Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

У січні 2023 року ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2018 по 30.11.2022 у розмірі 72739,22 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надаються ПрАТ "АТ "Київводоканал". У зв`язку із неналежного сплатою коштів за надані послуги, у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 55 337,99 грн. Окрім зазначеної заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь також 3% річних від зазначеної суми, що становить 2635,09 грн. та інфляційну складову боргу - 14766,14 грн. Загалом ціна позову складає 72739,22 грн. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2023 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року відкрито провадження у справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 04 квітня 2023 року. 04 квітня 2023 року розгляд справи відкладено на 16 травня 2023 року. 16 травня 2023 року розгляд справи відкладено на 14 червня 2023 року. 12 червня 2023 року позивача подав додаткові пояснення. У судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідачеві копія ухвали суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви, повістки про виклик до суду надсилалися за адресою зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом, однак адресована відповідачу поштова кореспонденція була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній". Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан дату і час розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. 14 червня 2023 року в судове засідання сторони не прибули, про день час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, представник позивача до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без участі представника, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила ухвалити заочне рішення. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення, проти чого позивач не заперечував. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. 01 травня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», яке перейменоване у Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 1.1 договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати боржнику відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а боржник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до пункту 3.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до довідки складеної ПрАТ «АК «Київводоканал» вбачається, що станом на 28 грудня 2022 року сума заборгованості [PERSON] перед ПрАТ «АК «Київводоканал» за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення становить 54729,09 грн, за внески за обслуговування вузла комерційного обліку - 52,64 грн та 556,26 грн - плата за абонентське обслуговування, що разом складає 55337,99 грн. На підтвердження даної суми позивачем надано розрахунок заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за період з грудня 2018 року по листопад 2022 року (включно). Позивач вказав, що оскільки відповідач не вносив кошти на оплату послуг з постачання холодної води та водовідведення, у нього за період з 01 грудня 2018 року по 30 листопада 2022 року виникла заборгованість в розмірі 54729,09 грн, які позивач просив стягнути з відповідача. Положення статей 66-68 ЖК України, статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 9 Закону «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 32-35, 37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року № 690, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послуги, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затверджених уповноваженим органом тарифів та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідних послуг, яка визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Звертаючись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості, ПрАТ «АК «Київводоканал» вказує, що відповідач отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] . Вказаний факт не заперечувався та не оспорювався відповідачем. Відповідно до розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви, вбачається, що позивач нарахування кількості спожитої холодної води здійснював як для квартири, що не обладнана засобами обліку води, за показниками загальнобудинкового лічильника та за встановленими нормами споживання на 1 особу. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. Відповідний розмір внеску встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 вересня 2019 року № 1716 для відповідного будинку у розмірі 7 грн 52 коп. щоквартально. Згідно наданої позивачем довідки, заборгованість відповідача по внескам на обслуговування вузла комерційного обліку становить 52,64 грн та по внесенням плати за абонентське обслуговування становить 556,26 грн. Отже, розмір заборгованості відповідача за надані житлово-комунальні послуги складає 55337,99 грн. Позивач також заявив вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 2635,09 грн та інфляційних втрат у розмірі сумі 14766,14 грн, які підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд встановив правильність здійснених нарахувань. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за правильними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Відповідач не надав доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, враховуючи, що відповідач уклав договір із позивачем щодо надання послуг з постачання води та водовідведення, отримував такі послуги, не надав суду будь-яких заперечень щодо цього, беручи до уваги, що відповідач є власником квартири і зареєстрований за вказаною адресою, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 72739,22 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2684, 00 грн.

Outcome: approved