Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

12 квітня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач через свого представника із позовом до ПрАТ «СК «ВУСО», [PERSON] про стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, 3% річних та франшизи, в обґрунтування якого послалась на те, що 02 листопада 2022 року в м. Дніпро на пр. Мануйлівський біля буд.№5 сталася ДТП з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом «DAF FT XF 105.410» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «LAMBERT LVFS-3» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Honda HR-V» д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «DAF FT XF 105.410» д.н.з. [NUMBER] перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок ДТП, була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО», яким 29 грудня 2022 року позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 43878,38 гривень. В той же час, відповідно до висновку експерта №0212/22 від 05 грудня 2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та за вирахуванням ПДВ складає 68621,96 гривень, а тому розмірі страхового відшкодування за вирахуванням франшизи мав би становити 66621,96 гривень. За таких обставин позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила суд стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО» суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 22743,58 гривень, нараховану пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 2025,11 гривень, а також на підставі ст.625 ЦК України інфляційні втрати в розмірі 181,95 гривень та 3% річних в розмірі 121,51 гривень, а з відповідача [PERSON] франшизу в розмірі 2000 гривень. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2023 року за клопотанням представника відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» провадження у даній цивільній справі було закрито в частині позовних вимог позивача до ПрАТ «СК «ВУСО» про стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування, пені інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку із відсутністю предмету спору, оскільки ПрАТ «СК «ВУСО» в позасудовому порядку сплатило позивачу всю суму грошових коштів, які позивач просила стягнути із вказаного відповідача за даним позовом. Решта позовних вимог до [PERSON] про стягнення франшизи підлягає подальшому розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя в частині позовних вимоги до [PERSON] підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі з викладених у позові підстав та обставин, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України провести судове засідання за наведеної явки учасників розгляду справи та здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені на ступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що 02 листопада 2022 року мала місце ДТП. [PERSON] у вказаний день о 14 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом «DAF FT XF 105.410» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «LAMBERT LVFS-3» д.н.з. [NUMBER] , в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху в районі буд.№5 по пр. Мануйлівський в м. Дніпро при зміні напрямку руху не переконався у безпеці свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Honda HR-V» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача, яка рухалась праворуч в попутному напрямку, внаслідок чого означені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Викладені фактичні обставини ДТП, а також вина [PERSON] в її скоєнні встановлені постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року, якою [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Оскільки дана постанова суду набрала законної сили ще 23 грудня 2022 року, викладені в ній фактичні обставини спричинення майнової шкоди та вина [PERSON] у її спричиненні відповідно до ст.82 ч.6 ЦПК України є преюдиційно встановленими та не підлягають доказуванню. Копія постанови наявна в матеріалах справи. На момент вищевказаної ДТП автомобіль «Honda HR-V» д.н.з. [NUMBER] належав позивачу, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Транспортним засобом «DAF FT XF 105.410» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «LAMBERT LVFS-3» д.н.з. [NUMBER] в момент ДТП керував відповідач [PERSON] на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційних документів на цей транспортний засіб, тим самим виступаючи правомірним володільцем керованого ним транспортного засобу, що вбачається зі змісту вищевказаної постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року. Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами на час вищевказаної ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліси №210826016 та №209604038). Забезпеченим транспортним засобом є «DAF FT XF 105.410» д.н.з. [NUMBER] , напівпричеп «LAMBERT LVFS-3» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується інформацією з централізованої бази даних МТСБУ, відомості якої є загальнодоступними (https://policy-web.mtsbu.ua/), а також копіями відповідних посілів. Зі змісту останніх вбачається, що ліміт страхування за шкоду, завдану майну, становив 160000 гривень, розмір франшизи 2000 гривень. 03 листопада 2022 року позивач звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування, а також із письмовим запрошенням на огляд пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується копіями відповідних письмових документів, копіями поштових документів. У відповідь на вищевказані звернення позивача ПрАТ «СК «ВУСО» 29 грудня 2022 року здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача в загальному розмірі 43878,38 гривень, що підтверджується копією листування між позивачем та вказаним страховиком, копією страхового акту, копією скріншоту про зарахування суми страхового відшкодування на рахунок. 14 листопада 2022 року судовим експертом Дроздовим Ю.В. на замовлення позивача здійснено огляд пошкодженого в ДТП від 02 листопада 2022 року транспортного засобу позивача, про що складено відповідний протокол, а 05 грудня 2022 року тим же експертом складено висновок експерта №0212/22 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ). Згідно означеного висновку експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля «Honda HR-V» д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 02 листопада 2022 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінюваних складових частин та за вирахуванням ПДВ становить 68621,96 гривень. Вартість проведеної експертизи склала 4300 гривень та була сплачена позивачем. Викладені обставини підтверджуються протоколом огляду транспортного засобу, висновком експерта та дублікатом квитанції. 08 травня 2023 року в позасудовому порядку ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату позивачу декількома платежами грошових коштів на суми 181,95 гривень, 121,51 гривень, 2025,11 гривень, 22743,58 гривень, тобто на загальну суму 25072,15 гривень, що підтверджується копіями відповідних платіжних інструкцій в національній валюті, копіями скріншотів з мобільного додатку щодо надходження коштів позивачу, а також визнано в судовому засіданні представником позивача. Разом з тим, розмір франшизи в розмірі 2000 гривень, на яку в обов`язковому порядку зменшується сума страхового відшкодування, і яку зобов`язаний сплатити потерпілій особі (позивачу) відповідач [PERSON] дотепер останнім не сплачена, докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», постановою Правління НБУ «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 30 травня 2022 року №109 (далі постанова Правління НБУ від 30 травня 2022 року №109). Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11, 629 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Нормою ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником майна або відповідальності перед іншими особами. Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Положеннями ст.ст.3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За змістом ст.17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.981 ЦК України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва\~ поліса. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Пунктом 1\~постанови Правління\~НБУ від\~30\~травня 2022\~року №109\~затверджено розміри\~страхових сум\~за договорами\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів,\~укладеними після\~набрання чинності\~цією постановою\~(01\~липня 2022\~року): за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160000 гривень на одного потерпілого. За змістом ст.ст.12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Відповідно до ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, окрім іншого: поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Нормою ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно ст.ст.35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до ДТП водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимогу закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Пунктом 36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ. Згідно ст.36 п.36.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Нормою ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до на ступного висновку на підставі нижчевикладеного. Так, наведене вище судом чинне на час виникнення та існування спірних правовідносин сторін цивільне законодавство визначає порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі (власнику іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника), однак з урахуванням зносу пошкодженого в ДТП транспортного засобу/замінюваних при відновлювальному ремонті його складових частин. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру завданої майнової шкоди з урахуванням зносу пошкодженого майна. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між страховою виплатою та розміром завданої шкоди. При цьому, в такому випадку розмір здійсненої страхової виплати (страхового відшкодування), розрахованого з урахуванням зносу, має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми) і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (ст.ст.29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Наведений вище правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року по справі №760/15471/15-ц, у постановах Верховного Суду 06 березня 2019 року по справі №369/11306/16-ц, від 13 березня 2019 року по справі №227/2552/17, від 13 березня 2019 року по справі №727/1881/16-ц, від 20 березня 2019 року по справі №522/438/18, від 20 березня 2019 року по справі №695/882/15-ц. Стосовно спірних правовідносин сторін, то в ході розгляду даної цивільної справи дійсно знайшов підтвердження факт ДТП від 02 листопада 2022 року, яка сталася з вини водія транспортного засобу «DAF FT XF 105.410» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «LAMBERT LVFS-3» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , який є відповідачем у справі, і внаслідок якої (ДТП) останнім (відповідачем) завдано власнику автомобіля «Honda HR-V» д.н.з. [NUMBER] , яким є позивач, майнової шкоди у вигляді пошкодження її авто. Разом з тим, судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника, водія транспортного засобу «DAF FT XF 105.410» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «LAMBERT LVFS-3» д.н.з. [NUMBER] перед третіми особами на час ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» із лімітом відповідальності (страховою сумою) даного страховика в розмірі 160000 гривень за шкоду, завдану майну, франшиза 2000 гривень. При цьому такий страховик 29 грудня 2022 року та 08 травня 2022 року на виконання взятих на себе зобов`язань здійснив виплату позивачу страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3% річних в повному обсязі. В той же час, розмір франшизи, вирахуваної із суми страхового відшкодування, дотепер залишається невідшкодованим позивачу. Враховуючи вищенаведене, обґрунтованими і доведеними є позовні вимоги до відповідача [PERSON] , оскільки за змістом норм законодавства, наведеного і застосованого судом вище, страхове відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи, який має бути відшкодований особою, винною у завданні шкоди, якою і є [PERSON] . Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних, а отже і необхідність їх задоволення в позовному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат з огляду на положення ст.ст.133, 137, 139, 141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи та види судових витрат, понесені позивачем, враховуючи закриття провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених до ПрАТ «СК «ВУСО», з якого ухвалою про закриття провадження у справі стягнуто його частину судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат вигляді судового збору в розмірі 79,31 гривень, а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 480,2 гривень, а всього 559,51 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved