Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У лютому 2023 року позивач [PERSON] звернувся із позовом в якому просив визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] , який був розірваний 22 грудня 2022 року заочним рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області. Від шлюбу у сторін народились двоє дітей: повнолітній син [PERSON] та малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із батьком у [ADDRESS] . Дочка [PERSON] навчається у 5-Б класі Новоушицького ліцею. Вказує, що виховання доньки та сина із самого народження він здійснював самостійно, обоє дітей перебували на його утриманні. Донька виявляє більшу прихильність до нього ніж до матері. Повнолітній син [PERSON] також проживає з ним. Мати не приймає участі у вихованні дітей, протягом останніх двох років перебуває за кордоном, не має стабільного місця роботи та доходів. Він у свою чергу має постійне місце роботи, має стабільний дохід, характеризується позитивно, а тому визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом із батьком буде відповідати інтересам дитини. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Наталюк Н.М. подав до суду відзив, в якому позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Відзив мотивував тим, що відповідач не погоджується з твердженнями позивача стосовно одноосібного виховання дітей останнім. Зазначає, що відповідач поїхала за кордон для отримання додаткового заробітку, саме з метою забезпечення дітей усім необхідним, вона стабільно передавала грошові кошти позивачу, щоб останній їх використовував в інтересах дітей. Представник позивача [PERSON] - адвокат Соловей О.В. направив відповідь на відзив в якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Сторона відповідача не скористалася правом на подання заперечення на відповідь на відзив. Окрім того відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, який 17 березня 2023 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. 26 травня 2023 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] подала до суду заяву про залишення зустрічного позову без розгляду та визнання первісного позову в повному обсязі. 05 червня 2023 року задоволено заяву [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини - залишено без розгляду. Представник позивача - адвокат Соловей О.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав (арк.спр.239). Відповідач [PERSON] подала до суду про розгляд справи без її участі (арк.спр.229). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Наталюк Н.М. направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (арк.спр.230). Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новоушицької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце його проведення. Згідно із статтею 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2001 року, який розірвано заочним рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2022 року (арк.спр.6,8). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (арк.спр.7). З даних акту обстеження на предмет проживання, довідки виданої Новоушицькою селищною радою, видно, що [PERSON] проживає разом із дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою, окрім дітей також зареєстрована відповідач [PERSON] (арк. спр. 9, 11, 23). Малолітня [PERSON] є ученицею 5-Б класу Новоушицького ліцею Новоушицької селищної ради Хмельницької області, за період з 01 вересня 2022 року по 27 січня 2023 року мати [PERSON] навчальний заклад не відвідувала, про що свідчить довідка від 27 січня 2023 року (арк. спр.10). Позивач [PERSON] працює на посаді електромонтера з випробувань та вимірювань в Новоушицькому РЕМ АТ «Хмельницькобленерго». За місцем роботи характеризується виключно позитивно. У період часу з жовтня 2022 року по березень 2023 року загальна суму доходу [PERSON] становила 122 447 гривень 28 коп., про що свідчать довідки, видані АТ «Хмельницькобленерго» (арк. спр. 13,14,204). Згідно з даними довідок від 06 лютого 2023 року, [PERSON] не знаходиться під спостереженням у наркологічному та психіатричному кабінетах КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня» Новоушицької селищної ради (арк. спр. 12). З інформаційних довідок №43, 44 від 03 березня 2023 року видно, що діти сторін у справі [PERSON] та [PERSON] навчались до 2020 року у Новоушицькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2. За роки навчання [PERSON] , як мати дітей, зарекомендувала себе з позитивної сторони, займалася навчальним процесом дітей, стимулювала інтерес до навчання (арк. спр.131,132). Висновком щодо вирішення спору з додатками, який був наданий суду на виконання вимог частини четвертої статті 19 СК України, підтверджується, що орган опіки та піклування Новоушицької селищної ради вважає, що визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом із батьком [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Комісією з питань захисту прав дитини була вислухана малолітня [PERSON] , яка висловила думку, про те, щоб визначити її місце проживання разом із батьком [PERSON] . Комісією з пояснень батька [PERSON] та досліджених матеріалів було встановлено, що протягом останніх двох років дочка постійно проживає разом з батьком та старшим братом. Мати дитини у період з 31 березня 2021 року по 23 лютого 2022 року перебувала у Республіці Польща, а з 21 травня 2022 року по 30 січня 2023 року перебувала у Голландії. Увесь цей період [PERSON] знаходилась із батьком та братом. Враховуючи віддаленість школи, в якій навчається [PERSON] , її щоденно підвозять до місця навчання. Дитина навчається успішно. За час проживання у неї склалося постійне коло спілкування, вона має стійкий соціальний зв`язок зі своїм рідним братом, забезпечена належними житлово-побутовими умовами, створені умови для фізичного та духовного розвитку. Батько не вчиняв перешкод у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON] із колишньою дружиною. Мати дитини [PERSON] надала письмову згоду щодо визначення місця проживання дитини разом із батьком, на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явилась, однак подала заяву про розгляд питання без її участі. [PERSON] не надала комісії довідку про наявність доходу, довідку про місце проживання, довідку щодо не перебування на обліку в лікарів нарколога та психіатра. З висновку психолога наданого комісії, видно, що психолог вважає, що якщо батьки не можуть між собою знайти спільну мову і мати часто відсутня за місцем проживання дитини, то дитина має перебувати з тим із батьків, хто поруч і зміг вибудувати з нею емоційно теплі стосунки, а саме на разі- це батько дитини [PERSON] (арк. спр. 181-215). 30 грудня 2019 року постановами Новоушицького районного суду Хмельницької області позивача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, статтею 173 КУпАП та накладено стягнення. Вказані постанови набрали законної сили (арк. спр. 127,129). 15 березня 2023 року винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] та заборонено строком на 10 діб контактувати з постраждалою особою - [PERSON] (арк.спр.224). 19 березня 2023 року відносно [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (арк.спр.196). Постановою інспектора СПД № 1 ВП №2 КП РУП ГУНП в Хмельницькій області від 19 березня 2023 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності з вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП за перебування в громадському місці у п`яному вигляді, що ображає громадську мораль (арк.спр. 197 ). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно положень частини першої статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частина перша статті 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Проживання батьків за однією адресою не є підставою для відмови у задоволенні позову про визначення місця проживання дитини (дітей) разом з одним із них (постанова Верховного Суду у справі 288/39/20 від 18 березня 2021 року). Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»). В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07.12.2006 зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, у спорі щодо визначення місця проживання дитини визначається її доля, тому має бути заслухана її думка при вирішенні спору. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини була заслухана малолітня [PERSON] , яка висловила свою думку у спорі, а тому з урахуванням визнання позову відповідачем, суд не вбачає підстав для заслуховування думки дитини щодо спору у судовому засіданні. При вирішенні спору про місце проживання дитини, суд звертає особливу увагу на її вік та з`ясовує хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей, з ким із батьків дитина бажає проживати, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, при цьому, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, суд повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. Положеннями статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Рішенням виконавчого комітету Новоушицької селищної ради від 18 травня 2023 року затверджено висновок органу опіки і піклування щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Відповідач [PERSON] хоча і не визнавала позов та звернулась до суду із зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини з нею, проте до закінчення підготовчого провадження подала до суду заяву про залишення його без розгляду та визнання первісного позову, тобто погодилась щодо визначення місця проживання дитини з батьком. Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі суд, на підставі досліджених доказів, встановив, що шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб розірвано у грудні 2022 року. Малолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю та повнолітнім братом. Батько [PERSON] зареєстрований за іншою адресою, хоча фактично проживає з дітьми за адресою: [ADDRESS] . Водночас мати дитини [PERSON] протягом останніх двох років працевлаштована поза межами території України, а останнім часом поза межами населеного пункту в якому проживає дитина. Увесь цей час дитина проживала із батьком [PERSON] та повнолітнім братом, в силу вказаних обставин батько приділяє більше уваги та турботи відносно дочки, а вона у відповідь проявляє більшу прихильність до батька. При цьому такий висновок суду не свідчить про неналежне виконання матір`ю своїх материнських обов`язків. Доказів того, що батько певним чином перешкоджає матері спілкуватися з донькою чи негативно впливає на доньку, суд не встановив. В той же час батько дитини протягом тривалого часу працевлаштований у смт Нова Ушиця, має стабільний дохід, дитина відвідує навчальний заклад у смт Нова Ушиця, тому залишення дитини проживати разом із батьком не вплине на її соціальні зв`язки з оточенням із звичним середовищем. Суд бере до уваги думки самої дитини, яка виявила більш прихильне ставлення до батька та бажання проживати з ним у смт Нова Ушиця та висновок органу опіки та піклування, згідно якого доцільним є визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з батьком, ті обставини, що батько здійснює належний догляд за донькою, турбується про неї і забезпечує належний розвиток і виховання. З огляду на викладене найкращим інтересам дитини буде відповідати визначення місця проживання дитини разом із батьком [PERSON] . При цьому суду не надано переконливих доказів на підтвердження того, що проживання дитини з батьком суперечитиме найкращому забезпеченню її інтересів, а суд не встановив обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з матір`ю матиме більш позитивний вплив на дитину, ніж залишення її проживати разом із батьком. Факт притягнення позивача [PERSON] до адміністративної відповідальності, який мав місце у 2019 року, не пов`язаний із виконанням ним батьківських обов`язків відносно дітей чи вчинення правопорушень у присутності дітей, тому вказана обставина не є визначальною для суду, хоча має негативно-характеризуючий характер особи позивача, як і притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 178 КУпАП. Доказів притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно дитини чи в її присутності суду не надано, а сам протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за відсутності даних про визнання [PERSON] винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, не є належним доказом. Надаючи оцінку, як доказу, відеозапису, який міститься до оптичному диску та був долучений представником позивача у судовому засіданні, суд визнає його неналежним доказом, оскільки вказаний диск не містить жодної інформації, яку можливо було б відтворити у судовому засіданні шляхом його перегляду. Також суд вважає за доцільне зазначити, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судовим рішенням у цій справі порядок проживання дитини, як і сама дитина після досягнення нею чотирнадцятирічного віку, що також не позбавляє мати дитини права спілкуватися з дочкою та не обмежує її у здійсненні своїх материнських прав та обов`язків. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду із позовною заявою сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн. Оскільки позов задоволено повністю з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Правничу допомогу в даній цивільній справі позивачу [PERSON] надавав адвокат Соловей О.В. на підставі ордеру серії ВХ № 1040335 та договору про надання правової допомоги від 08 лютого 2023 року (арк.спр.19, 147). [PERSON] сплатив адвокату Солов`ю О.В. за надану правову допомогу 19800 грн, що підтверджується квитанцією від 03 квітня 2023 року (арк.спр.145). Вартість роботи адвоката становить 1200 гривень за годину (п.4.1 Договору). З акту приймання-передачі виконаної роботи до Договору, видно, що представником надані наступні послуги: надано консультацію (0,5год.) - 600 грн, підготовлено три клопотання та заяву про залучення третьої особи (2 год) - 2400 грн, підготовлено та подано позовну заяву (2 год) - 2400 грн, підготовлено клопотання (1 год.) - 1200 грн, підготовлено та подано адвокатський запит (0,5 год.) - 600 грн, підготовлено та подано відзив на зустрічний позов (3 год.) - 3600 грн, підготовлено та подано відповідь на відзив (1 год.) -1200 грн, підготовлено та подано три клопотання (1,5 год.) - 1800 грн, участь у судових засіданнях (5 год.) - 6000 грн. Відповідач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката в зв`язку з їх не співмірністю суду не заявив. В той же час представник позивача Соловей О.В. безпосередньо брав участь у судових засіданнях 11 квітня 2023 року в період часу 10:22-11:11 (49 хв.), 28 квітня 2023 року в період часу 11:36-11:48 (12 хв.), 24 травня 2023 року в період часу 11:08-11:18 (10 хв.), а всього 1 год. 11 хв. Тому доведеними витрати за участь у судових засіданнях фактично становлять 1420 грн (1200+220=1420). Таким чином, суд вважає доведеним лише понесення позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 220 грн. Водночас судові витрати, понесені відповідачем [PERSON] з огляду на відмову у позові та залишення зустрічного позову без розгляду за заявою [PERSON] , не підлягають відшкодуванню [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved