Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

16 лютого 2023 року до суду надійшла вище вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] 1990 р.н., відносно її малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , а також стягнути з відповідача [PERSON] на користь фізичної чи юридичної особи, на утриманні якої знаходитиметься дитина [PERSON] аліменти у розмірі частини доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, затвердженого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Адже [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) покладених законом на неї батьківських обов`язків належним чином не виконує. Ухвалою суду від 21.02.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. В судовому засіданні представник позивача, підтримав позовні вимоги, просила позов задовольнити з підстав зазначених у ньому. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення, повідомила , що 12 червня 2023 року вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя її визнанао винною в чиненні крадіжки та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, тому вона не має можливості опікуватися своєю дитиною. В судовому засіданні була допитана свідок [PERSON] , пояснивши наступне. Родина [PERSON] , з 22.10.2021 отримує соціальну послугу «консультування», як така, що опинилась у складних життєвих обставинах з причин не виконання належним чином відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . При цьому, вказала, що відповідач впродовж даного періоду і по теперішній час не виявляла бажання щодо піклування за своєю дочкою, не зверталася до служби з заявою про повернення назад її доньки в родину. За положеннями ч. 1 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Вказане узгоджується із положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності зі ст. 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 22.10.2021 на обліку перебуває малолітня [PERSON] [INFO] , як така, що опинилась в складних життєвих обставинах (проживання у сім`ї, в якій мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини). Відповідач [PERSON] , веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, безробітна, неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо своєї малолітньої доньки [PERSON] , що проживала разом з нею. 29.09.2021 на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, малолітню [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до Православного дитячого будинку «Надія» ім. Н.М. Злотолінської Запорізької єпархії УПЦ на повне державне забезпечення. Так, відповідно до інформації Православного дитячого будинку «Надія» ім. Н.М. Злотолінської Запорізької єпархії УПЦ від 12.08.2022 № 11/06, 04.03.2022 за Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» вихованці дитячого будинку були евакуйовані до Республіки Польщі, в тому числі і [PERSON] , [INFO] . Таким чином, дитина потрапила до даного закладу у зв`язку із тим, що мати не забрала її зі школи, оскільки, була присутня на тривалому допиті у відділі поліції за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України. Окрім того, спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно зі спеціалістами відділу соціальної роботи по Хортицькому району ЗМЦСС постійно та систематично здійснювалися профілактична робота з матір`ю малолітньої дитини, відвідування за місцем проживання родини [PERSON] . В подальшому, спеціалістом відділу була проведена профілактична бесіда з відповідачем щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків. А також, її було попереджено про відповідальність і наслідки за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків відповідно до норм законодавства України. А отже, судом встановлено, що відповідач фактично, свідомо, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Суду наданий висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району № 21.01/03 - 23/110 від 15.02.2023 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] , відносно її малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Зазначений висновок повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та наданими суду доказами. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі частини доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, затвердженого для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню, оскільки згідно з ч. 2 ст. 166, ст. 180 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , на користь особи, чи установи на утриманні, яких буде знаходитися [PERSON] [INFO] . Крім того, з відповідача підлягає стягнення судового збору на користь держави в розмірі 2147, 20 грн. Отже, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] , батьківських прав та стягнення аліментів законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved