Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому зазначив, що 21.11.2021 між позивачем та [PERSON] укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким застраховано автомобіль «Chevrolet Epica» д.н.з. [NUMBER] . 05.01.2022 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого транспортного засобу «Chevrolet Epica» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля «Hyundai Elantra» д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15.03.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Пошкоджений автомобіль «Hyundai Elantra» д.н.з. [NUMBER] був застрахований за договором добровільного страхування в ПрАТ «СК «Уніка», яка сплатила страхове відшкодування на ремонт пошкодженого автомобіля, після чого звернулась до позивача із вимогою про виплату страхового відшкодування. Позивачем було сплачено страхове відшкодування на користь ПрАТ «СК «Уніка» за ремонт пошкодженого автомобіля «Hyundai Elantra» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 98 910, 18 грн. Посилаючись на зазначене, а також враховуючи те, що відповідач після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди, позивач отримав право регресної вимоги та просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування та суму сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 23.06.2020 у вказаній справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, у матеріалах справи міститься відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у позивача відсутнє право регресу, оскільки ПАТ «СК «Оранта» не здійснювало виплату страхового відшкодування пошкодженого автомобіля, а це здійснило ПАТ «СК «Уніка». Крім цього зазначає, що у справі не залучено третіх осіб на стороні позивача або таких, що заявляють самостійні вимоги, що підтверджує факт відсутності претензій до нього від інших осіб. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, 21.11.2021 між позивачем та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АТ/1507291, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Chevrolet Epica» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 6). 05.01.2022 [PERSON] , керуючи автомобілем «Chevrolet Epica» д.н.з. [NUMBER] , на вул. Полярна, 19, гаражний кооператив «Полярний-2» у м. Києві, під час наїзду на перешкоду (автомобільну покришку), яку він об`єктивно спроможний виявити, втратив змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати т.з. та скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «Hyundai Elantra» д.н.з. [NUMBER] , який у свою чергу зіткнувся з автомобілем «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 12.1, 12.3 ПДР. При цьому, будучи причетним до зазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , залишив місце події, чим порушив п. 2.10а ПДР (а.с. 14). Постановою Оболонського районного суду м. Києва №756/10925/22 від 15.03.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на користь держави (а.с. 14). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пошкоджений автомобіль «Hyundai Elantra» д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 18). 05.01.2022 власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО № 005164/4600/0000150 (а.с. 16). За приписами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно страхового акту № 00488668 вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Hyundai Elantra» д.н.з. [NUMBER] з врахуванням зносу становить 100 448, 88 грн., франшиза згідно умов договору 1 538, 70 грн., тому сума страхового відшкодування становить 98 910, 18 грн. (а.с. 20). Виплата страхового відшкодування страхувальнику [PERSON] здійснено шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ФОП [PERSON] (а.с. 21). Позивачем на підставі страхового акту № ОЦВ-Р-22-32-74540/1 від 11.07.2022 сплачено ПрАТ «СК «Уніка 98 910, 18 грн. (а.с. 7-8). З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з регресною вимогою на суму 98 910, 18 грн. № 08-03-14/1-04/4677 від 12.09.2022 та досудовим попередженням № 08-03-14/1-04/5931 від 11.011.2022 (а.с. 9-10). Підпунктом 33.1.1. п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Із матеріалів справи убачається, що судовим рішенням (постанова Оболонського районного суду м. Києва №756/1092/22 від 15.03.2022) встановлено, що відповідач, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події. Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За приписами ч. 2 та 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved