Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

У серпні 2022 року заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Бучанської районної державної адміністрації Київської області (далі Бучанська РДА) до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, [PERSON] , третя особа Державне підприємство «Київське лісове господарство» (далі ДП «Київське лісове господарство») про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання недійсними рішення, скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної. Зазначений позов заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області обґрунтував тим, що Києво-Святошинською окружною прокуратурою Київської області встановлено порушення вимог земельного законодавства при розпорядженні землями лісогосподарського призначення в межах с. Крюківщина Бучанського (Києво- Святошинського) району Київської області. На підставі рішення Крюківщинської сільської ради 28 сесії 5 скликання від 14.07.2009 [PERSON] видано державний акт на право власності серії ЯЗ № 341958 на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,1720 га, за кадастровим номером 3222484001:01:018:0017, що розташована: [ADDRESS] . Даний акт зареєстровано 14.01.2010 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 911094700155. У подальшому було здійснено поділ земельної ділянки із кадастровим номером 3222484001:01:018:0017 площею 0,1720 га на дві земельні ділянки: 1) земельну ділянку площею 0,0788 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером 3222484001:01:018:0031, на яку [PERSON] на підставі рішення Крюківіцинської сільської ради 28 сесії 5 скликання від 14.07.2009 було видано державний акт на право власності серія ЯМ № 505409. Даний акт зареєстровано 22.10.2012 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322240001007961; 2) земельну ділянку площею 0,0932 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером 3222484001:01:018:0032, на яку [PERSON] на підставі рішення Крюківщинської сільської ради 15 сесії 6 скликання №10/20 від 11.05.2012 було видано державний акт на право власності серія ЯМ №505408. Даний акт зареєстровано 22.10.2012 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322240001007962. Під час опрацюванням зазначених документів установлено, що рішення Крюківщинської сільської ради 28 сесії 5 скликання від 14.07.2009 та рішення Крюківщинської сільської ради 15 сесії 6 скликання № 10/20 від 11.05.2012 прийняті з порушенням вимог земельного та лісового законодавства, внаслідок чого із власності держави незаконно вибули землі лісогосподарського призначення. Так, факт віднесення спірних земельних ділянок, з кадастровими номерами 3222484001:01:018:0031 та 3222484001:01:018:0032 до земель лісогосподарського призначення підтверджується Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП «Київське лісове господарство» 2015 року, Проектом організації та розвитку лісового господарства Виробничої частини ДЛГО «Київліс» Державного лісогосподарського об`єднання «Київліс» 2004 року, Планом лісових насаджень Васильківського лісництва Виробничої частини ДЛГО «Київліс» Київської області лісовпорядкування 2003 року, планово-картографічними матеріалами, а саме планами лісонасаджень, картами-схемами розподілу території лісгоспу. Окрім того, за інформацією Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» від 20.12.2018 № 599 спірні земельні ділянки, відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2014 року, частково відносяться до кварталу 1 виділу 3 Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство», а відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2003 року спірні земельні ділянки частково відносяться до кварталу 1 виділу 18 Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство». Відповідно до листа ДП «Київське лісове господарство» № 02-733 від 18.09.2017 спірні земельні ділянки частково накладаються на земельну ділянку ДП «Київське лісове господарство» (квартал 1, виділ 3 Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство), яка перебуває у постійному користуванні вказаного підприємства на підставі планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а саме планом лісонасаджень, картою-схемою розподілу території лісгоспу. Крім того, згідно з відповіддю ДП «Київське лісове господарство» № 02-02/817 від 17.10.2018 спірна земельна ділянка накладається на земельну ділянку в кварталі 1 Васильківського лісництва постійним користувачем якої є ДП «Київське лісове господарство», а межі та площа кварталу 1 Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство» згідно з матеріалами лісовпорядкування 2014 року відповідає межам та площі згідно матеріалів лісовпорядкування за 2004 рік. Водночас, земельні ділянки, які рішенням Крюківщинської сільської ради 28 сесії 5 скликання від 14.07.2009 надані у власність [PERSON] , відносились до земель лісогосподарського призначення державної власності та перебували у постійному користуванні ДП «Київське лісове господарство», що підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЛК України. Водночас, згідно з листом ДП «Київське лісове господарство» № 02-02/231 від 19.03.2019 вбачається, що на момент прийняття оспорюваного рішення згоду на вилучення з постійного користування частини земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровими номерами 3222484001:01:018:0017, 3222484001:01:018:0031 та 3222484001:01:018:0032 не надавало. Також, згідно з листом Архівного відділу Бучанської районної державної адміністрації від 08.06.2022 № 05-06/198 у документах архівного фонду «Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області» розпорядження про припинення права постійного користування чи про вилучення з постійного користування земельну ділянку лісового фонду в кварталі 1 виділ 18 Васильківського лісництва за 2008-2009 роки не виявлено. Отже, рішення Крюківщинської сільської ради 28 сесії 5 скликання від 14.07.2009 винесено всупереч вимогам ч. 5 ст. 116, ч. 5 ст. 149 ЗК України. Також вищеназваними рішеннями Крюківщинської сільської ради про передачу у власність земельної ділянки порушено порядок зміни цільового призначення земель. Із листа № 04-48/2557 від 21.11.2018 Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства вбачається, що на момент прийняття оспорюваного рішення згода на зміну цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення з кадастровими номерами 3222484001:01:018:0017, 3222484001:01:018:0031 та 3222484001:01:018:0032 не надавалась. ДП «Київське лісове господарство» також повідомило листом № 02- 02/231 від 19.03.2019, що погодження на зміну цільового призначення земельних ділянок із вказаними кадастровими номерами не надавало. Таким чином, Крюківщинською сільською радою передано у власність спірну земельну ділянку лісогосподарського призначення без погодження відповідного державного органу лісового господарства та без попереднього прийняття відповідного рішення. Таким чином, всупереч вимогам ст. ст. 6, 14, 19 Конституції України, ч. 4 ст. 20 ЗК України, ч. 3 ст. 57 ЛК України Крюківщинською сільською радою відведено у приватну власність спірні земельні ділянки лісогосподарського призначення з кадастровими номерами 3222484001:01:018:0031 та 3222484001:01:018:0032 в порушення порядку зміни цільового призначення, за відсутності погодження зміни цільового призначення з органом виконавчої влади з питань лісового господарства. Крім того, Крюківщинська сільська рада перевищила повноваження, передбачені ЗК України та Законом України «Про місцеве самоврядування» під час розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення. Отже, розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення для лісогосподарських потреб в межах населених пунктів на даний час покладено на Бучанську районну державну адміністрацію, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 122, п. 24 Перехідних положень ЗК України. Таким чином, рішення Крюківщинської сільської ради 28 сесії 5 скликання від 14.07.2009, що прийняте всупереч ст. ст. 20, 21, 56, 84, 116, 122, 142, 149, 152, 155 ЗК України, ст. ст. 16, 21, 393 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» підлягає визнанню судом недійсним. Крім того, рішення про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення за особою, яка протиправно його набула, може бути перешкодою у реалізації речових прав на зазначений об`єкт. На даний час спірні земельні ділянки з кадастровими номерами 3222484001:01:018:0031 та 3222484001:01:018:0032 зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, як наслідок Бучанська районна державна адміністрація позбавлена можливості користуватись і розпоряджатись ними. Враховуючи викладене, реєстрація державних актів на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами від 3222484001:01:018:0032 та 3222484001:01:018:0031 підлягає скасуванню. Звернення до суду з негаторним позовом є ефективним способом захисту права власності держави на спірні земельні ділянки природно-заповідного фонду. З огляду на викладене, заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області просить: усунути перешкоди у здійсненні Бучанською РДА права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення загальною площею 0,1720 га, що розташована в межах с. Крюківщина Бучанського району Київської області, шляхом визнання недійсним рішення двадцять восьмої сесії п`ятого скликання Крюківщинської сільської ради від 14.07.2009 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON] »; усунути перешкоди у здійсненні Бучанською РДА права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом скасування реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 505408 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322240001007962 від 22.10.2012 на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484001:01:018:0032, з одночасним припиненням права приватної власності на земельну ділянку [PERSON] ; усунути перешкоди у здійсненні Бучанською РДА права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом скасування реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 505409 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322240001007961 від 22.10.2012 на земельну ділянку з кадастровим номером 3222484001:01:018:0031, з одночасним припиненням права приватної власності на земельну ділянку [PERSON] ; усунути перешкоди у здійсненні Бучанською РДА права користування та розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення шляхом їх повернення на користь держави в особі Бучанської РДА з незаконного володіння [PERSON] , а саме, земельних ділянок: площею 0,0932 га з кадастровим номером 3222484001:01:018:0032 та площею 0,0788 га з кадастровим номером 3222484001:01:018:0031; стягнути з відповідача на користь Київської обласної прокуратури судовий збір. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.08.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 03.10.2022 на 11-20 год. 03.10.2022 у зв`язку з технічною неможливістю фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу знято з розгляду на 03.11.2022 на 14-20 год. 03.11.2022 в підготовчому провадженні оголошено перерву на 07.12.2022 на 12-30 год. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.02.2023 на 12-30 год. 13.02.2023 розгляд справи відкладено на 27.03.2023 на 14-30 год. 27.03.2023 в судовому засіданні оголошено перерву на 21.04.2023 на 12-00 год. 21.04.2023 від представника [PERSON] адвоката Савченка А. М. надійшла заява про відкладення розгляду справи. 21.04.2023 розгляд справи відкладено на 30.05.2023 на 14-00 год. У судове засідання 30.05.2023 прокурор з`явилася. Позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. У судовому засіданні 30.05.2023 було оголошено перерву до 17 год. 00 хв. В подальшому учасники справи у судове засідання не з`явилися. Прокурор Тарасенко А.С. подала через канцелярію суду заяву про ухвалення рішення за відсутності прокурора. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності та співставленні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням 28 сесії 5 скликання Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14.07.2009 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства площею 0,1720 на [ADDRESS] . Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 341958, зареєстрованим 14.01.2010 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011094700155, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1720 га на [ADDRESS] з кадастровим номером 3222484001:01:018:0017 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Також [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 505409, зареєстрованого 22.10.2012 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322240001007961 належить земельна ділянка площею 0,0788 га на [ADDRESS] з кадастровим номером 3222484001:01:018:0031 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до державного акта серії ЯЗ № 505408, зареєстрованого 22.10.2012 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322240001007962 належить земельна ділянка площею 0,0932 га на [ADDRESS] з кадастровим номером 3222484001:01:018:0032 із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зазначене також підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. Згідно з листом ДП «Київське лісове господарство» від 18.09.2017 № 02-733, адресованим прокуратурі Київської області, при перевірці лісових масивів на території Крюківщинської сільської ради та моніторингу кадастрової карти України було виявлено розташування земельних ділянок на землях лісогосподарського призначення лісового фонду Васильківського лісництва на деяких з них проводяться різні будівельні роботи, зокрема 1 квартал виділ 3 3222484001:01:018:0032 проводиться будівництво (частково); 3222484001:01:018:0031 (частково). Відповідно до листа Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства від 21.11.2018 № 04-48/2557 управління не надавало погодження на вилучення чи зміну цільового призначення земельних ділянок, зокрема з кадастровими номерами 3222484001:01:018:0032, 3222484001:01:018:0031, 3222484001:01:018:0017. Листом від 19.03.2019 № 02-02/231 ДП «Київське лісове господарство» повідомило керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури про те, що підприємство по земельних ділянках лісогосподарського призначення з кадастровими номерами 3222484001:01:018:0032, 3222484001:01:018:0031, 3222484001:01:018:0017 не надавалося погодження на вилучення та зміну цільового призначення (Васильківське лісництво квартал 1 виділ 3). Листом від 17.10.2018 № 02-02/817 ДП «Київське лісове господарство» повідомило в. о. керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури про те, що, зокрема земельні ділянки з кадастровими номерами 3222484001:01:018:0032, 3222484001:01:018:0031 накладаються на землі лісогосподарського призначення лісового фонду Васильківського лісництва в кварталі 1 постійним користувачем є ДП «Київське лісове господарство». Межі та площа кварталу 1 Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство» згідно з матеріалами лісовпорядкування 2014 року відповідає межам та площі згідно матеріалів лісовпорядкування за 2004 рік. Також, згідно з листом Архівного відділу Бучанської районної державної адміністрації від 08.06.2022 № 05-06/198 у документах архівного фонду «Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області» розпорядження про припинення права постійного користування чи про вилучення з постійного користування земельну ділянку лісового фонду в кварталі 1 виділ 18 Васильківського лісництва за 2008-2009 роки не виявлено. Зазначене також підтверджується Фрагментами з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами частини кварталу № 1 Васильківського лісництва ДП «Київський лісгосп» Лісовпорядкування 2003 року та 2014 року, проектом організації та розвитку лісового господарства ДП «Київське лісове господарство», планом лісонасаджень Васильківського лісництва виробничої частини ДЛГО «Київліс» Київської області, Лісовпорядкування 2003 року, схемою розміщення лісових урочищ. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч. 1 ст. 21 ЦК України). Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 361/2965/15-а, від 09.11.2021 у справі № 542/1403/17). Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України). Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України). Віндикаційний позов це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом (постанова Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 752/13695/18). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів ст. ст. 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог ст. ст. 387, 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16). Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (про принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю зазначено у п. 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц). Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (п.п. 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц). Звертаючись до суду з цим позовом заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області просить усунути перешкоди у здійсненні Бучанською РДА права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначенням шляхом визнання недійсним рішення Крюківщинської сільської ради від 14.07.2009, скасування реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 505408 від 22.10.2012, з кадастровим номером 3222484001:01:018:0032, з одночасним припиненням права приватної власності на земельну ділянку [PERSON] , скасування реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 505409 від 22.10.2012 з кадастровим номером 3222484001:01:018:0031, з одночасним припиненням права приватної власності на земельну ділянку [PERSON] та шляхом повернення земельних ділянок на користь держави в особі Бучанської РДА з незаконного володіння [PERSON] , оскільки спірні земельні ділянки лісового фонду вибули з власності держави з порушенням норм законодавства. На час звернення заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області із цим позовом спірні земельні ділянки перебували у власності відповідача фізичної особи. Враховуючи викладене, власник з дотриманням вимог ст. ст. 387, 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Викладене також узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, згідно з яким вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку ст. 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності. Також Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові вказала на те, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння. Враховуючи, що спірні земельні ділянки зареєстровані за [PERSON] , а заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області позовних вимог про витребування спірних земельних ділянок не заявив, тому заявлені позовні вимоги не є ефективним способом захисту права. Обрання неефективного способу захисту є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Бучанської РДА до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, [PERSON] , третя особа ДП «Київське лісове господарство» про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання недійсними рішення, скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки, слід відмовити, оскільки позивачем обрано неефективний спосіб захисту. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, та враховуючи, що в задоволенні позову заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Бучанської РДА відмовлено, понесені ним судові витрати у справі, які складаються з судового збору покладаються судом на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed