Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до Івано-Франківської міської ради, вимогами якого просила суд визначити за нею право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , визначити за [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , визнати за нею право власності на 2/4 частки квартири [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 24.04.2013 на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] (батько позивачки), [PERSON] (мати позивачки), [PERSON] (позивачці), [PERSON] (син позивачки). [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] , позивачка є їх єдиним спадкоємцем. 06.03.2023 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінского В.Д. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/4 частки квартири, які належали її батькам. Але, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, оскільки частки у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначені, том позивачка змушена вернутись із позовом до суду. Представник відповідача відзив на позовну заяву не подав. Треті особи письмових пояснень на позовні заяву також не надали. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, від представника надійшла заяву в якій він просив розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи також в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 24.04.2013 на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] (батько позивачки), [PERSON] (мати позивачки), [PERSON] (позивачці), [PERSON] (син позивачки), що підтверджується копією свідоцтва. [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть. Позивачка є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] , [INFO] є сином позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Єдиним спадкоємцем померлих є позивачка, що підтверджується копіями спадкових справ, які заведені після смерті [PERSON] та [PERSON] . Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу 216.03.2023 відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/4 частки квартири [ADDRESS] , які належали [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, оскільки частки у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначені, що підтверджується копією постанови. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (ч. 4 ст. 120 ЗК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка подала заяву про прийняття спадщини та постійно проживала з спадкодавцями на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкових справ, які надані суду.. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивачці нотаріус відмовив у видачі такого свідоцтва, оскільки частки співвласників у праві спільної сумісної власності не визначені. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають\~право на\~виділ у\~натурі частки\~із майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~крім випадків,\~установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Такі перешкоди в позивачки та в її малолітнього сина існують, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. 370, 1216, 1218, 1226, 1268, 1296 ЦК України, ч. 4 ст. 120 ЗК України

Outcome: approved