Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 18695,39 грн., та понесені судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 22.12.2015\~року між\~АТ «Державний ощадний банк України» та\~ [PERSON] \~укладено Заяву\~про приєднання\~№ 869851\~до Договору\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб та\~відкриття поточного\~рахунку з\~використанням електронного\~платіжного засобу\~(платіжної\~картки)\~одночасно з тим, укладено Заяву\~на встановлення\~(збільшення)\~відновлюваної кредитної\~лінії, згідно якої останньому надано кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлюваної кредитної ліні (Кредиту) на його картковий рахунок № [NUMBER] в розмірі 8500,00 грн. Шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання була розміщена на інтернет-сторінці банку \~www.oschadbank.ua та уклав з банком договір, складовою якого є умови Договору банківського рахунку. 13.01.2016 року за згодою позичальника, йому було встановлено кредит в сумі 8500,00 грн. Після змін відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ, поточний (картковий) рахунок клієнта № [NUMBER] змінився на [NUMBER] . Банком перед позивальником зобов`язання були виконані у повному обсязі, а саме надані грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Однак відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання у зв`язку з чим, станом на 24.10.2022 року заборгованість [PERSON] перед банком складає 18695,39 грн., з яких: - заборгованість за основним боргом (кредитом) 8475,28 грн.; - проценти за користування кредитом 4619,04 грн.; - комісія 10,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1331,70 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 585,14 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 530,21 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1630,32 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1513,70 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, проте представник просив розгляд справи проводити без участі представника, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань та/або відзиву на позовну заяву не надавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 грудня 2015 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , на підставі заяви про приєднання № 869851, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до п. 3.1. якої, шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору, відповідач беззастережно приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua, та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Одночасно, 22 грудня 2015 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , на підставі заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою заяви про приєднання, було укладено кредитний договір. Згідно Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) банк встановив клієнту кредит у сумі 8500 грн., процентну ставку, яка складає 30 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс - періоду. Згідно п. 1.12. Розділу XXII Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі ДКБО, Договір), затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від «05» серпня 2015 р. № 694 (в редакції, яка діяла на день підписання Заяви про приєднання), за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) та в Додатку № 1 до Договору, - в разі зміни умов кредитування згідно пункту 10.1.3. Розділу XX Договору. У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту. Згідно п. 1.16. ДКБО, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду) обов`язкового щомісячного платежу/процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості. Відповідно до п. 1.21. ДКБО, будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Пунктом 1.22. ДКБО також передбачено, що Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати Клієнтом Кредиту (його частини в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць: або 2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів; або 3) несплати Клієнтом більше однієї виплати за Кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми Кредиту; або 4) іншого істотного невиконання зобов`язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів. Згідно з положеннями ст.ст. 530, 612 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач,\~користуючись кредитними\~коштами на\~картковому рахунку,\~свої зобов`язання\~за умовами\~кредитного договору\~не виконує,\~щомісячні платежі\~не сплачує,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~24.10.2022 року заборгованість відповідача\~становить 18695,39 грн.,\~з яких:\~- заборгованість за основним боргом (кредитом) 8475,28 грн.; - проценти за користування кредитом 4619,04 грн.; - комісія 10,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1331,70 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 585,14 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 530,21 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1630,32 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1513,70 грн. На підтвердження заявлених позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» надано Заяву № 869851\~від 22.12.2015 року про приєднання відповідача до умов та правил надання банківських послуг у АТ «Державний ощадний банк України», яка підписана сторонами; Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 22.12.2015 року, яка підписана сторонами; виписку про рух коштів по картковому рахунку; розрахунок заборгованості за кредитним договором. Проте доказів сплати заборгованості відповідачем суду не надано. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п. 21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Відповідно до ст.ст. 526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, відповідач [PERSON] підписав 22.12.2015 року Заяву\~про приєднання\~№ 869851 з АТ «Державний ощадний банк України» в письмовій формі та приєднався до Договору\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб, однак не виконав умови договору, що підтверджено дослідженими судом доказами, а також не надав відзиву на позов з відповідними запереченнями і доказами на їх підтвердження, відтак, суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 18695,39 грн., з яких: - заборгованість за основним боргом (кредитом) 8475,28 грн.; - проценти за користування кредитом 4619,04 грн.; - комісія 10,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1331,70 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 585,14 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 530,21 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1630,32 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1513,70 грн., що підтверджується відповідним доказами у справи. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved