Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому він просить: - припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) [PERSON] , але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.10.2022 року та до досягнення дитиною повноліття, що здійснюється на підставі Судового наказу Жовтневого районного суду міста Харкова від 27.12.2022 року у справі № 457/813/22; - стягувати з [PERSON] (РНОКПП : [NUMBER] ) в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] ( [INFO] ), у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) [PERSON] , але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що судовим наказом Жовтневого районного суду міста Харкова від 27.12.2022 року у справі № 457/813/22 було вирішено стягувати [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) [PERSON] , але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.10.2022 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак, позивач зазначає, що дочка [PERSON] проживає разом із ним у [ADDRESS] , і він її повністю утримує та забезпечує її всім необхідним. Мати проживає окремо, а саме знаходиться за кордом, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, іноді спілкується із дочкою, будь-яких витрат на утримання дитини не несе, тому стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] є недоречним та таким, що суперечить фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.05.2023 року відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] на не з`явилися, представником позивача [PERSON] подано до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просив розглядати справу без участі позивача та його представник, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання та текстових повідомлень на засоби мобільного зв`язку, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~копії судового\~наказу №\~457/813/22\~від 27.12.2022\~року стягнуто\~з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) [PERSON] , але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.10.2022 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно до копії довідки № 18-9/1 від 25 січня 2023 року, що видана Виконавчим комітетом Трускавецької міської ради Львівської області вбачається, що згідно Акту № 11 від 23 січня 2023 року на утриманні [PERSON] перебуває дитина [PERSON] , 2009 року народження. Відповідно до копій довідок № 05-06/1330 від 29.08.2022 року та № 05-06/15 від 17.01.2023 року виданих навчально-виховним комплексом "СЗШ № 2-гімназія" м. Трускавець, Львівської області, [PERSON] з 29.08.2022 року навчається в 8-А класі навчально-виховного комплексу "СЗШ № 2-гімназія" м. Трускавець, Львівської області. Згідно відповіді та витягу Державної прикордонної служби України № 91-23213/18/23-вих від 18.05.2023 року вбачається, що [PERSON] 13.11.2022 року виїхала з України перетнувши кордон України в пункті пропуску Грушів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст. 188 СК України встановлено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, чинним законодавством України передбачено обов`язок брати участь в утриманні дитини того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що дитина [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] , знаходиться на його повному утриманні, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині припинення стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , 2009 року народження підлягають задоволенню. Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ні 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред`явлення даного позову (з позовом до суду позивач звернувся 03.05.2023 року) з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved