Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» Бондаренко М.Г. звернулася до суду засобами поштового зв`язку з указаним позовом, отриманим судом 31.03.2023 та просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № 4595443810 від 02.06.2021, станом на 01.02.2023 у загальному розмірі 465802,60 грн, що складається із: заборгованості по тілу кредиту (у т.ч. простроченому) у розмірі 363280,02 грн; заборгованості по річним процентам (у т.ч. простроченим) у розмірі 53,20 грн, заборгованості по щомісячним процентам (у т.ч. простроченим) у розмірі 102469,38 грн, та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6987,04 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог указав, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] 02.06.2021 укладено кредитний договір № 4595443810. Своїм підписом позичальник підтвердив, що з умовами договору, які викладені у паспорті кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті www.kreditmarket.ua, позичальник ознайомився. За умовами договору товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 364493,71 грн на строк 60 місяців, із нарахуванням відсотків: річні проценти 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 1,50% від суми кредиту. У порушення зобов`язання [PERSON] кредит не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. Між ТОВ «ФК «ЦФР» та акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (далі по тексту - АТ «ТАСКОМБАНК»), 20.09.2021 укладено договір факторингу № 200921, за яким позивач є новим кредитором відповідача та отримав право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Неодноразовими телефонними повідомленнями позивача, [PERSON] сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та необхідність її погашення, що відповідачем проігноровано, у результаті чого станом на 01.02.2023 заборгованість відповідача становить у загальному розмірі 465802,60 грн, чим порушено законні права та інтереси АТ «ТАСКОМБАНК». Ухвалою судувід 03.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій він просить проводити судове засідання за його відсутністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 02.06.2021 підписано заяву-анкету на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» та 02.06.2021 укладено кредитний договір № 4595443810, за умовами якого товариство надає клієнту кредит у розмірі 364493,71 грн на строк 60 місяців, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, передбачених у паспорті кредиту № 5443810, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с.7, 10). Пунктом 1.4 договору передбачено, що позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту: ТОВ «ФК «ЦФР» 337595,51 грн - погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором № 8515027726 від 10.11.2020; ТОВ «ЦФР» 1299,00 грн оплата за електронний ключ доступу до додатку«SUPPORT.UA»; ПАТ «Страхова компанія «ТАС» 1900,00 грн оплата страхового платежу за договором страхування № 4595443810-ЛО від 02.06.2021; ПАТ «Страхова компанія «ТАС» 23699,20 грн оплата страхового платежу за договором страхування № 4595443810-С від 02.06.2021. Своїм підписом у кредитному договорі № 4595443810 від 02.06.2021 [PERSON] підтвердив, що з іншими умови кредитного договору, викладеними в паспорті кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті www.kreditmarket.ua , він ознайомився та погодився. У паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5443810, який підписаний [PERSON] , сторонами договору погоджені умови надання кредиту, а саме: сума кредиту 364493,71 грн, строк надання кредиту 60 місяців, відсоткові ставки: 1,50% річних - щомісячні проценти від суми кредиту згідно з графіком платежів, 0,01% річних загальні проценти від суми боргу за договором згідно з графіком платежів. Загальні витрати за кредитом складають 328143,76 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом 692637,47 грн, реальна річна процентна ставка 30,84% (а.с.8-9). Також у паспорті кредиту визначений порядок повернення кредиту (графік платежів), де розраховано порядок повернення кредиту з відсотками у період з 15.07.2021 по 18.10.2021 по 6685,46 грн щомісячно, а з 15.11.2021 по 15.05.2026 по 11891,00 грн щомісячно. Таким чином, ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за договором виконав, на виконання п. 1.4 кредитного договору № 4595443810 від 02.06.2021 перераховано за рахунок кредитних коштів, наданих [PERSON] : ТОВ «ФК «ЦФР» - 337595,51 грн та 1299,00 грн; ПАТ «Страхова компанія «ТАС» - 1900,00 грн та 23699,20 грн (а.с.37-40). Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «ФК «ЦФР» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів. Як зазначено у п. 8.3 Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», кредитодавець може відступити будь-які свої права вимоги та/або перевести будь-які свої обов`язки за кредитним договором на користь іншої (третьої) особи (а.с.11-18). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» 20.09.2021 укладено договір факторингу № 200921, яким АТ «ТАСКОМБАНК» набуло права вимоги та всіх інших прав за кредитними договорами, договорами поруки, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрах прав вимог (а.с.19-28). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 200921 від 20.09.2021, право вимоги за кредитним договором № 4595443810 від 02.06.2021, укладеним ТОВ «ФК «ЦФР» з [PERSON] перейшло до АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с.35). Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого АТ «ТАСКОМБАНК», та виписок з особового рахунку відповідача, [PERSON] користувався кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість (а.с.41, 42-13). Оскільки [PERSON] кошти за кредитним договором не сплачувалися, його заборгованість станом на 01.02.2023 склала у загальному розмірі 465802,60 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту (у т.ч. простроченому) у розмірі 363280,02 грн, заборгованості по річним процентам (у т.ч. простроченим) у розмірі 53,20 грн, заборгованості по щомісячним процентам (у т.ч. простроченим) у розмірі 102469,38 грн (а.с.41). За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, надані позивачем докази, а саме кредитний договір та паспорт кредиту, підписані відповідачем, витяги з реєстрів про зарахування коштів, договір факторингу, витяг з реєстру прав вимоги, розрахунок заборгованості та виписки по особовому рахунку, суд вважає належними доказами, оскільки обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де враховано період порушення боржником умов договору та часткове погашення ним заборгованості. Враховуючи вищенаведене, правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач, як правонаступник кредитора за договором факторингу № 200921 від 20.09.2021, за кредитним договором № 4595443810 від 02.06.2021 щодо позичальника [PERSON] , має право на стягнення з останнього заборгованості, що складається із заборгованості по тілу кредиту (у т.ч. простроченому) у розмірі 363280,02 грн, заборгованості по річним процентам (у т.ч. простроченим) у розмірі 53,20 грн, заборгованості по щомісячним процентам (у т.ч. простроченим) у розмірі 102469,38 грн, що у загальному розмірі складає 465802,60 грн. Позивачем направлялися відповідачу повідомлення від 13.01.2023 з вимогою дострокового повернення кредиту, яке [PERSON] проігноровано (а.с.137-139). Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі не надав, обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Окрім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого ним при поданні позову, що складає 3493,52 грн. Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачеві з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених ним при подачі позову, що складає 3493,52 грн (а.с.6).

Outcome: approved