Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що шлюб між ним та відповідачкою зареєстровано Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис № 01. Подружнє життя у сторін не склалося через погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим вони спільно не проживають більше 25 років. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою та збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому просить шлюб розірвати. В добровільному порядку розірвати шлюб відповідачка не бажає, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 24.04.2023 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Сторони у судові засідання, призначені на 22.04.2023 та на 14.06.2023, не з`явилися. Від позивача судом 17.05.2023 отримано заяву про розгляд справи без його участі, де зазначено, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі. Дії позивача не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Повістка про виклик до суду на 22.05.2023, копія ухвали про відкриття провадження у справі від 24.04.2023, копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів були надіслані відповідачці за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак повернуті до суду без вручення адресату з відміткою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки судова повістка надсилалася відповідачці на відому суду адресу, тому, відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає. Відповідно до\~пункту\~3\~частини\~сьомої\~статті\~128\~ЦПК\~України\~днем\~вручення\~судової\~повістки\~є \~день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Суд вважає довідку поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки «адресат відсутній за вказаною адресою» \~належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, оскільки зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки, що узгоджується із висновком постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023. Про виклик до суду на 14.06.2023відповідачка була повідомлена через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч.3\~ст.131\~ЦПК України\~учасники судового\~процесу зобов`язані\~повідомляти суд\~про причини\~неявки у\~судове засідання.\~У разі\~неповідомлення суду\~про причини\~неявки вважається,\~що учасники\~судового процесу\~не з`явилися\~в судове\~засідання без\~поважних причин. Відповідачка про причини неявки у судові засідання суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, отже вважається такою, що не з`явилася у судові засідання без поважних причин. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Відповідачка не скористалася правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14 лютого 1987 р. Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис № 01, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 липня 2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Позивач скористався правом припинити шлюбні відносини та звернувся до суду з даним позовом. Відповідачка, будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася для дачі пояснень, а також не подала до суду письмової заяви/пояснення з приводу розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони неповнолітніх дітей не мають, спільно не проживають більше 25 років, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача,тому позов слід задовольнити. Відповідно до\~ст.113\~Сімейного кодексу\~України особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв`язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~дошлюбне прізвище. У зв`язку із реєстрацією шлюбу відповідачка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Оскільки відповідачка не з`явилася у судове засідання та не подала до суду заяву, в якій би зазначила прізвище, яким бажає іменуватися після розірвання шлюбу, тому суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 56, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved