Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 16 червня 2022 року близько 22 год. він приїхав у автокооператив «Автомобіліст» за адресою: м. Черкаси, вул. Теліги,8, членом якого він є, щоб залишити власне авто Mitsubishi ASX [NUMBER] до ранку у гаражі. Неподалік від його гаражу знаходився [PERSON] , який візуально був нетверезим, без жодних пояснень та причин (конфлікту між ними не було), підійшов до його авто та почав наносити удари кулаками та ногами по автомобілю, при цьому обзиваючи його нецензурними словами, незважаючи на присутність сторонніх осіб. Внаслідок ударів [PERSON] по автомобілю на задній правій частині бампера тріснуло лакофарбове покриття. Ним відразу було викликано на місце пригоди працівників поліції, які приїхавши на місце події відібрали у нього пояснення та склали протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення, у якій він чітко вказав, що саме [PERSON] спричинив пошкодження його автомобілю. Однак сам [PERSON] з місця події зник. Також він вказав на очевидця даної події, а саме на сторожа кооперативу [PERSON] . Після події він звернувся на офіційну станцію техобслуговування Mitsubishi, з метою з`ясування вартості робіт по відновленню пошкодженої задньої частини бампера з правої сторони. Згідно рахунку на оплату № АГ-0001368 від 08 липня 2022 року, виписаного ФОП [PERSON] вартість відновлювальних робіт по ремонту бамперу становитиме 6942 грн. [PERSON] не пропонував відшкодувати йому завдану шкоду, відповідно він звернувся до суду з заявою про внесення відомостей до ЄРДР. 30 липня 2022 року було внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 194 КК України, справа № 12022250310001554 по факту пошкодження автомобіля. Під час проведення досудового розслідування слідчий зафіксував пошкодження на його транспортному засобі та призначив судову транспортно-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставив питання який розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi ASX [NUMBER] 2011 року випуску, внаслідок пошкодження станом на 16 червня 2022 року. Згідно висновку експерта від 30 вересня 2022 року № СУ-19/124-22/9523-АВ розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi ASX [NUMBER] 2011 року випуску, внаслідок пошкодження станом на 16 червня 2022 року становить 2789 грн. 57 коп. У зв`язку з тим, що такий розмір шкоди не є значним у розумінні ст. 194 КК України, постановою ст. слідчого Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області від 24 жовтня 2022 року кримінальне провадження закрито. Таким чином, вважає, що [PERSON] повинен відшкодувати йому матеріальну шкоду, завдану ним пошкодженням його автомобіля. Крім того, позивач вказує, що діями відповідача йому завдана також моральна шкода, яку оцінює в 10\~000 грн. Тому просить, стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 2 789 грн. 57 коп., моральну шкоду в сумі 10\~000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 5\~000 грн. Ухвалою від 11 січня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~ Позивач та його адвокат Соколишина Л.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. \~ \~ \~ \~Адвокат відповідача Безпалий Є.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля Mitsubishi ASX [NUMBER] 2011 року випуску. Як зазначає позивач, 16 червня 2022 року близько 22 год. він приїхав у автокооператив «Автомобіліст» за адресою: м. Черкаси, вул. Теліги,8, членом якого він є, щоб залишити власне авто Mitsubishi ASX [NUMBER] до ранку у гаражі. Неподалік від його гаражу знаходився [PERSON] , який візуально був нетверезим, без жодних пояснень та причин (конфлікту між ними не було), підійшов до його авто та почав наносити удари кулаками та ногами по автомобілю, при цьому обзиваючи його нецензурними словами, незважаючи на присутність сторонніх осіб. Внаслідок ударів [PERSON] по автомобілю на задній правій частині бампера тріснуло лакофарбове покриття. Ним відразу було викликано на місце пригоди працівників поліції, які приїхавши на місце події відібрали у нього пояснення та склали протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення, у якій він чітко вказав, що саме [PERSON] спричинив пошкодження його автомобілю. Однак сам [PERSON] з місця події зник. Також він вказав на очевидця даної події, а саме на сторожа кооперативу [PERSON] . Після події він звернувся на офіційну станцію техобслуговування Mitsubishi, з метою з`ясування вартості робіт по відновленню пошкодженої задньої частини бампера з правої сторони. Згідно рахунку на оплату № АГ-0001368 від 08 липня 2022 року, виписаного ФОП [PERSON] вартість відновлювальних робіт по ремонту бамперу становитиме 6942 грн. [PERSON] не пропонував відшкодувати йому завдану шкоду, відповідно він звернувся до суду з заявою про внесення відомостей до ЄРДР. 30 липня 2022 року було внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 194 КК України, справа № 12022250310001554 по факту пошкодження автомобіля. Під час проведення досудового розслідування слідчий зафіксував пошкодження на його транспортному засобі та призначив судову транспортно-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставив питання який розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi ASX [NUMBER] 2011 року випуску, внаслідок пошкодження станом на 16 червня 2022 року. Згідно висновку експерта від 30 вересня 2022 року № СУ-19/124-22/9523-АВ розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi ASX [NUMBER] 2011 року випуску, внаслідок пошкодження станом на 16 червня 2022 року становить 2789 грн. 57 коп. У зв`язку з тим, що такий розмір шкоди не є значним у розумінні ст. 194 КК України, постановою ст. слідчого Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області від 24 жовтня 2022 року кримінальне провадження закрито. Відповідно до ч.3 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Під час досудового розслідування позивача було допитано у якості свідка та він показав, що саме [PERSON] 16 червня 2022 року безпричинно почав чіплятися до нього та внаслідок ударів по його автомобілю пошкодив лакофарбове покриття на задній частині бамперу з правої сторони. Допитаний як свідок [PERSON] , в кримінальному провадженні заперечив нанесення удару по автомобілю, однак підтвердив, що був на місці події та спілкувався з [PERSON] і бачив під час розмови охоронця кооперативу [PERSON] . Однак, його показання щодо не нанесення удару по автомобілю спростовано показаннями свідка [PERSON] , який працює охоронцем автокооперативу «Автомобіліст» та який був очевидцем події. Так, указаний свідок підтвердив, що [PERSON] при ньому вдарив ногою по автомобілю [PERSON] з правої задньої сторони. Такі ж покази надані свідком [PERSON] під час його допиту в судовому засіданні. Показання свідка [PERSON] та позивача, як потерпілого, не розходяться з зафіксованими пошкодженнями автомобіля працівниками поліції, викликаними на місце події, та слідчим у ході проведення досудового розслідування. Будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень проти позовних вимог відповідачем суду не надано. Таким чином, суд погоджується з вимогою позивача, що саме [PERSON] повинен відшкодувати матеріальну шкоду, завдану ним пошкодженням автомобіля, що належить позивачу. \~ \~ \~ \~У зв`язку з цим, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 2\~789 грн. 57 коп. підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , підтвердила факт нанесення позивачу моральної шкоди. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписом частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно п. 4-5 постанови № 4 від 31.03.95 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди,та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В даному випадку, враховуючи обставини справи суд вважає, що позивачу в результаті пошкодження автомобіля, дійсно, нанесена моральна шкода відповідачем. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, судом враховується тривалість порушення прав позивача; час та зусилля, що потрібні останнім для відновлення попереднього стану автомобіля; глибину його душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна; порушення нормального ритму життя, а також вимоги розумності та справедливості. У зв`язку з чим суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачів моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. Тому в цій частині позовна вимога підлягає до часткового задоволення. Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України\~суд стягує\~з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп., оскільки позивач являється інвалідом 2-ї групи, тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях. \~ \~ \~ \~Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин 1 та 3 статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи.\~До витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи,\~належать витрати\~на професійну\~правничу допомогу.\~Витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави.\~За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Статтею 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. У відповідності до висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої\~статті 30 Закону № 5076-VI\~врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Суд зважає на те, що сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат. Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Суд звертає увагу на те, що в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Правомірність такої позиції адвоката позивача підтверджується також і судовою практикою, зокрема постановою Верховного суду від 28.12.2020 по справі №: 640/18402/19. За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн., що на думку суду є обґрунтованими, та відповідають принципу розумності, є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді.

Outcome: approved