Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 15.05.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення\~боргу за\~договором позики. В обґрунтуванняпозову посилається на те, що 08 вересня 2020 року він позичив відповідачу грошові кошти в сумі 15000 грн., які останній зобов`язався повернути до 15 вересня 2020 року, про що власноручно написав розписку. Проте до вказаного у договорі строку [PERSON] не виконав взяте на себе зобов`язання. А тому, просить суд стягнути з останнього на його користь борг у розмірі 15000 грн, сплачений судовий збір та судові витрати на правничу допомогу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явився,\~причини неявки\~суду не\~повідомив,\~відзив не\~подав,\~хоча про\~час,\~день та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений у\~встановленому законом\~порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24\~травня 2023\~року відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд на 09 год. 20 хв. 22 червня 2023 року. 22 червня 2023 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8\~ст.178 ЦПК України. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Як встановлено в суді, 08 вересня 2020 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в борг 15000 грн., які зобов`язався повернути в строк до 15 вересня 2020 року, що стверджується оригіналом розписки від 08 вересня 2020 року. Отже, позивач надав кошти, а відповідач їх отримав, надавши про це відповідну розписку. Оскільки відповідач не виконав зобов`язання та не повернув грошові кошти, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та просить стягнути з відповідача борг у розмірі 15000 грн, сплачений судовий збір та судові витрати на правничу допомогу. Застосовані норми права Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049\~ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №642/4200/17 (провадження№ 61-6492св19), зазначено, що тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 501/1243/20 та у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 753/1349/20. Мотиви та висновки суду З`ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне. Як вбачається з розписки від 08 вересня 2020 року відповідач [PERSON] зобов`язався повернути позивачу [PERSON] суму позики в розмірі 15000 грн. до 18 вересня 2020 року. Наявність оригіналу боргової розписки у кредитора свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 серпня 2021 року у справі № 473/995/18 (провадження№ 61-6674св21), від 14 липня 2021 року у справі № 266/7291/18-ц (провадження № 61-96св21), від 25 березня 2019 року у справі № 211/2672/16-ц (провадження№ 61-41785св18), від 30 січня 2019 року у справі № 751/1000/16-ц (провадження № 61-586св17). Таким чином, написавши розписку від 08 вересня 2020 року відповідач підтвердив факт укладання договору позики, факт отримання ним грошей, та зобов`язання повернути суму позики, доказів зворотнього, суду не подано. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч.1ст.530 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Із норм ст.1051 ЦК України слідує, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. В матеріалах справи відсутні докази оспорення Шараповим О.В. вказаного договору позики чи повернення позивачу отриманих у борг грошових коштів, а тому суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в сумі 15000 грн. і що останній свої зобов`язання у встановлений строк не виконав. Оскільки відповідач не повернув позивачу грошові кошти, тому вимога [PERSON] про стягнення 15000 грн. заборгованості за договором позики від 08 вересня 2020 року є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судові витрати Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно з положенням пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 1073 грн. 60 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією №9305-3553-6812-5995 від 12 травня 2023 року. Оскільки позов\~судом задоволено,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню судовий\~збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як встановлено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та адвокатом Сахнюком О.В. укладено договір-довіреність про надання правничої допомоги від 12 травня 2023 року, що долучений до позовної заяви. Також згідно довідки про розрахунок витраченого часу під час надання правничої допомоги [PERSON] від 12 травня 2023 року слідує, що на опрацювання документів довірителя, написання позовної заяви, її систематизація до подачі в суд було витрачено 2 години робочого часу, за що останнім оплачено кошти в сумі 1000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 12 травня 2023 року . А тому,\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та підтверджені належними доказами витрати,\~пов`язані з\~наданням професійної\~правничої допомоги\~в розмірі\~1000\~грн. На підставі ст.ст. 526, 545, 610-612, 625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст.\~12, 13, 76-81,\~141,\~263-265,\~280-284,\~289 ЦПК України,\~суд -

Outcome: approved