Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Бойкініча Р.С. у лютому 2023 року звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» 04.01.2021 укладено договір про споживчий кредит №2170697, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 3.1 договору, надати позивачу грошові кошти у сумі, визначеній п. 1.2 договору, а позивальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом, у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі. Сума кредиту становить 15 000,00 грн. Відповідно до заяви ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «МІЛОАН» на підставі договору відступлення права вимоги №68-МЛ від 14.05.2021, приватним нотаріусом КМНО Данич О.Ф. 31.05.2021 вчинено виконавчий напис, за яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №2170697 від 04.01.2021 в загальній сумі 31 885,93 грн. Стягнення заборгованості проводилось за період з 14.05.2021 по 28.05.2021. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №13783. За твердженням представника позивача зазначений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню з огляду на наступне. Договір про споживчий кредит №2170697 від 04.01.2021, укладений між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН», нотаріально не посвідчувався, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом. Окрім того, приватному нотаріусу КМНО Данич О.Ф. відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 27.09.2022 анульовано свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю. Також, оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п. 2.3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Будь-які вимоги від приватного нотаріуса на адресу позивача не надходили. Окрім того, приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Зазначає, що попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи складається з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 та сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 073,60 грн. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» боргу у розмірі 31 885,93 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2023 справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 13.02.2023 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач 22.02.2023 отримав позовні матеріали, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи. Станом на 15.06.2023 відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В ході розгляду справи встановлено, що 04.01.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено Договір про споживчий кредит №2170697, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 15 000,00 грн строком на 30 днів з 04.01.2021. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 03.02.2021 (а.с. 25-29). 31.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано у реєстрі за №13783, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] за кредитним договором №2170697 від 04.01.2021, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», правонаступником якого за договором про відступлення права вимоги №68-МЛ від 14.05.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за період з 14.05.2021 по 28.05.2021 у загальному розмірі 31 885,93 грн (а.с. 29). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти І.М. від 18.11.2021 відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Данич О.Ф. №13783 від 31.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Фінанс» заборгованості в розмірі 31 885,93 грн (а.с. 30-31). Вирішуючи питання про дотримання приватним нотаріусом Данич О.Ф. законодавства при вчинення оспорюваного виконавчого напису від 31.05.2021, зареєстрованого в реєстрі за №13783, суд виходить з наступного. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом з тим слід зазначити, що відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В ході розгляду справи не установлено, що між сторонами укладався нотаріально посвідчений договір щоб давало підстави видавати нотаріусу виконавчий напис. На підставі зазначеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, представником позивача було надано договір №08/09/2022 про надання правничої допомоги від 08.09.2022, укладений між [PERSON] та адвокатом Бойкініч Р.С. з додатковою угодою №1 до нього від 01.02.2023 та акт №1 приймання-передачі наданих послуг за договором від 28.02.2023, відповідно до якого вартість наданих послуг склала 2 500,00 грн. Згідно з ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку, що обсяг понесених позивачем витрат на правничу допомогу є реальним та документально підтвердженим, тому суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача його витрати на професійну правничу допомогу адвоката, стягнувши їх у сумі 2 500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved