Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~у грудні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до Глобинського районного суду Пролтавської області зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.10.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Каштан-2017» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ 1455567, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen» днз [NUMBER] . 22.09.2020 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Chevrolet» днз [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen» днз [NUMBER] та відповідно до постанови Московського районного суду міста Харкова від 11.11.2020 року по справі № 643/1565/20 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Позивач здійснив виплату ТОВ «Каштан-2017» страхового відшкодування в розмірі 28\~961,14 грн, а оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», то остання виплатила позивачу 17\~344, 08 грн, а тому позивач проить стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 11\~617, 06 грн. У лютому 2023 року матеріали цивільної справи надійшли з Глобинського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області, для розгляду за підсудністю (а.с.31,32,36,37) Ухвалою від 15.02.2023 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 38,39). У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема позивач шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, відповідач шляхом оголошення на офіційному веб-сайті суду в порядку, визначеному Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки поштове відділення за місцем проживання відповідача за даними АТ «Укрпошта» тимчасово не працює (а.с.39-51). Представник позивача Бутенко М.О. в позові просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.2 на зв.), відповідач причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Так, як убачається із постанови Московського районного суду міста Харкова від 11.11.2020 року по справі № 643/1565/20, [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за таких обставин: 22.09.2020 року о 13 год.50 хв. у м.Харкові по пр.Тракторобудівельників, буд.59/56 (паркова на ТРЦ «Україна»), [PERSON] керуючи автомобілем «Chevrolet» днз [NUMBER] , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen» днз [NUMBER] , який рухався позаду. При зіткнені транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.14). Відповідно до ч 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент вчинення ДТП відповідальність водія автомобіля «Volkswagen» днз [NUMBER] , була застрахована за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 22.10.2019 № АМ 145567 у ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ліміт відповідальності страховика 309\~292,00 грн, франшиза 0,5% (а.с.12). При цьому, власником транспортного засобу «Volkswagen» днз [NUMBER] на момент скоєння ДТП було ТОВ «Каштан 2017», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.10) За умовами вказаного вище договору страхування збитки внаслідок ДТП віднесено до страхових ризиків. 22.09.2020 водій застрахованого автомобіля «Volkswagen» днз [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про подію та виплату страхового відшкодування. (а.с.6-11). Відповідно до складеного ФОП [PERSON] рахунку №342 від 29 жовтня 2020 року та протоколу технічного огляду №423/20, вартість ремонту пошкодженого автомобіля складає 30\~507,60 грн. (а.с.15-21). Згідно зі страховим актом №UA2020092200033/L02/01 від 02.11.2020 року позивачем ПАТ «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» кваліфіковано дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 22.09.2020 року за участю транспортного засобу «Volkswagen» днз [NUMBER] , як страховий випадок, визначено суму страхового відшкодування 28\~961,14 грн (а.с.22). 03.11.2020 року ПАТ «СК «ПЗУ Україна» перерахувала на рахунок ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 28\~961,14 грн з призначенням платежу «страхове відшкодування ТОВ «Каштан-2017» за авт.рем. роб. Згідно рахунку №342 від 29.10.2020 (а.с.23). За доводами позивача відповідальність водія автомобіля «Chevrolet» днз [NUMBER] була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР8347912, ліміт відповідальності страховика становив 130 000,00 грн, франшиза - 2 500,00 грн та ПАТ «НАСК «Оранта» здійснила виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 17\~344,08 грн . ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду (стаття 1166 ЦК України). Відповідно до частин першої, другоїстатті 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. З урахуванням встановлених у даній справі обставин та

Outcome: approved