Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ПрАТ «СГ «ТАС» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AК 9382877. Забезпеченим транспортним засобом за Полісом є ВАЗ 2107, державний номерний знак [NUMBER] . Вироком від 23.12.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме що 21.11.2017 року о 09 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2107», світло-зеленого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , рухаючись автомобільною дорогою Т-0302, у напрямку м.Горохів, ігноруючи правила безпеки на транспорті, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, не впевнившись у безпечності маневру, не врахувавши стан дорожнього покриття та погодні умови, проявив неуважність до дорожньої обстановки, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків, не вибравши безпечної швидкості руху, не вжив заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, перед початком обгону не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані та, своїми необережними діями, які виразились у грубому порушенні вимог п.п.1.3, 1.5, 2.1, а) 2.3 б), д), 10.1, 12.1, 14,2 в) Правил дорожнього руху України, під час виконання маневру обгону, здійснив виїзд власного транспортного засобу на зустрічну смугу руху, де в подальшому допустив зіткнення із автомобілем марки «Opel», моделі «Combo», білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , який, під керуванням [PERSON] , рухався автомобільною дорогою Т-0302, у напрямку м.Нововолинськ, внаслідок чого пасажири автомобіля марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритого перелому правої стегнової кістки на межі середньої та верхної третини, закритий перелом кісток тазу справа, закритий перелом правої променевої кістки, правобічний гемопневмоторакс, які згідно висновку судово-медичної експертизи №17 від 19.02.2018 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент заподіяння. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Opel», моделі «Combo» у розмірі 39\~432 грн. Крім того, [PERSON] виплачено: 9\~565,60 грн - у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, 57\~600 грн - відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого та відшкодування пов`язане із стійкою втратою працездатності та 3\~358,28 грн - відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілій. Згідно з абзацом «б» пп.38.1.1. п.38.1.\~ст.38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду,\~якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Оскільки відповідач керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія на право керування, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу в розмірі 109 955,88 грн та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 29.03.2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Представник позивача приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» у судове засідання не з`явилася, однак скерувала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. Відзиву на позов відповідач до суду не подавав. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком від 23.12.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вироком встановлено, що 21.11.2017 року о 09 годині, [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2107», світло-зеленого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , рухаючись автомобільною дорогою Т-0302, у напрямку м. Горохів, ігноруючи правила безпеки на транспорті, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, не впевнившись у безпечності маневру, не врахувавши стан дорожнього покриття та погодні умови, проявив неуважність до дорожньої обстановки, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків, не вибравши безпечної швидкості руху, не вжив заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, перед початком обгону не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані та, своїми необережними діями, які виразились у грубому порушенні вимог п.п.1.3, 1.5, 2.1, а) 2.3 б), д), 10.1, 12.1, 14,2 в) Правил дорожнього руху України, під час виконання маневру обгону, здійснив виїзд власного транспортного засобу на зустрічну смугу руху, де в подальшому допустив зіткнення із автомобілем марки «Opel», моделі «Combo», білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , який, під керуванням [PERSON] , рухався автомобільною дорогою Т-0302, у напрямку м.Нововолинськ, внаслідок чого пасажири автомобіля марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритого перелому правої стегнової кістки на межі середньої та верхньої третини, закритий перелом кісток тазу справа, закритий перелом правої променевої кістки, правобічний гемопневмоторакс, які згідно висновку судово-медичної експертизи №17 від 19.02.2018 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент заподіяння (а.с.18-20). Згідно\~ст. 10 ЦПК України\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~та нормами\~Закону України «Про страхування». Вимогами\~статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Згідно п. 22.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із\~ст.\~30\~цього Закону\~транспортний засіб\~вважається фізично\~знищеним,\~якщо його\~ремонт є\~технічно неможливим\~чи економічно\~необґрунтованим.\~Ремонт вважається\~економічно необґрунтованим,\~якщо передбачені\~згідно з\~звітом (актом)\~чи висновком\~про оцінку,\~виконаним оцінювачем\~або експертом\~відповідно до\~законодавства,\~витрати на\~відновлювальний ремонт\~транспортного засобу\~перевищують вартість\~транспортного засобу\~до дорожньо-транспортної\~пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. 21.11.2017 року [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» із повідомленням про скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.7). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Opel», моделі «Combo», реєстраційний номер [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та висновок експертного автотоварознавчого дослідження №43-R/54/6 від 15.05.2019 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає: 39 432 грн, ринкова вартість пошкодженого майна Opel Combo складає 5 076,10 грн. 13.06.2019 року позивачем складено страховий акт № 19919/16/2019 (а.с.67) та згідно платіжної інструкції № 31853 від 14.06.2019 року (а.с.66) здійснено страхову виплату [PERSON] згідно полісу №АК9382877 від 05.10.2017 року в розмірі 39 432 грн. Згідно ст.\~24\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у\~зв`язку з\~лікуванням потерпілого\~відшкодовуються обґрунтовані\~витрати,\~пов`язані з\~доставкою,\~розміщенням,\~утриманням,\~діагностикою,\~лікуванням,\~протезуванням та\~реабілітацією потерпілого\~у відповідному\~закладі охорони\~здоров`я,\~медичним піклуванням,\~лікуванням у\~домашніх умовах\~та придбанням\~лікарських засобів. Витрати,\~пов`язані з\~лікуванням потерпілого\~в іноземній\~державі,\~відшкодовуються,\~якщо лікування\~було узгоджено\~з особою,\~яка має\~здійснити страхове\~відшкодування (регламентну\~виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. Відповідно до ст. 26, 26-1 Закону, шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір\~страхового відшкодування\~(регламентної\~виплати)\~за шкоду,\~пов`язану із\~стійкою втратою\~працездатності потерпілим\~внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди,\~становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку; Страховиком (у випадках, передбачених\~підпунктами "г"\~і\~"ґ"\~пункту 41.1 та\~підпунктом "в"\~пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. На підтвердження завданої шкоди, [PERSON] надала страховій виписку з медичної карти амбулаторного хворого (а.с.28), епікриз, карту спостереження (а.с.29-36), листки лікарських призначень (а.с.47-48), чеки (а.с.21-26, 38-46), квитанції до прибуткового касового ордера (а.с.37), довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №763293 (а.с.52), індивідуальну програму реабілітації інваліда №775 (а.с.53). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем, на підставі зібраних документів та заяви ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування», поданої в інтересах [PERSON] (а.с.51) про страхове відшкодування складено Страховий акт № 01767/16/720 від 25.02.2020 року на суму 70\~523,88 грн (3358,28 грн моральна шкода, 57\~600 грн стійка втрата працездатності, 9 565,60 грн - витрати на лікування) (а.с.17), та здійснено виплату даної суми в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 83469 від 28.02.2020 року (а.с.16). Підставою заявлених позивачем вимог є положення ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до підпункту «б» підпункту 38.1.1 пункту 38.1\~статті 38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик\~після виплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регресний\~позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; Таким чином, відповідач [PERSON] спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідно ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що у позивача виникло право на стягнення із відповідача виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 109 955,88 гривень в порядку регресу. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень. Жодних доказів на спростування викладених у позові обставин відповідачем суду не надано. Згідно вимог\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2684 гривень. На підставі ст. ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та

Outcome: approved