого вбачається, що позивач після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,2500 га в межах згідно з планом, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.08.2004 №4464581 (а.с.11) та копія державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.12.2004 серія ЯИ №972155 (а.с.12). Згідно повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори від 25.05.2023 Вих.№307/02-14 (а.с.9) вбачається, що державним нотаріусом було повідомлено [PERSON] , що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] немає законних підстав, оскільки нею не надано документів, які підтверджують факт прийняття спадщини. Рекомендовано надати рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори від 16.06.2023 Вих.№353/01-16 (а.с.27) спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ч.1\~ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1\~ст. 1269 ЦК України. У відповідності до ч.1\~ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3\~ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3\~ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічно правової позиції притримується Верховний Суд у постанові №198/476/16-ц від 18.01.2018. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову представником відповідача не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. При цьому судом враховано, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті матері сплив 11.05.2023, а позов до суду подано 30.05.2023, тобто пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Враховуючи те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини на незначний строк, а також те, що представник відповідача не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для її задоволення. Відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, згідно позовних вимог, залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved