Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

26.05.2023 Садгірським районним судом м. Чернівці отримано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 10 травня 2017 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного тану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що складено відповідний актовий запис за №\~638. Позивач вказує, що спільних дітей у них із відповідачкою немає, однак остання у добровільному порядку відмовляється розірвати шлюб. Зазначає і про те, що сімейне життя між ними не склалося через різні характери та погляди на життя, а постійні непорозуміння призвели до фактичного припинення шлюбно - сімейних відносин з 2020 року. Вказує про те, що подальше спільне приживання та збереження шлюбу є неможливим, а його спроби зберегти сім`ю не дали результатів. Таким чином, з посиланням на відповідні правові норми просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб. Від відповідачки [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Вказана позовна заява надійшла до суду поштовим зв`язком 26.05.2023 та у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 26.05.2023 передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 29 травня 2023 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 09 червня 2023 року про що повідомлено сторони. У судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] у своєму позові просив розгляд справи провести за його відсутності. Також зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про поважні причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відзив на позовну заяву до суду від неї не надходив, як і жодних клопотань чи заяв. Поважні причини неявки суду остання не повідомила. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено,\~що між\~позивачем [PERSON] , [INFO] та відповідачкою [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб 10 травня 2017 року, який зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що складено відповідний актовий запис за № 638, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10 травня 2017 року. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 113 Сімейного кодексу України, передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що на даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 2020 року, як вказує позивач, примирення між ними стало неможливим, а тому подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право чоловіка на особисту свободу. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який не бажає подальшого перебування у шлюбі, не бажає примиритися та зберегти шлюб, дітей у подружжя немає, а відповідач не з`явилася до суду та не подала жодних заяв, не висловила про своє бажання зберегти шлюб, таким чином суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. При цьому, судом були з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає волі чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст. 51 Конституції України, п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 -115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved