Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до ТОВ «Білоцерківський автобусний парк», третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди (т.1 а.с. 1-5). 16.02.2021 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (т.1 а.с. 68). 19.04.2023 року рішенням суду позовні вимоги [PERSON] було задоволено, стягнуто з ТОВ «Білоцерківський автобусний парк» на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 109958,67 гривень (т.2 а.с. 38-50). 24.04.2023 року засобами поштового зв`язку представником позивача адвокатом Мохонько К.М. подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі у розмірі 15000,00 грн. Заяву зареєстровано канцелярією суду за надходженням 05.05.2023 року і передано судді 08.05.2023 року. До заяви представником позивача додано копії наступних документів: договору про надання правничої допомоги №77 від 26.10.2020 року; додатку №1 від 26.10.2020 року до договору про надання правничої допомоги №77 від 26.10.2020 року; рахунку №77 від 14.12.2020 року; квитанції №NOAMX5217M від 14.12.2020 року; акту від 24.04.2023 року про надання правничої допомоги; рахунку №77/1 від 24.04.2023 року; квитанції про оплату №203320781 від 24.04.2023 року (т.2 а.с. 53-54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61). 24.05.2023 року до канцелярії суду представником відповідача адвокатом Рашковою В.В. подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких остання відмовити в задоволенні заяви у повному обсязі. Зазначила, що у заяві не обґрунтовано належними доказами розмір понесених витрат на правову допомогу, оскільки договір та акти не містять порядку обчислення таких витрат, відсутні форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, об`єм витраченого часу кожним із адвокатів, що брали участь у справі, виконану ними роботу, калькуляцію робочого часу, витраченого на конкретні процесуальні дії у справі. Наголошено, що позивачем не було надано детальний попередній розрахунок витрат на правову допомогу. Зауважено, що згідно з наданим актом, представник позивача включає до витрат на правову допомогу витрати на консультації, ознайомлення з матеріалами справи по ДТП, підготовку претензії, що не стосуються витрат, пов`язаних із розглядом справи (т.2 а.с. 78-81). 24.05.2023 року та 08.06.2023 року у судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належними чином (т.2 а.с. 84). 08.06.2023 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку представником позивача адвокатом Мохонько К.М. подано клопотання, у якому останній просив здійснити розгляд його заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності позивача та його представника. Вимоги заяви підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити (т.2 а.с. 86). 24.05.2023 року та 08.06.2023 року у судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належними чином (т.2 а.с. 77, 84). У матеріалах справи міститься заява представника відповідача адвоката Рашкової В.В., у якій остання просить здійснювати розгляд заяви без участі відповідача та його представника (т.2 а.с. 81). 08.06.2023 року третя особа у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.88). Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Таким чином, неприбуття у судове засідання 08.06.2023 року учасників даної справи не перешкоджає розгляду заяви про ухваленню додаткового рішення. Розглядаючи дану заяву, суд ураховує наступні приписи законодавства України. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч.ч.1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. На виконання вимог ч.1 ст.134 ЦПК України, при зверненні до суду із позовною заявою у даній справі, позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15000,00 гривень (т.1 а.с. 5). Відтак, твердження представника відповідача про те, що позивачем не було надано попереднього розрахунку витрат на правову допомогу, не відповідає матеріалам даної цивільної справи. До заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача надав копії наступних документів: договору про надання правничої допомоги №77 від 26.10.2020 року; додатку №1 від 26.10.2020 року до договору про надання правничої допомоги №77 від 26.10.2020 року; рахунку №77 від 14.12.2020 року; квитанції №NOAMX5217M від 14.12.2020 року; акту від 24.04.2023 року про надання правничої допомоги; рахунку №77/1 від 24.04.2023 року; квитанції про оплату №203320781 від 24.04.2023 року. Згідно з пунктом 9 договору про надання правничої допомоги №77 від 26.10.2020 року розмір та порядок оплати гонорару встановлюється додатком (додатками) до договору. Відповідно до умов додатку №1 від 26.10.2020 року до договору про надання правничої допомоги №77 від 26.10.2020 року сторони домовилися, що вартість правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №77 від 26.10.2020 року за підготовку позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу, реєстраційний № [NUMBER] , представництво інтересів Клієнта в Білоцерківському міськрайонному суді складає 15000,00 гривень та є фіксованим гонораром. Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У своєму запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення, суду представник відповідача адвокат Рашковою В.В. зазначила, що у заяві не обґрунтовано належними доказами розмір понесених витрат на правову допомогу, оскільки договір та акти не містять порядку обчислення таких витрат, відсутні форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, об`єм витраченого часу кожним із адвокатів, що брали участь у справі, виконану ними роботу, калькуляцію робочого часу, витраченого на конкретні процесуальні дії у справі. Проте, зважаючи на те, що за умовами договору про надання правничої допомоги №77 від 26.10.2020 року та додатку №1 від 26.10.2020 року до договору про надання правничої допомоги №77 від 26.10.2020 року, розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним, враховуючи також те, що представником позивача адвокатом Мохонько К.М. складені та підписані від імені та в інтересах позивача [PERSON] процесуальні документи та завірені копії документів, представник здійснював правовий супровід розгляду даної справи у суді тощо, а позивач фактично сплатив гонорар у сумі 15 000,00 грн., то його витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі у зв`язку з розглядом даної справи є розумними, реальними і підтвердженими матеріалами справи. Правильність такого висновку підтверджується й правовою позицією, викладеною\~ Верховним Судом у постанові від 28.12.2020 року по справі №640/18402/19 про те, що розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача. Тому, в такому випадку подавати опис робіт, виконаних адвокатом, не обов`язково. Утім, у акті від 24.04.2023 року про надання правничої допомоги заяві від 20.06.2022 року закріплено перелік виконаних ним робіт у даній справі: вивчено та проаналізовано документи щодо ДТП за участі КТЗ № [NUMBER] , яке мало місце 20.12.2019 року; витребувано відомості з Бердичівського ВП та Попільнянського районного суду; складена та направлена претензія ТОВ «Білоцерківський автобусний парк»; складена позовна заява до Білоцерківського міськрайонного суду; складені процесуальні документи у справі №357/1317/21 (клопотання про витребування, відповідь на відзив, додаткові прояснення); здійснено представництво інтересів Клієнта адвокатами Об`єднання в судових засіданнях Білоцерківського міськрайонного суду у справі №357/1317/21 (т.2 а.с. 59). Суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що згідно з указаним актом, представник позивача включає до витрат на правову допомогу витрати на консультації, ознайомлення з матеріалами справи по ДТП, підготовку претензії, що не стосуються витрат, пов`язаних із розглядом справи з огляду на наступне. В акті від 24.04.2023 року про надання правничої допомоги заяві від 20.06.2022 року відсутні таки види послуг, як «витрати на консультації» та «ознайомлення з матеріалами справи по ДТП». Тобто, відповідні твердження представника відповідача не відповідають дійсності. Щодо надання представником позивача такої послуги, як «складання та направлення претензії ТОВ «Білоцерківський автобусний парк» судом встановлено, що такий документ було використано позивачем задля підтвердження своєї правої позиції у даній справі шляхом його додавання до матеріалів позовної заяви у формі додатку №13 до неї (а.с. 51). Тому відповідні твердження представника відповідача про неналежність включення відповідної юридичної послуги до витрат на професійну правничу допомогу у даній справі є безпідставними та необґрунтованими. Враховуючи вищевикладене та встановлений ст.12 ЦПК України принцип змагальності сторін, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу та стягнути з ТОВ «Білоцерківський автобусний парк» на користь [PERSON] понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved