Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У червні 2022 року представник ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» - Шаталова Т.В. звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22 листопада 2018 року між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група", далі - Позивач та ПП "СЕРВІС МАЛТІПЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ" (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-18-00717, предметом якого є страхування транспортного засобу "Volkswagen Polo" д.н.з. [NUMBER] . 27 червня 2019 року, о 13 год. 20 хв. в м. Одесі по вул. Генерала Петрова, 74, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Volkswagen Polo" д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу "ВАЗ" д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , далі - Відповідач. Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2019 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України. 01 липня 2019 року Страхувальник звернувся до Позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 19 липня 2019 року Позивачем на підставі Рахунку № АдСЧТ02430 від 18 липня 2019 року складено страховий акт № ПСКА-9673 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 71 216 (сімдесят одна тисяча двісті шістнадцять) гривень 10 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 18138 від 22 липня 2019 року. Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП застрахована не була. 27 березня 2020 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію № 42177 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення. З огляду на наведене просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 71 216,10 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору. Інші процесуальні дії у справі Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 30.06.2022 р. судом отримано інформацію з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, відповідно до ст. 187 ЦПК України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду письмове клопотання в якому просить розглядати справу у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином про що свідчить поштове повідомлення. За письмовою згодою представника позивача, за відсутності відзиву на позовну заяву та в зв`язку з неповажною неявкою представника відповідача у судове засідання, розгляд справи проведений в заочному порядку. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 22 листопада 2018 року між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група", далі - Позивач та ПП "СЕРВІС МАЛТІПЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ" (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-18-00717, предметом якого є страхування транспортного засобу "Volkswagen Polo" д.н.з. [NUMBER] . 27 червня 2019 року, о 13 год. 20 хв. в м. Одесі по вул. Генерала Петрова, 74, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Volkswagen Polo" д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу "ВАЗ" д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2019 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України. 01 липня 2019 року Страхувальник звернувся до Позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 19 липня 2019 року Позивачем на підставі Рахунку № АдСЧТ02430 від 18 липня 2019 року складено страховий акт № ПСКА-9673 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 71 216 (сімдесят одна тисяча двісті шістнадцять) гривень 10 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 18138 від 22 липня 2019 року. Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП застрахована не була. 27 березня 2020 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію № 42177 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена уст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст.261, ст.262 ЦК України). Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до ПАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 2481,00 грн.

Outcome: approved