Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

02.05.2023 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що за рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.04.2018 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. З серпня 2021 року він почав жити з іншою жінкою, з якою 01 лютого 2023 року зареєстрував шлюб. Від даних стосунків у них [INFO] народився син - [PERSON] . На даний час його друга дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Він є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] . В ході збройної агресії російської федерації проти України, він перебував у полоні та був звільнений 31 грудня 2022 року, що підтверджується листом № 321-023 від 02.01.2023 року виданим ДП "Український Національний Центр Розбудови Миру" у зв`язку з чим перебував на лікуванні, а тепер потребує реабілітації, що потягне значні фінансові витрати. Просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , та стягувати аліменти в розмірі 1/8 частки від доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття. Звільнити від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1, ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір". Ухвалою суду від 10 травня 2023 року провадження у даній справі відкрито та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні на 06.06.2023 року. В судове засідання позивач не з`явився, в поданій заяві просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, в поданій заяві просила справу розглядати в її відсутність, проти позову заперечувала. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх за принципом достатності, допустимості та належності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.04.2018 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 01.02.2023 року, у позивача народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . 01.02.2023 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб . З довідки про доходи [PERSON] - військовослужбовця військової частини [NUMBER] слідує, що його заробітна плата за січень 2023 року становила 122 711,51 грн., за лютий 2023 року - 51 240,69 грн., за березень 2023 року - 31 130,99 грн. З довідки № 321-023 від 02.01.2023 року ДП "Український Національний Центр Розбудови Миру" слідує, що [PERSON] військовослужбовець військової частини [NUMBER] перебував у полоні держави -агресора та був звільнений 31 грудня 2022 року. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 СК України, передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні даного позову дослідженню підлягає зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я одержувача та платника аліментів. Як слідує із наданих позивачем доказів, він уклав шлюб та в шлюбі в нього народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , яку він має утримувати як і свою дружину, яка доглядає за дитиною до досягненню нею 3 років, тобто у позивача змінилося сімейне становище та збільшилася кількість утриманців. Позивач є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , перебував у полоні, має проблеми зі здоров`ям та потребує лікування, проте відповідних доказів на підтвердження зазначеної обставини суду не надав. Згідно довідки про доходи позивач отримує постійний дохід. Отже, суд вважає, що надані позивачем докази обґрунтовують позицію останнього щодо зміни його сімейного становище, але не погіршення його матеріального стану та стану здоров`я, відповідно до вимог ст.182 СК України. Враховуючи наведені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, зменшивши розмір стягуваних на підставі рішення суду аліментів до 1/6 частини всіх видів заробітку доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки позивач має утримувати крім дитини від першого шлюбу, дружину та дитину від другого шлюбу, але його дохід, на думку суду є достатнім для сплати аліментів на неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , саме у зазначеному судом розмірі. До того ж, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору суд не вбачає, оскільки позивач хоч і є військовослужбовцем, але його майновий стан не є тяжким, а підстави, передбачені ст. 5 ч.1 Закону України "Про судовий збір" для звільнення його від сплати судового збору теж відсутні, оскільки вказана справа не пов`язана із порушенням прав позивача як учасника бойових дій.

Outcome: partial