Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-20 00:00:00

Куликівська селищна рада як орган опіки та піклування в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] подала позов, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Також просить стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 1/4 частки всіх її доходів на утримання [PERSON] на користь законного представника дитини або державної установи, де дитина буде перебувати та передати [PERSON] . Куликівській селищній раді як органу опіки і піклування для подальшого його влаштування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сім`я [PERSON] перебуває на обліку в Центрі соціальних служб з 12.07.2017 у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків, зловживання алкоголем. Під час відвідувань фахівець з соціальної роботи постійно робила матері зауваження щодо незадовільних санітарно-побутових умов проживання, вживання алкоголю, незадоволення потреб дитини щодо повноцінного харчування, зовнішнього вигляду, забезпечення одягом та взуттям відповідно до сезону. Сім`я [PERSON] рекомендації фахівця з соціальної роботи виконувала частково. Батьки хлопчика ніде не працювали, не мали постійного джерела доходу, зловживали алкогольними напоями. Батько дитини [PERSON] помер [INFO] . У жовтні 2021 року до Служби у справах дітей надійшло повідомлення від Центру соціальних служб про те, що під час відвідування сім`ї [PERSON] з`ясовано, що родина не має запасу твердого палива, електропостачання у будинку відключено за борги. 27.10.2021 староста повідомила фахівця з соціальної роботи про те, що [PERSON] напередодні ввечері не зміг потрапити до будинку, оскільки батьки перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння та не відчинили двері. Унаслідок цього дитина ночувала у нежилому сусідньому будинку. Вранці наступного дня батьки знову не відчинили двері і хлопчик звернувся до сусідів, які його нагодували та повідомили старосту села. Цього ж дня служба у справах дітей разом з інспектором з ювенальної превенції та фахівцем з соціальної роботи виїхали до с. Виблі та знайшли дитину по [ADDRESS] . Дитина була у занедбаному стані, в брудному одязі, який не відповідав сезону та була доставлена до КНП «Куликівська лікарня планового лікування» для подальшого обстеження. 29.10.2021 [PERSON] влаштовано до Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей обласної державної адміністрації. За час перебування дитини у Центрі, [PERSON] мінімізувала вживання алкогольних напоїв, змінила місце проживання, де разом зі своїм співмешканцем утримували домашнє господарство, обробляли земельну ділянку. Для дитини було підготовлене місце для сну і відпочинку в окремій кімнаті, був запас продуктів харчування, родина мала дохід від продажу власної сільськогосподарської продукції. До Служби у справах дітей [PERSON] подала заява про повернення [PERSON] в сім`ю. У липні 2022 року [PERSON] повернувся в сім`ю. Проте, вже у жовтні 2022 року від Центру соціальних служб до Служби у справах дітей та сім`ї надійшло повідомлення про те, що [PERSON] знову почала вживати алкоголь, в будинку брудно, у дитини брудна постільна білизна та одяг, який не відповідає сезону. До зауважень фахівця [PERSON] ставилась агресивно. Також було з`ясовано, що хлопчик тривалий час не виходить на онлайн-уроки. Відповідно до акту Центру соціальних служб на час відвідування сім`ї у будинку були незадовільні санітарно-побутові умови, [PERSON] разом зі співмешканцем [PERSON] перебували у стані алкогольного сп`яніння. [INFO] [PERSON] виповнилося 14 років, проте на час пред`явлення позову матір`ю не оформлено дитині паспорт громадянина України. 30.01.2023 до Служби у справах дітей та сім`ї надійшло повідомлення, що неповнолітній [PERSON] декілька днів поспіль не ночує вдома. Службою у справах дітей та сім`ї обстежено умови проживання [PERSON] та виявлено, що санітарно-гігієнічні умови незадовільні. У будинку тепло, але дуже брудно. У кімнатах безлад та бруд, місце дитини не придатне для навчання, а мобільний телефон у неробочому стані. Дитина вдома вже не проживає 6 днів. [PERSON] разом зі співмешканцем зловживають спиртними напоями, клімат у сім`ї несприятливий для дитини, взаєморозуміння відсутнє, ставлення до дитини як матері, так і співмешканця негативне. Під час бесіди з фахівцем [PERSON] виявив бажання поїхати до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей, про що [PERSON] написала відповідну заяву. У сім`ю до вітчима дитина навідріз відмовилась повертатися. З 06.02.2023 [PERSON] влаштовано до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей обласної державної адміністрації. Рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради від 13.03.2023 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не направив свого представника, однак до суду надійшло клопотання за підписом Куликівського селищного голови Постернак Ю. О. про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в позовній заяві та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Зазначила, що сина останній раз бачила у квітні місяці, коли оформлювали йому паспорт. Син не хоче проживати разом із її співмешканцем, а у неї немає можливості створити умови, щоб проживати удвох із сином. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради Вересоцька А. А. та представник третьої особи - Центру соціальних служб Куликівської селищної ради Карцева Л. Є. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що є фахівцем з соціальної роботи Центру соціальних служб Куликівської селищної ради. Сім`ю [PERSON] знає у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків. Зазначає, що відповідач зловживає алкогольними напоями, ніколи офіційно не працевлаштовувалась. Після того, як сина забрали до реабілітаційного центру її поведінка не покращилась. Син не хоче повертатись до матері, оскільки постійно конфліктує з її співмешканцем. [PERSON] має власний будинок в якому неможливо проживати через відсутність відключеної за борги електроенергії. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ч.1-4 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому, у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Згідно пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України) та є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Батько дитини - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2022 року (а.с. 17). Згідно з довідкою-характеристикою № 12/3-05/62 від 27.10.2021, виданою старостою Виблівського старостинського округу [PERSON] , [PERSON] зареєстрована та постійно проживає в [ADDRESS] , разом з чоловіком та неповнолітнім сином [PERSON] , 2008 р.н. В даний час ніде не працює. Засобів для існування не має. Підсобного господарства не тримають. Перебиваються тимчасовими під заробітками. Електроенергію в будинку відключили за несплату. Дров для опалення на зиму не заготовили. За сином належного догляду не здійснює. Зловживає спиртними напоями (а.с.25). Згідно з довідкою-характеристикою № 12/3-05/3 від 30.01.2023, виданою старостою Виблівського старостинського округу [PERSON] , [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] та співмешканцем [PERSON] . Дорослі члени родини не працюють, обоє зловживають алкоголем. Дохід сім`ї становить пенсія по інвалідності [PERSON] , пенсія по втраті годувальника на неповнолітнього [PERSON] , дохід від реалізації домашньої продукції та тимчасові підробітки. [PERSON] за сином належно не доглядає, не задовольняє елементарні потреби дитини: відсутнє повноцінне харчування, недостатньо дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до сезону. Останні декілька днів хлопчик ночує у сусідів через вживання протягом тривалого часу матір`ю та вітчимом алкогольних напоїв. За повідомленням сусідів [PERSON] боїться співмешканця матері, з яким у дитини не склалися відносини. У будинку, де зареєстровані мати із сином відключена електроенергія за борги, не заготовлені дрова на зиму, тому проживати там фактично неможливо (а.с.26). Згідно з довідкою № 68 від 03.04.2023, виданою старостою Виблівського старостинського округу [PERSON] , [PERSON] , дійсно зареєстрований в [ADDRESS] і неповнолітніх братів та сестер не має (а.с.27). Згідно з довідкою в. о. директора Горбівського ліцею Кирик І. № 01 від 02.02.2023, [PERSON] навчається у 8 класі Горбівського ліцею Куликівської селищної ради (а.с.28). Згідно з характеристикою на [PERSON] , яка видана 02.02.2023 Горбівським ліцеєм, [PERSON] навчається у Горбівському закладі загальної освіти І-ІІІ ст. з 01 вересня 2021 року, має середній рівень знань, схильний до вивчення природничих наук та математики. Має змішану пам`ять. На уроках уважний, але домашні завдання виконував несистематично. Має середній загальний розвиток. Траплялись пропуски уроків без поважних причин. Самостійний, доброзичливий до друзів та вчителів. Замкнутий. Мама зовсім мало уваги приділяє сину (а.с.29). Наказами начальника служби у справах дітей Клунко Л. від 14 березня 2019 року та від 24 лютого 2021 року [PERSON] взято на облік як такого, що перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків (а.с.30-31). Наказами директора Центру соціальних служб Карцевої Л. Є. від 22 червня 2021 року та 31 січня 2023 року сім`ї [PERSON] надано послугу соціального супроводу (а.с.42,44). З акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 27.10.2021 встановлено, що 27.10.2021 о 12:20 в будинку [ADDRESS] знайдено [PERSON] , брудного та одягненого не по сезону, який повідомив, що будинок закритий, тому він ночує у знайомих по селу і там його годують (а.с.36). 03 березня 2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки з вересня 2022 року по березень 2023 року [PERSON] ухилялась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого сина [PERSON] (а.с.60). Актами та висновками потреб сім`ї від 14 березня 2021 року та від 30 січня 2023 року щодо потреб дитини - [PERSON] , встановлено, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, не забезпечує дитину чистою постільною білизною та одягом, в будинку відсутні засоби особистої гігієни (а.с.45-54). Актом обстеження умов проживання від 27.10.2021 за адресою: [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , встановлено, що на час обстеження в будинку холодно, запасу твердого палива немає, електропостачання відключене за борги, у будинку повна антисанітарія, продукти харчування відсутні, крім невеликого запасу картоплі. Для виховання та розвитку дитини умови взагалі відсутні (а.с.55). Актом обстеження умов проживання від 29.06.2022 за адресою: [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , встановлено, що санітарно-гігієнічний стан житла потребує покращення. Утримується присадибне господарство, обробляється город, вирощуються овочі. Наявне окреме ліжко для дитини, шафа для одягу, є запас продуктів (а.с.56). Актом обстеження умов проживання від 30.01.2023 за адресою: [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , встановлено, що санітарно-гігієнічний стан житла незадовільний. В будинку тепло, але дуже брудно. В кімнатах безлад, місце для підготовки домашніх завдань в незадовільному стані, недостатня кількість одягу. Мобільний телефон дитини в неробочому стані, дистанційне навчання не забезпечується. Дитина вдома не проживає 6 днів (а.с.57). Актами про відвідування сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 17 лютого 2022 року та від 12 жовтня 2022 року встановлено, що санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні, в будинку брудно. Мати не забезпечує комфортних умов проживання для дитини (а.с.58-59). Рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 21 вiд 13 березня 2023 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.21-23). Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] не піклується про фізичний, духовний розвиток та виховання свого сина - [PERSON] , що негативно впливає на його фізичний та духовний розвиток як складову виховання; не створює належних умов для його проживання та для отримання ним освіти, тобто поведінка відповідача є такою, що свідчить про її ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини. Вищезазначені обставини вказують, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] буде суперечити інтересам дитини. Доказів, що підтверджують обставини виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, наявність у відповідача заробітку, зацікавленість відповідача у вихованні дитини, надання йому батьківської турботи, необхідного харчування, матеріального забезпечення не надано. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, без поважних причин не забезпечивши їй належні умови проживання, навчання та розвитку, що є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками та свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Згідно з ч. 1 ст .8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьківських прав у відповідності з ч. 2 ст. 166 СК України не звільняє відповідача від обов`язку утримувати свою дитину, у зв`язку з чим суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вимоги ст.ст. 166, 180, 184 СК України, майновий стан відповідача, яка є особою працездатного віку, відсутність даних про наявність інших утриманців, стан здоров`я дитини та її вік, а також вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частки усіх доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, визначений судом відповідатиме принципам розумності та справедливості. З огляду на положення п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за дану позовну заяву справлянню не підлягає. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved