Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути із [PERSON] заборгованість за договором про надання фінансових послуг №2110162209957 від 11.04.2021 у розмірі 46610,44 грн., понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 11.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №2110162209957 «Стандартний», відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 4100,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач мав повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом. Кредит надавався строком на 16 днів. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання, але станом на день подачі позову відповідач кошти не повернув, проценти на сплатив. Ухвалою судді від 18.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження, призначено судовий розгляд по суті. 01.06.2023 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому остання зазначив, що визнає позов в частині заборгованості за тілом кредиту у сумі 4100,00 грн., будь-яке нарахування процентів після спливу строку кредитування суперечить законодавству. Зазначив що витрати на правову допомогу є суттєво завищеними, неспівмірним із складністю справи, оскільки судова практика щодо таких спорів є сталою, а тому не вимагає вивчення будь-якої практики чи здійснення розрахунків. А тому вважав достатньою сумою стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн. 16.06.2023 на адресу суду надійшло клопотання від ТОВ «ДЕБТ ФОРС» про залучення до участі у справі правонаступника позивача замість ТОВ «Вердикт Капітал». У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позов задовольнити повністю, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Представник відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій не заперечив щодо заміни правонаступника позивача, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги задовольнити частково, стягнути судові витрати у розмірі 1500,00 грн., та судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування\~судового процесу\~за допомогою\~звукозаписувального технічного\~засобу не\~здійснювалось. 22.06.2023 року ухвалою замінено позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на його правонаступника Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ДЕБТ ФОРС». Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. 11.04.2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] уклали договір про надання фінансових послуг № 2110162209957 «Стандартний». Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. договору кредит надається на строк, зазначений у заяві- анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною (копії додаються), орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Відповідно до пп. 1.2., 1.3. договору кредит надається на строк, зазначений у заяві- анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною (копії додаються), орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Згідно п. 1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до\~пп.\~1.4.1.,\~1.4.2.\~договору нараховані\~проценти підлягають\~обов`язковій сплаті\~на 16\~день з\~моменту отримання\~кредиту,\~в сумі,\~що нарахована\~за фактичний\~строк користування\~кредитом на\~дату сплати.\~В разі,\~якщо сума\~кредиту лишається\~неповернутою після\~орієнтовного строку\~повернення кредиту,\~процентипідлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Згідно п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік. Відповідно до п. 1.10. договору позичальник сплачує товариству комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення, у розмірі 574,00 грн. Комісія не нараховується та не підлягає стягненню з позичальника у разі, якщо позичальник повертає суму кредиту та сплачує нараховані проценти у термін (день, дату), зазначений у договорі. Крім того, товариство має право не нараховувати або зменшити розмір комісії на свій розсуд. 01.12.2021 року між товариством та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого товариство відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами, у т.ч. за договором, що укладений між товариством та позичальником, а також ТОВ «Вердикт Капітал» одержало право (замість товариства) вимагати від боржника виконання всіх грошових зобов`язань за договором, право вимоги за яким передано. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а товариство втратило такі права. Як зазначає позивач, станом на день звернення до суду заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Відповідно до розрахунку позивача, загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом ,пені, комісії та інфляційних втрат, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості станом на день подачі позову, становить 46610,44 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4100,00 грн.; - заборгованість за процентами 26158,00 грн.; - заборгованість за простроченими процентами станом на день підготовки позову 16352,44 грн.; - інфляційні втрати 0,00 грн. Суд не погоджується із такою позицією позивача з огляду на наступне. Так, 11.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (первинний кредитор) та [PERSON] (позичальник), було укладено Договір про надання фінансових послуг, предметом якого було надання позичальнику кредиту в розмірі 4100 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Законом України «Про внесення змін до деяких законів щодо споживчого кредитування і формування та обігу кредитних історій» від 15.09.2020 року №891-ІХ статтю 3 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною 4 такого змісту- «4. До кредитів за договорами, загальний розмір кредиту за якими не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору, застосовуються вимоги цього Закону, крім частин другої - сьомої, абзацу другого частини десятої та частини дванадцятої статті 9, частини шостої статті 14, статті 19 та частини другої статті 21 цього Закону". Вказані зміни набули чинності з 01.01.2021 року. Таким чином\~укладений 11.04.2021\~року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] Договір про надання фінансових послуг, предметом якого було надання позичальнику кредиту в розмірі 4100 грн. повинен був укладатись з дотриманням вимог Закону України «Про споживче кредитування». В п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» однією з основних умов Договору про споживче кредитування зазначено строк на який надається кредит. Згідно з ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування» - Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч.7 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування» - Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. Незважаючи на вимоги ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування», щодо строку на який надається кредит та неможливості внесення змін в односторонньому порядку, в Договорі про надання фінансових послуг № 2110162209957 від 11.04.2021 р. містяться положення, які обмежують права споживача та направлені на надмірне збагачення кредитодавця. Так, в Додатку 3 до кредитного договору «Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит)» зазначено, що Сума кредитування складає -4100 грн.; Строк кредитування складає 16 днів. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), грн. - 4 100,00 грн. (тіло кредиту) + 1 312,00 грн. (% по договору) + 574,00 грн. (комісія*) *Комісія не нараховується та не підлягає стягненню з Позичальника у разі, якщо Позичальник повертає суму кредиту та сплачує нараховані проценти у термін (день, дату), зазначений у Договорі. Штрафні санкції за Договором- Пеня- У розмірі 1% (один відсоток) від неповернутої частини суми кредиту та/або відсотків за кредитом за кожний день прострочення повернення (перевищення строку повернення) заборгованості. Але в самому Договорі про надання фінансових послуг № 2110162209957 від 11.04.2021 р. строк кредитування всупереч додаткам, на які орієнтувався Позичальник не тільки чітко не визначено, а й передбачено його продовження на невизначений період з отриманням кредитодавцем процентів у необґрунтовано великому розмірі навіть після закінчення строку кредитування. Зокрема в Договорі зазначено: 1.2. Кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. 1.3. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. 1.4. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована. 1.4.1. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. 1.4.2. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Строк кредиту не може бути орієнтовним не тільки з огляду на те, що в інформації наданої споживачу чітко вказано строк кредитування 16 днів, а ще й тому, що зі спливом строку кредитування втрачається право кредитодавця на нарахування процентів за користування кредитними коштами і виникає право стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання. В додатку 3 до Договору строк кредитування складав 16 днів, тобто був чітко визначеним. Проценти за користування кредитними коштами за ці 16 днів складали -1 312,00 грн. [PERSON] виконав\~умови Договору\~та здійснив\~погашення процентів за користування кредитними коштами протягом строку кредитування, що підтверджується зокрема матеріалами справи (а.с.24 оплата відсотків від 26.04.2021 р. в сумі 1\~312 грн.). За таких обставин при неповерненні суми кредиту в розмірі 4\~100 грн. у Відповідача існує обов`язок з повернення суми боргу з урахуванням санкцій встановлених Договором чи Законом за прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція зазначена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року №444/9519/12. В п.53-55 якої зроблено висновок про неможливість нарахування процентів за користування кредитними коштами понад строк кредитування. «53. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. 54. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 55. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631\~ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.» Цю частину позовних вимог і визнав відповідач, а саме в розмірі суми заборгованості за тілом кредиту 4\~100 грн. Щодо відсутності переходу права на грошову вимогу до Нового кредитора у випадку недійсності такого права у Первинного кредитора, суд зазначає наступне. Як повідомлено Позивачем 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №1-12 відповідно до предмету якого до Нового кредитора переходить право грошової вимоги до Боржників. Правом вимоги за Договором вважається право грошової вимоги Клієнта до Боржників, щодо погашення заборгованості, строк платежу за якою настав (наявна вимога). У відповідності до реєстру боржників наявною грошовою вимогою до [PERSON] Первинний кредитор вважав грошову вимогу, що складалась із заборгованості за тілом кредиту - 4100 грн.; заборгованості за процентами - 26\~158 грн. В позовній заяві ТОВ «Вердикт Капітал» додатково до існуючої заборгованості вимагає стягнути - заборгованість за простроченими процентами станом на день підготовки позову - 16352,44 грн.; розрахунок якої складається з періоду з 01.12.2021 року до 21.01.2022 року при застосуванні відсоткової ставки 7,67% денних. Таке стягнення суперечить нормам ст.1078 ЦК України, адже за предметом укладеного Договору факторингу №1-12 передавалась наявна грошова вимога, а не наявна грошова вимога і крім цього майбутня вимога до Боржника. Крім цього розмір такої вимоги розрахований з застосуванням не передбачених первинними правовідносинами відсотками. Будь-яке яке нарахування процентів після спливу строку кредитування суперечить законодавству. Відтак якщо Первісний кредитор не набув такого права, в силу нікчемності положень первинного Договору в частині стягнення процентів, то й право вимоги про стягнення процентів у Нового кредитора не виникає. Враховуючи вищевикладене, суду приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача тіла кредиту у розмірі 4100,00 грн. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування витрати на правничу допомогу в розмірі 9\~000 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Відповідно до норм ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, зокрема, у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката у разі задоволення позову покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пропорційно задоволеної частини позову на рівні 9% сума судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу становитиме 810 грн., як 9% від 9000 грн. заявлених позивачем. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини позову на 9% у вигляді судового збору, яке становитиме 241 грн. 56 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial