Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

короткий виклад первісного позову: представник КП "Дубнокомуненергія" звернувся у суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути кошти за надані послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) в розмірі 23078,8237056,34 грн та судові витрати у справі. У позові зазначає, що КП "Дубнокомуненергія" є підприємством комунальної форми власності і займається виробництвом, транспортуванням та розподілення теплової енергії населенню, підприємствам та організаціям по м. Дубно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що КП "Дубнокомуненергія" здійснює відпуск теплової енергії у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , власником (квартиронаймачем) якого є [PERSON] . 27 березня 2014 року між КП Дубнокомуненергія» та [PERSON] було укладено Договір №14-156-88 "Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води". Згідно витягу оборотної відомості по особовому рахунку № [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] станом на 01.01.2023 року (за період з 01.10.2020 по 01.01.2023) виникла заборгованість за надані КП "Дубнокомуненергія" послуги з постачання теплової енергії в сумі 29384,82 грн. При проведені нарахувань застосовані тарифи, затверджені уповноваженими органами, а саме: рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради: №504 від 20.11.2018, №328 від 17.09.2020, №438 від 19.11.2020, №38 від 21.01.2021, №109 від 04.03.2021, №158 від 01.04.2021, №434 від 07.10.2021. Вважає, що дії відповідача порушують платіжну дисципліну в сфері теплопостачання, що завдає істотної матеріальної шкоди КП "Дубнокомуненергія", тому заборгованість з відповідача підлягає стягненню в примусовому порядку. Крім того, просить стягнути з [PERSON] розмір інфляційних нарахувань в сумі 6726,90 грн., 3% річних в сумі 944,62 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 2684 грн. Короткий виклад зустрічного позову: 27 березня 2023 року представник адвокат Лопухович А.О., яка діє в інтересах [PERSON] , подала до суду зустрічну позовну заяву до КП "Дубнокомуненергія". В обгрунтування позову зазначає, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] . 27 березня 2023 року було укладено договір №14-156-88 "Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води". [PERSON] не визнає зазначений у первісному позові борг, оскільки КП "Дубнокомуненергія" не надаються заявлені послуги з 01.11.2020 взагалі, оскільки в квартирі влаштоване індивідуальне опалення. Підставою для цього стало виникнення аварійної ситуації з трубами для теплопостачання у квартирі. Згідно службової записки майстра [PERSON] від 25.11.2020 вбачається, що прилади опалення у квартирі [PERSON] відключені від системи центрального опалення та демонтовані. Відповідно до довідки №30 від 10.12.2020, у квартирі [PERSON] з 01.11.2020 призупинено подачу та нарахування плати за теплоенергію у зв`язку із аварійною ситуацією теплопостачання. Рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради Панчуку Д.М. наданий дозвіл на відключення від центрального опалення та влаштування індивідуального опалення у квартирі [ADDRESS] . 29 грудня 2022 року [PERSON] звернувся до КП «Дубнокомуненергія» із вимогою розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, провести перерахунок боргу та припинити нарахування плати за послуги з 01 листопада 2022 року, однак йому було відмовлено. 23 січня 2023 року Дубенським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь КП "Дубнокомуненергія" заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 37056,34 грн. та 268,40 грн. судового збору. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 13.02.2023 зазначений судовий наказ скасовано. [PERSON] реалізував своє право на відмову від надання послуг централізованого опалення і ГВП та не користується послугами КП "Дубнокомуненергія", не має заборгованості перед підприємством, тому вважає, що наявні підстави для розірвання договору та зобов`язання КП "Дубнокомуненергія" припинити нарахування плати за свої послуги. [PERSON] провів відключення квартири від мереж централізованого опалення на підставі наданого дозволу. З огляду на викладене, встановивши факт припинення користування [PERSON] послугами КП "Дубнокомуненергія" з часу складання акту та надання відповідної довідки про припинення нарахування, просить задоволити позовні вимоги, розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та зобов`язати КП "Дубнокомуненергія" припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з моменту відключення вказаної квартири від мереж централізованого опалення, тобто 01.11.2020. У задоволенні первісного позову просить відмовити. Короткий виклад заперечень сторін: 27 березня 2023 року представник адвокат Лопухович А.О., яка діє в інтересах [PERSON] , подала до суду відзив на первісну позовну заяву, згідно якого [PERSON] позовні вимоги КП "Дубнокомуненернгія" не визнає у повному обсязі, оскільки КП "Дубнокомуненергія" не надаються заявлені послуги взагалі з 01.11.2020, так як в квартирі влаштоване індивідуальне опалення. Вказує, що оскільки [PERSON] реалізував своє право на відмову від надання послуг центрального опалення і ГВП та не користується послугами КП "Дубнокомуненергія", не має заборгованості перед підприємством, позовні вимоги є безпідставними. Крім того, вважає, що не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, оскільки відповідно до постанови КМУ від 05.03.2022 №206 встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги. Просить у задоволенні позову КП "Дубнокомуненергія" відмовити у повному обсязі. 03 квітня 2023 року КП "Дубнокомуненергія" в особі директора Рухара П. подано відповідь на відзив на первісну позовну заяву, згідно якого обставини, викладені у відзиві вважає необґрунтованими та просить задоволити позовні вимоги КП «Дубнокомуненергія» про стягнення коштів за спожиту теплову енергію у повному обсязі. 11 квітня 2023 року КП "Дубнокомуненергія" в особі директора Рухара П. подано відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого позовні вимоги [PERSON] не визнає повністю. Вказує, що між КП "Дубнокомуненергія" та [PERSON] було укладено договір "Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води". Внаслідок порушення [PERSON] своїх зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів, станом на 01.01.2023 виникла заборгованість в сумі 29384,82 грн. Також зазначив, що [PERSON] здійснив самовільне відключення від мереж централізованого опалення, проігнорувавши всі вимоги "Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води". Самовільне відключення від системи централізованого теплопостачання не є підставою для звільнення від плати за послуги. Квартира [PERSON] знаходиться у багатоквартирному будинку, приєднаному до системи централізованого опалення і він є споживачем житлово-комунальних послуг. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг. Таким чином, комунальне підприємство виконало свої зобов`язання з надання послуг з централізованого опалення, а [PERSON] ,незалежно від споживання цієї послуги або односторонньої відмови від її споживання, зобов`язаний її сплатити. Встановлене індивідуальне опалення не є доказом відключення квартири від централізованого теплопостачання згідно чинного законодавства і доказом ненадання послуг. Також, не має доказів, що [PERSON] виконав всі дії по відключенню від мережі теплопостачання згідно "Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води". Таким чином, вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та безпідставними, просить у задоволенні зустрічного позову відмовити. Рух справи. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 02.03.023 справу прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 29.03.2023 прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом, здійснено перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Згідно ухвали суду від 27.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позиції учасників процесу в судовому засіданні. Представник КП "Дубнокомуненергія" Мельнишин Л.В. в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги за первісним позовом підтримує повністю, зустрічний позов не визнає. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 30.05.2023 надав до суду письмові пояснення, які місятьсятся в матеріах справи. Представник [PERSON] - адвокат Лопухович А.О. в судове засідання не з`явилася. Просить розгляд справи проводити у її відсутності, про що подала письмову заяву. Зазначила, що позовні вимоги КП «Дубнокомуненергія» не визнає повністю, зустрічний позов підтримує та просить його задоволити. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Встановлені судом обставини та правові висновки. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення позовних заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Разом з тим, 27 березня 2014 року між [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] , та КП "Дубнокомуненергія" укладено Договір № 14-156-88 "Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води" (а.с.11-13). Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно п. 7 та п. 10 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 за №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору та сплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Не проживання особи у квартирі, яка належить їй на праві власності та факт відсутності її реєстрації в цій квартирі не звільняє особу від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.04.2020 у справі №757/29813/17-ц. Згідно розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] , що зареєстрований за [PERSON] , станом на 01.01.2023 (за 01.10.2020 по 01.01.2023) виникла заборгованість в сумі 29384,82 грн. (а.с.15). Статтями 509, 526 ЦК України передбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно з пунктом 42 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 р. № 169. Порядком відключення споживачів\~від\~систем\~централізованого опалення\~та постачання\~гарячої води визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від цих послуг. Зокрема, вказаним Порядком було установлено, що для вирішення питання відключення від мережі централізованого опалення, власник (власники) житлового будинку повинні звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання з письмовою заявою. Комісія, після вивчення наданих власником документів, приймає відповідне рішення, яке оформляються протоколом. У разі незгоди заявника з відмовою спір вирішується в судовому порядку. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньо-будинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Як вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2020 року [PERSON] звернувся із заявами до Голови комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водовідведення [PERSON] про надання дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП квартири та влаштування індивідуального опалення і гарячого водопостачання за адресою [ADDRESS] (а.с.48). 28 вересня 2020 року та 10 листопада 2020 року [PERSON] звернувся із заявою до міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення та постачання гарячої води із заявою, у якій вказано, що у зв`язку із виникненням аварійної ситуації з трубами для теплопостачання в квартирі [ADDRESS] , вони змушені були в терміновому порядку від`єднатися від мережі центрального опалення і гарячого водовідведення та просить надати рекомендації щодо типу системи індивідуального чи автономного теплопостачання, яку можна встановити в квартирі та відповідний дозвіл на встановлення системи індивідуального чи автономного теплопостачання (а.с. 49, 50). Згідно службової записки майстра [PERSON] від 25.11.2020, 25 листопада 2020 року було обстежено систему опалення квартири за адресою [ADDRESS] та встановлено, що прилади опалення від системи центрального опалення демонтовані, про що складені відповідний акт. Будь-яка дозвільна документація на відключення від системи опалення відсутня (а.с. 52). Отже, відключення споживача від мережі централізованого опалення в законному порядку мало відбуватись на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади і з дотримання споживачем процедури визначеної Порядком. Разом з тим, дозвіл на відключення центрального опалення та влаштування індивідуального опалення квартири [ADDRESS] надано [PERSON] 06 травня 2021 року, про що свідчить рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради №201 (а.с. 57). Також, в матеріалах справи наявна довідка, видана в.о. директора КП «Дубнокомуненергія» В.М. Мирончуком 10.12.2020 для [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] про те, що по даній квартирі з 01.11.2020 призупинено подачу та нарахування у зв`язку із аварійною ситуацією теплопостачання (а.с.51). Таким чином, в ході судового розгляду справи встановлено, що з вересня 2020 року, точної дати не встановлено, у квартирі [PERSON] прилади опалення від системи центрального опалення демонтовані, однак це не є доказом відключення його квартири від мережі централізованого теплопостачання та доказом ненадання останньому послуг з постачання тепла. Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 р. по справі № 6-1706 цс 15, № 6-1192цс15 та постанові від 19.08.2019 року по справі №226/1437/16-ц, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчать про виконання послуг позивачем... а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Судом встановлено, що [PERSON] звертався до органів місцевого самоврядування із заявою щодо отримання дозволу на відключення від системи центрального теплопостачання та влаштування індивідуального опалення квартири [ADDRESS] та отримала відповідний дозвіл. Разом з тим, окрім вказаного дозволу, на підтвердження дотримання порядку відключення квартири від мережі централізованого опалення при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, жодних доказів суду надано не було та судом не досліджено, зокрема здійснення відключення від мереж ЦО і ГВП, яке виконується монтажною організацією, яка реалізує вказаний проект, після чого складається Акт про відключення, який повинен бути наданий міжвідомчій комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (ЦО і ГВП) для затвердження, лише після затвердження якого сторони переходять до стадії перегляду умов договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Довідка, видана в.о. директора КП «Дубнокомуненергія» В.М. Мирончуком 29.12.2020 [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] про те, що по даній квартирі з 01.11.2020 призупинено подачу та нарахування у зв`язку із аварійною ситуацією теплопостачання не є достатнім доказом відключення квартири від мережі централізованого опалення з огляду на те, що в ній не вказано, подачу та нарахування чого саме призупинено. У службовій записці майстра [PERSON] , на яку посилається сторона позивача за зустрічним позовом, вказано, що прилади опалення у квартирі [ADDRESS] відключені від системи центрального опалення та демонтовані, про що складений акт. Разом з тим, будь-яка дозвільна документація на відключення відсутня. Також матеріали справи не містять вказаних у записці актів, як і не містять відомостей, що даний акт є саме Актом про відключення, який є єдиною законною підставою для відключення від мереж централізованого опалення, при цьому останній складається у визначеному нормативно-правовими актами порядку. При цьому зазначено, що будь-яка дозвільна документація на відключення відсутня, з огляду на що, суд робить висновок, що Акт про відключення відсутній. Зважаєючи на викладене, суд вважає, що підстав для не нарахування за послуги з теплопостачання [PERSON] у КП «Дубнокомуненергія» за період самовільного відключення від централізованого опалення квартири немає. Тому, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 29384,82 грн. Щодо стягнення з [PERSON] на користь КП «Дубнокомуненергія» інфляційних нарахувань та 3% річних з простроченої суми платежів, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних вбачається, що позивачем нараховувалась дана сума за період з 01.10.2020 по 01.01.2023. При цьому, відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» визначено установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Пунктом 2 зазначеної вище постанови визначено, що постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Як вбачається із Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено воєнний стан в Україні, який продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, продовжено Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, продовжено Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX та в подальшому Указом Президента України №574/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2501-IX, продовжено Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України 2738-ІХ від 16.11.22, продовжено Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023, затвердженого Законом України № 2915-IX від 07.02.2023, в подальшому продовжено Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженого Законом України № 3057-IX від 02.05.2023, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Враховуючи вище викладене, нарахування та стягнення позивачем трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період після 24.02.2022 року включно не відповідає вимогам вищевикладених нормативно-правових актів. Судом здійснено розрахунок 3 % відсотків річних та інфляційних втрат відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України із урахування суми заборгованості за період з 01.10.2020 по 23.02.2022 включно, так, сума 3 % річних становить 404,12 грн, інфляційні втрати 1209,92 грн, які підлягають стягненню з [PERSON] . Стосовно вимог [PERSON] за зустрічним позовом суд зазначає, що виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води укладеного між [PERSON] та КП «Дубнокомуненергія», а також зобов`язання КП «Дубнокомуненергія» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення [PERSON] не довів, чим не виконав вимоги ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Частинами 1, 2 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Можливість припинення дії договору в односторонньому порядку також передбачена, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил, тощо. А ч. 2 ст. 653 ЦК України наголошує, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Під час розгляду справи було встановлено, що [PERSON] вчиняв дії, необхідні для відключення від мережі централізованого опалення, відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26.07.2019 № 169, а саме звернувся до відповідної міжвідомчої комісії органу місцевого самоврядування із заявою про надання дозволу на відключення та отримав відповідний дозвіл. Однак, в подальшому розпочату ним процедуру не завершив, а відтак самовільно здійснив відключення від мережі централізованого опалення. Разом з тим, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний Акт про відключення, затверджений постійно діючою міжвідомчою комісією для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. При цьому суд зауважує, що право на розірвання договору з централізованого опалення квартири, постачання гарячої води, укладеного між сторонами у [PERSON] можливе з часу складання Акту про відключення від мереж ЦО і ГВП, відтак і зобов`язання за договором можуть бути припинені саме з цього часу, в тому числі і в частині нарахування плати за послуги централізованого опалення. Однак, як було встановлено судом, такий Акт не складався та не був затверджений відповідною комісією, останній в матеріалах справи відсутній. Зважаючи на викладене, вимоги щодо розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води укладеного між [PERSON] та КП «Дубнокомуненергія», а також зобов`язання КП «Дубнокомуненергія» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення, суд вважає необгрунтованими, що обумовлює висновок суду про відмову в задоволенні зустрічного позову. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог за первісним позовом, суд вважає, що з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2\~245,26 грн (30998,86 грн. х 2684,00 грн. \\ 37056,34 грн). Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачу за зустрічним позовом відмовлено в позові, то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: partial