Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

13 квітня 2023 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Ляр Дмитро Юрійович засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , в якому просив суд: 1) Стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 07.12.2012 у розмірі 37 374,14 грн. станом на 20.03.2023, яка складається з наступного: 31 749,25 грн. заборгованість за кредитом; 5 624,89 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; : 2) Стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у справі в розмірі, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі\~ 2 684,00 грн. В обґрунтування позову вказував, що [PERSON] з метою отримання кредитних коштів підписав заяву № б/н від 07.12.2012, відповідно до умов якої отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, який в подальшому збільшувався. Відповідач підписанням даної заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (Далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, однак зі своєї сторони порушив умови Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 20.03.2023 становить 37 374,14 грн., яка складається з наступного: 31 749,25 грн. заборгованість за кредитом; 5 624,89 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2023 року головуючим суддею обрано суддю Бебешко М.М. Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 15 травня 2023 року за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Представником позивача до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому просив суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підтримав в повному обсязі. У разі виникнення обставин викладених у ч.1 ст.280 ЦПК України, проти заочного розгляду справи не заперечував. 15 травня 2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до нього в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що у даній справі сплив строк позовної давності; позивачем не підтверджено факт виконання умов кредитного договору кредитором, а саме не підтверджено факт надання грошових коштів позичальнику4 позивачем не підтверджено факт невиконання умов кредитного договору позичальником; в матеріалах справи відсутні оригінали кредитного договору та графіку погашення кредитних грошових коштів. У зв`язку з наданням відзиву в день розгляду справи 15 травня 2023 року, судовий розгляд у справі відкладено на 09 червня 2023 року для надання можливості позивачу підготувати відповідь на відзив. 05 червня 2023 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, згідно з якою остання просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі. 14 червня 2023 року на адресу суду надійшло заперечення від відповідача [PERSON] . В судове засідання, призначене на 08 червня 2023 року сторони не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно та належним чином. 14 червня 2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання, згідно з яким останній просить суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та просить суд не брати до уваги його відзив та заперечення. У зв`язку з тим, що він, в період повномасштабної війни, втратив роботу, через що у нього тяжкий матеріальний стан, відповідач просить розстрочити виконання судового рішення про стягнення з нього заборгованості до одного року. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 07.12.2012 [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідно до даної анкети-заяви, [PERSON] проставив свій підпис під текстом, згідно з яким він ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Він зобов`язується виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.20). До анкети представником позивача долучено підписану [PERSON] 07.05.2021 о 09.05 год. через систему самообслуговування інтернет-банк Приват 24 акціонерного товариства «ПриватБанк» інформацію, яка містить контактні дані кредитодавця; основні умови кредитування, згідно з якою строк договору становить 12 місяців з пролонгацією; пільговий період до 55 днів; процентна ставка у пільговий період - 0,00001% річних; процентна ставка поза межами пільгового періоду - 42% для картки «Універсальна; реальна річна процентна ставка для картки «Універсальна» - 51,09%; процентна ставка, яка застосовується при невиконані зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 84,00% (а.с.21-24); витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.25); Умови та Привали надання банківських послуг (а.с.26-51). Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» підтверджено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір б\\н, за яким було надано наступні кредитні картки: [NUMBER] від 07.12.2012 з терміном дії до 09/16; [NUMBER] від 24.02.2017 з терміном дії до 09/18; [NUMBER] від 07.09.2016 з терміном дії до 08/19; [NUMBER] від 23.08.2018 з терміном дії до 07/224 4149629300840915 від 22.01.2019 з терміном дії до 01/23 (а.с.19). Старт карткового рахунку [NUMBER] відбувся 07.12.2012. Цього ж дня, встановлено кредитний ліміт 0,00 грн. Від 14.06.2014 до 19.19.2019 кредитний ліміт поетапно збільшувався до 31 000,00 грн. 26.12.2022 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с.18). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б\\н від 07.12.2012, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] за період часу з 07.12.2012 до 20.03.2023 погашено заборгованості за тілом кредиту на суму 70769,28 грн; погашено заборгованості за простроченим тілом кредиту на суму 191,94 грн.; погашено заборгованості за простроченими відсотками на суму 1442,08 грн. Станом на 20.03.2023 заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 37 374,14 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 31 749,25 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 5 624,89 грн. Згідно з даним розрахунком останній раз відповідач вносив кошти на погашення заборгованості 23.10.2022 в розмірі\~ 1400,00 грн. та 25.10.2022 в розмірі 41,38 грн. (а.с.9-17). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушив. Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст.611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач, звертаючись до суду із відзивом, зазначив, що позивач пропустив строки позовної давності, у зав`язку з чим просить суд відмовити в задоволенні позову. Суд не може погодитися з заявою відповідача про застосування строків позовної давності з наступних причин. Позовна давність, відповідно до статті 256 ЦК України, це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність, згідно статті 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України. за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Строк дії кредитної картки [NUMBER] , виданої [PERSON] 22.01.2019, закінчується 01/23, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.19). Останній платіж за даною карткою [PERSON] здійснено 25.10.2022 року на суму 41,38 грн., що підтверджується розрахунком АТ КБ «ПриватБанк» за договором, укладеним із [PERSON] (а.с.16). Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Згідно з частиною третьої вказаної статті, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Приймаючи до уваги те, що 25.10.2022 року відповідачем здійснено погашення простроченої заборгованості,\~ суд вважає, що відбулося переривання перебігу позовної давності. За таких обставин, заява відповідача про застосування строків позовної давності, що є наслідком для відмови у задоволенні позову, зроблена у відзиві на позовну заяву, задоволенню не підлягає. Крім цього, суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, з приводу того, що позивачем не підтверджено факт надання грошових коштів позичальнику, так як вказане спростовується розрахунком АТ «КБ «ПриватБанк», згідно з яким за договором № б\\н від 07.12.2012, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] за період часу з 07.12.2012 до 20.03.2023 останнім погашено заборгованість за тілом кредиту на суму 70769,28 грн; погашено заборгованість за простроченим тілом кредиту на суму 191,94 грн.; погашено заборгованість за простроченими відсотками на суму 1442,08 грн. (а.с.17). Аналогічно вказаним розрахунком спростовується твердження відповідача невиконання умов кредитного договору позичальником. Отже, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 267 Цивільного процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно з вимогами статті 435 ЦПК України - за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю. Приймаючи до уваги те, що відповідач в своїй заяві клопоче перед судом про розстрочення рішення суду, посилаючись на тяжке матеріальне становище, суд вважає за можливе при ухваленні рішення про задоволення позову, розстрочити його виконання терміном на один рік, зі сплатою його рівними частинами щомісячно. Відповідно до частини першої статі 142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 % сплаченого судового збору збір у розмірі 1 342,00 грн., з одночасним поверненням позивачу 50 % від сплаченого судового збору в розмірі 1 342,00 грн. з бюджету.

Outcome: approved