Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Перший заступник керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області Байса Мирослава завернулася до суду з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради до [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог Комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Львівської міської ради , кошти в сумі 10\~416, 86 грн., які були затрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] . В обґрунтуванні позову зазначає, що ухвалою Буського районного суду Львівської області віл 16.09.2022 року у справі № 943/1051/22, закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № l2022141210000323\~від 30.07.2022 року. Ухвала Буського районного суду від 16.09.2022 у справі № 943/1051/22\~набула законної\~сили 23.09.2022 року. Таким чином, кримінальне провадження № 12022141210000323\~відносно [PERSON] \~закрито судом\~за нереабілітуючих\~підстав. У ході судового розгляду згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 12022141210000323\~від 30.07.2022 року встановлено,\~що [PERSON] 24.07.2022\~приблизно о\~20:00\~год.\~знаходячись у\~приміщенні літньої\~кухні за\~місцем проживання\~ [PERSON] у\~ [ADDRESS] під час раптово виниклого конфлікту з останнім, маючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, перебуваючи за спиною [PERSON] , завдав декілька ударів кулаком в праву та ліву сторону обличчя [PERSON] в область щелепи. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, [PERSON] , діючи умисно, наніс ще два удари кулаком в лобну ділянку голови зліва [PERSON] , спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді одного синця в лобній ділянці голови зліва, один синець в ділянці правої щоки та\~один синець\~в ділянці\~нижньої щелепи\~зліва,\~а також\~подвійний перелом\~нижньої щелепи,\~які в\~сукупності відносяться\~до середнього\~ступеню тяжкості\~тілесних ушкоджень. Суспільно-небезпечні діяння [PERSON] знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із\~отриманням [PERSON] \~травм. Вказані дії\~ [PERSON] \~кваліфіковано за\~ч.\~1\~ст.\~122\~КК України,\~як заподіяння\~умисного середньої\~тяжкості тілесного\~ушкодження. Внаслідок вчинення\~умисного середньої\~тяжкості тілесного\~ушкодження [PERSON] , [PERSON] згідно інформації лікувального закладу з 29.07.2022 по 10.08.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Львівської міської ради (далі скорочена назва - КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова») у відділенні щелепно-лицевої хірургії на його лікування витрачено 10 416,86 грн. та у добровільному порядку\~на даний\~час не\~сплачено,\~що також\~підтверджується інформацією\~Львівської міської\~ради та\~комунального закладу. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від\~07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545\~від 16.07.1993 року із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 868\~від 19.09.2012 року. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування. Ухвалою судді Буського районного суду Львівської області від 27 квітня 2023 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні начальник Буського відділу Золочівської окружної прокуратури Коченаш В.Т. позов підтримав, покликаючись на те, що кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито з нереабілітуючих підстав. На лікування [PERSON] з 29.07.2022 року по 10.08.2022 року витрачено кошти на лікування 10\~416,86 грн., (перебування потерпілого у медичному закладі), а тому просив задовольнити позовні вимоги. Представник Львівської міської ради Попович Я. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без участі представника Львівської міської ради, позовні вимоги підтримують повністю і просять суд даний позов задовольнити в повному обсязі. Представник КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Львівської міської ради Самчук О. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без участі представника КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» та просить стягнути з [PERSON] за лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений ( у справі наявна розписка від 30.05.2023 року про те, що [PERSON] повідомлений про наступне судове засідання), про причини неявки не повідомив суд, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновок, що позов підлягає до задоволення. Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадян або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає оправу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я, (п. 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджений постановою КМУ від 16.07.1993 p. № 545). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 1, 3, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Ухвалою Буського районного суду Львівської області віл 16.09.2022 року у справі № 943/1051/22, закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № l2022141210000323 від 30.07.2022 року. Ухвала Буського районного суду від 16.09.2022 у справі № 943/1051/22 набула законної сили 23.09.2022 року. Таким чином, кримінальне провадження № 12022141210000323 відносно [PERSON] закрито судом за нереабілітуючих підстав. У ході судового розгляду згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 12022141210000323 від 30.07.2022 року встановлено, що [PERSON] 24.07.2022 приблизно о 20:00 год. знаходячись у приміщенні літньої кухні за місцем проживання [PERSON] у [ADDRESS] під час раптово виниклого конфлікту з останнім, маючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, перебуваючи за спиною [PERSON] , завдав декілька ударів кулаком в праву та ліву сторону обличчя [PERSON] в область щелепи. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, [PERSON] , діючи умисно, наніс ще два удари кулаком в лобну ділянку голови зліва [PERSON] , спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді одного синця в лобній ділянці голови зліва, один синець в ділянці правої щоки та один синець в ділянці нижньої щелепи зліва, а також подвійний перелом нижньої щелепи, які в сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Суспільно-небезпечні діяння [PERSON] знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із отриманням [PERSON] травм. Вказані дії [PERSON] кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження. Згідно матеріалів кримінального провадження № 12022141210000323 від 30.07.2022 року [PERSON] у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, внаслідок вищевказаного кримінального правопорушення перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» в період з 29.07.2022 року по 10.08.2022 року. Як вбачається із листа КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» від 13.02.2023 року за № 260201-вих-16771 [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно-лицевої хірургії КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» в період з 29.07.2022 року по 10.08.2022 року - загальна кількість ліжко-днів 12, у тому числі день поступлення та день виписки рахується за 1 ліжко/день. Як вбачається із листа КНП «1 територіальне медичне об`єднання м Львова» згідно довідки бухгалтерської служби № 9 від 07.02.2023 року, середня вартість 1 л/д у 2022 році становила 868,07 грн. Загальна вартість лікування (12 л/д) - 10 416,86 грн. Вартість лікування [PERSON] за період з 29.07.2022 року по 10.08.2022 року на рахунок Львівської міської ради чи лікарні не відшкодована. Факт лікування потерпілого та витрати на них підтверджуються вищевказаним листом КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» від 13.02.2023 та доданим розрахунком. На даний час Комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Львівської міської ради перебуває у комунальній власності Львівської міської територіальної громади в особі Львівської міської ради. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що оскільки внаслідок вчиненого відповідачем злочину заподіяно матеріальну шкоду закладу охорону здоров`я, що перебуває у власності Львівської міської ради, та така шкода підлягає стягненню з [PERSON] . Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved