Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 03 листопада 2022 року надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Головного управління Пенсійного фонду України Києві безпідставно отримані кошти (пенсію) у сумі 60811,50 грн. Стягнути з [PERSON] на користь Головного управління Пенсійного фонду України Києві витрати по сплаті судового збору у сумі 2481,00 грн. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з 22 жовтня 2008 року по 31 липня 2021 року перебував громадянин [PERSON] та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві [PERSON] було зупинено виплату пенсії з 23 листопада 2012 року у зв`язку із зарахуванням його на військову службу до Служби безпеки України. Службою безпеки України листом 04 липня 2014 № 21/3/2-2737 було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві матеріали для призначення пенсії за вислугу років згідно закону [PERSON] . Пенсію [PERSON] було призначено з 23 квітня 2014 року. У липні 2021 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві з 01 серпня 2021 року було припинено виплату пенсії [PERSON] , відповідно до листа Служби безпеки України від 19 липня 2021 № 12/1893, яке надійшло до Управління з Пенсійного фонду України. Таким чином, заступником Голови Служби безпеки України Олександром Якушевим було повідомлено Пенсійний фонд України, що Указом Президента України від 28 серпня 2013 № 454 [PERSON] присвоєно військове звання щодо офіцерського складу генерал-майор. При цьому пунктом 24 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що присвоєння вищих військових звань віднесено до виключних повноважень Президента України. 27 лютого 2021 року Президентом України видано Указ № 81, яким уведено в дію рішення РНБО України від 26 лютого 2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних і інших обмежувальних (санкцій)». З огляду на вказані норми основного закону України [PERSON] вважається таким, що позбавлений військових звань, в результаті видання Президентом України Указу від 27 лютого 2021 № 81, яким уведено в дію рішення РНБО України від 26 лютого 2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних і інших обмежувальних (санкцій). Враховуючи, що [PERSON] позбавлений військового звання з 27 лютого 2021 переплата пенсій за період з 27 лютого 2021 по 31 липня 2021 становить 60811 грн 50 коп. З метою досудового врегулювання питання щодо відшкодування надміру виплачених коштів в сумі 60811 грн 50 коп. Головним управлінням Пенсійного фонду України на адресу [PERSON] було направлено листи № 2600-0505-8/136471 від 27 серпня 2021, № 2600-0505-8/137052 від 28 серпня 2021, № 2600-0505-8/58500 від 31 травня 2022, № 2600-0505-8/58463 від 31 травня 2022 з вимогою добровільного внесення коштів, проте листи відповідачем проігноровано та у добровільному порядку бюджетні кошти у розмірі 60811 грн 50 коп. відповідачем повернуті не були.(а.с.1-3). У відповідності до ст.ст.174,\~178 ЦПК України\~відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 03 листопада 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.41). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.42). До суду 12 січня 2023 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. (а.с.43). Ухвалою судді від 16 січня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. (а.с.44-45). Представник позивача просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі (а.с.48). Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом Відповідно до заяви про призначення пенсії від 02 червня 2009 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві [PERSON] призначено виплату пенсії за вислугу років. (а.с.13). Відповідно до протоколу за пенсійною справою №2602007882 від 19 червня 2009 року гр. [PERSON] визначено розмір пенсії щомісячно у сумі 4494, 35 грн. (а.с.14). Довідкою Управління роботи з особовим складом Служби безпеки України від 26 листопада 2012 року підтверджується прийняття гр. [PERSON] , відповідно до наказу Голови Служби безпеки України №1420-ос від 23 листопада 2012 року, на військову службу в Службу безпеки України та до виконання службових обов`язків. (а.с.15). Відповідно до протоколу за пенсійною справою №2602024152 від 23 квітня 2014 року гр. [PERSON] підвищено розмір пенсії за справою щомісячно у сумі 8275, 40 грн. (а.с.17). Листом Служби безпеки України від 19 липня 2021 року №12/1893 Головному управлінню Пенсійного фонду України надано інформацію про те, що гр. [PERSON] вважається таким, що позбавлений військових звань, в результаті видання Президентом України Указу від 27 лютого 2021 року №81, яким уведено в дію рішення РНБО України від 26 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних і інших обмежувальних (санкцій)».(а.с.20). Відповідно до перерахунку пенсії суму пенсії було збільшено з 8275, 40 грн. до 11\~991 грн. з 01 січня 2020 року. (а.с.21). Відповідно до перерахунку пенсії суму пенсії було збільшено до 13\~991 грн. з 01 серпня 2021 року. (а.с.22). Атестатом №2043 припинено виплати пенсії по пенсійній справі №2602024152, пенсійну справу перенесено до архіву. (а.с.23). Відповідно до розрахунку переплата пенсії за період з 27 лютого 2021 по 31 липня 2021 становить 60 811 грн. 50 коп. (а.с.24). Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві неодноразово зверталось до відповідача з вимогою виплатити надмірно виплачені кошти, про що свідчать листи № 2600-0505-8/136471 від 27 серпня 2021, № 2600-0505-8/137052 від 28 серпня 2021, № 2600-0505-8/58500 від 31 травня 2022, № 2600-0505-8/58463 від 31 травня 2022 року. (а.с.25-39). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. При цьому, спосіб захисту повинен бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Статтею 46 Конституції Українипередбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 липня 2003 року та Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року. Так, відповідно до частини першої статті 50 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого\~постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з\~Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014). Зі змісту п. 3 цієї\~Постанови\~вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає. Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14). За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При цьому статтею 1215 ЦК України передбачено,\~що не підлягає поверненню безпідставно набуті:\~ 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; \~2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, у разі безпідставного набуття особою грошових коштів, виплачених їй у якості пенсії, такі кошти поверненню не підлягають, якщо вони були виплачені відповідною фізичною або юридичною особою добровільно, при цьому відсутня рахункова помилка з боку такої особи, а також недобросовісність з боку набувача коштів. Викладене вище свідчить, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає можливість стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо мала місце рахункова помилка з боку платника пенсії, або ж надмірна виплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання, зокрема внаслідок подання ним недостовірних даних. Вказане узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 (справа №554/6495/17-ц), від 31 жовтня 2019 року (справа №607/657/17), та від 20 березня 2019 року (справа №345/1493/17-ц). Такі ж висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії». Крім того, аналогічний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року, (провадження № 6-151цс13), від 02 липня 2014 року, (провадження № 6-91цс14), у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 (справа № 536/487/17-ц). Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх не спростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Як з`ясовано у судовому засіданні хоча відповідачу позивачем і було здійснено надмірну виплату пенсії у період з 27 лютого 2021 року по 31 липня 2021 рік, однак це не було наслідок рахункової помилки з боку платника пенсії чи результатом зловживань позивача. Враховуючи, що виплата відповідачу пенсії була проведена органом Пенсійного фонду України добровільно, на підставі відповідного рішення, при цьому фактів недобросовісності з боку відповідача або подання страхувальником недостовірних даних, судом не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed