Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

в позові зазначено, що впродовж шістнадцяти років сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання народилось двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Впродовж останнього року сторони проживають окремо, позивач з дітьми в [ADDRESS] , відповідачка орендує окрему квартиру на [ADDRESS] . Старший син вже кілька років поспіль професійно займається спортом і на даний час проживає в США. Він навчається в Середній школі св. Джона Боско, розташованій в місті Беллфлaвер штат Каліфорнія. Молодший син постійно проживає разом з позивачем, однак, за усною домовленістю із відповідачкою, син [PERSON] , інколи, проживає разом з своєю матір`ю (переважно під час вихідних, святкових днів, в період шкільних канікул). У позивача із сином склалися міцні родинні стосунки, він забезпечує його усім необхідним для нормального розвитку, створює умови для навчання у школі, оплачує відвідування додаткових занять та гуртків, дбає про здоров`я сина, матеріально утримує дитину, задовольняючи його потреби для всебічного розвитку. На даний час позивач з сином проживають у квартирі, яка належить позивачу на праві власності. Створені всі необхідні умови для життя дитини. Позивач усвідомлює всю відповідальність за виховання дитини та готовий належним чином виконувати свої батьківські обов`язки щодо сина, працює, отримує постійний дохід, має можливість забезпечувати дитину всім необхідним. Син [PERSON] навчається в Івано-Франківському приватному ліцеї «Католицький ліцей святого Василія Великого», оплату за який здійснює позивач особисто за рахунок власних коштів. Позивач не створює відповідачці перешкод у спілкуванні з сином, сприяє матері у спілкуванні з сином, надає кошти на різні потреби. На початку лютого 2023 року відповідачка поїхала у Польщу, після повернення вона повідомила, що отримала візу до США тривалістю на 10 років, таку ж візу вона відкрила і молодшому сину [PERSON] , сказала, що планує, щоб він також проживав та навчався в Америці, а позивач зможе бачитися з дітьми, коли вони приїжджатимуть в Україну. Однак позивач не погоджується із відповідачкою. Щодо визначення місця проживання молодшого сина [PERSON] - позивач заперечує, щоб він проживав із відповідачкою та вважає, що вона може у будь-який час вивезти сина без його відома до США. Позивач просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Представник позивача просила розгляд справи проводити без участі сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась. 20.04.2023 подала суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі за наявними матеріалами справи. Надала суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову та зазначила, що на даний момент старший син [PERSON] проживає та навчається в США, а молодший син [PERSON] здебільшого проживає з батьком. На теперішній час через певні психологічні несумісності з позивачем, проживає окремо. Після окремого проживання, позивач уникає можливості добровільно домовитись про спілкування з сином. При цьому відповідач жодних причин не повідомляє, покликається на зайнятість дитини на різних заняттях та гуртках. За час проживання разом з сім`єю проявляла себе турботливою матір`ю. Жодних шкідливих звичок немає, займається підприємницькою діяльністю, за місцем роботи характеризується позитивно. Не заперечує того, що всі витрати пов`язані із перебуванням старшого сина покриваються за рахунок позивача, але і сама бере активну участь в утриманні та забезпеченні дітей, дбає про їх фізичний розвиток, нормальний та врівноважений емоційний стан. Вважає, що визначення проживання молодшого сина [PERSON] з батьком не забезпечить якнайкращі інтереси самої дитини. Представник органу опіки і піклування в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без участі представника, подав суду письмовий висновок про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] [INFO] . Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до змісту позову та пояснень сторін, сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №18306 від 28.10.2022 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за місцем реєстрації батька, [PERSON] , [INFO] , а саме у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта належить на праві власності [PERSON] . Згідно довідки №01-46/582 від 25.07.2022 року [PERSON] навчається у 5 класі Івано-Франківського приватного ліцею «Католицький ліцей святого Василія Великого». Відповідно до довідки №13/54 від 24.02.2023, виданої ГО БК «Говерла» [PERSON] займається баскетболом, є учасником Чемпіонату України ВЮБЛ. У 2023 році став чемпіоном Івано-Франківської області з баскетболу серед юнаків 2009 р.н. Згідно довідки №83/2/5850 від 23.02.2023 про обороти по рахунку надана ФОП [PERSON] підтверджується, що позивач займається підприємницькою діяльністю, отримує прибутки та має можливість фінансово утримувати та матеріально забезпечувати дитину. Як вбачається з висновку психолога У.Бабій, долученого до матеріалів справи, ставлення [PERSON] до батька позитивне, батько приділяє хлопчику достатньо уваги, бере на себе побутові клопоти, коли мами немає вдома, син відчуває його підтримку. З мамою хлопчик теж у хороших стосунках, довіряє їй і любить. З боку обох батьків [PERSON] відчуває позитивне ставлення, його в сім`ї поважають і сприяють різносторонньому розвитку. Ставлення до сім`ї у хлопчика позитивне. Таким чином, [PERSON] однаково прихильний до обох батьків, проте з батьком спостерігаються стійкі емоційні зв`язки, які не рекомендовано руйнувати, враховуючи вікові особливості хлопчика. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради доцільно визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком, [PERSON] . У відповідності зі статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. У статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до частини першої-четвертої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Частинами першою-четвертою статті 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до статті 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Стаття 161 Сімейного кодексу України встановлює, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Згідно ст. 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Таким чином син сторін, які не перебувають в шлюбі, протягом усього спірного періоду постійно проживає разом з батьком, в місці проживання батька та перебуває на його утриманні. Оскільки позивачем в позові розміщено прохання про визначення місця проживання дитини за визначеною поштовою адресою, тому в резолютивній частині судового рішення зазначено відповідну адресу. Для мети виконання цього судового рішення у разі зміни позивачем місця свого постійного проживання або визначення іншого місця проживання в якості постійного, воно є місцем постійного проживання дитини. За таких обставин, враховуючи інтереси дитини та її благополуччя, вік дитини, психофізіологічні особливості малолітньої дитини, прихильність дитини до батька, а також те, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, виходячи з балансу інтересів дитини та її батьків, суд дійшов до переконання про задоволення заявлених вимог про визначення місця проживання дитини на даний час разом з батьком. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved