Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання його племінника - [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з 2015 року [PERSON] мешкав разом із ним за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що тяжко хворів та не мав інших родичів. При цьому, у [PERSON] на праві власності належала 1/2 частка квартири [ADDRESS] . У серпні 2016 року його племінник [PERSON] залишив місце проживання, нікого не повідомивши про те, куди він іде і коли повернеться, після чого більше на зв`язок не виходив. З часу зникнення [PERSON] заявником вчинялися заходи по розшуку останнього, проте, жодних відомостей про племінника з серпня 2016 року немає. [PERSON] звернувся до Оболонського УП ГУНП в м. Києві з заявою про оголошення у розшук [PERSON] , проте станом на день звернення з вказаною заявою місце перебування [PERSON] не встановлено. Заявник зазначає, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім потрібне для оформлення спадщини у вигляді частки квартири [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи, що за місцем проживання [PERSON] вже майже сім років відсутні відомості щодо місця його перебування, просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. У судовому засіданні заявник вимоги підтримав повністю з викладених у заяві підстав. Зазначив, що [PERSON] страждав на психічні розлади, недієздатним у судовому полрядку не визнавався. Після смерті батька мати [PERSON] , продавши належну їй частку квартири [ADDRESS] , виїхала з міста та своє місце знаходження нікому не повідомила. Останнім часом племінник періодично жив у нього. Останній раз він бачив племінника у серпні 2016 року. Пояснив, що він звертався до Оболонського УП ГУНП в м. Києві для розшуку [PERSON] , проте на сьогоднішній день місце перебування [PERSON] не встановлено. Представник Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації Калищук С.М у судовому засіданні вирішення питання щодо визнання [PERSON] безвісно відсутнім залишив на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дядьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.11.1951; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України № 00038628763 від 23.02.2023; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.01.2014. [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 29.01.2014 Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 8177, а також довідкою про причину смерті № 211 від 31.01.2014. Згідно з відповіддю Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 436/33.5-80 від 22.03.2023 проведеною перевіркою за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть матері [PERSON] - [PERSON] , [INFO], не виявлено. У листі Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100-3980 від 12.04.2023 зазначено, що інформація щодо реєстрації або зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO], у реєстрі територіальної громади м. Києва відсутня. З довідки Оболонського УП ГУНП в м. Києві від 20.05.2020 вбачається, що 21.10.2019 заявник [PERSON] звернувся до Оболонського УП ГУНП в м. Києві з приводу розшуку свого племінника [PERSON] , [INFO] з яким було втрачено зв`язок з 2016 року. Разом з тим, проведеною перевіркою встановити місцезнаходження [PERSON] не представилось можливим. Відповідно до довідки № 6 від 15.08.2022, виданої ОСББ «Печерський - 10», [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте з 2015 року фактично не проживає за вказаною адресою. Вказана інформація підтверджена станом на 10.04.2023 довідкою ОСББ «Печерський - 10» № 3. Інформацію щодо оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я [PERSON] , відповідно до довідки Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України № 6.1-1628/6-23 від 03.02.2023, не встановлено. Крім того, у вказаній довідці зазначено, що паспорт громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] оформлено 17.10.2013. Листом Будинку соціального піклування виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Департаменту соціальної політики № 59 від 07.02.2023 повідомлено, що [PERSON] до Будинку соціального піклування ніколи не звертався і ніяких послуг не отримував. На обліку у Правобережному відділенні виявлення та обліку соціального піклування та Лівобережному відділенні виявлення та обліку соціального піклування не перебуває, місцезнаходження останнього на даний час не відомо. Згідно з відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 91-12518/18/23-вих. від 23.03.2023 відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територію [PERSON] в період з 23.03.2018 по 23.03.2023 в базі даних не виявлено. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 331235239 від 04.05.2023 вбачається, що частки квартири [ADDRESS] , належить [PERSON] . Згідно листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у м. Києві № 601/125/31/5/02-2023 від 07.02.2023 до служби «102» 21.10.2019 о 09-50 год. по телефону надійшла заява про викрадення паспорта громадянина України та гамианця з грошовими коштами у сумі 700 грн., заявник - [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ; місце скоєння крмінального правопорушення - Деснянський район м. Києва. Станом на 07.02.2023 відповідно до ІТС ІПН [PERSON] у державному розшуку не перебуває. Як зазначено у листі Деснянського УП ГУНП у м. Києві №15244/125/49-2023 від 18.05.2023, та доданому до нього рапортіоперативного чергового від 21.10.2019 заяву [PERSON] від 21.10.2019 зареєстровано у ЖЄО за № 75176, розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та списано до справи за спрощеною схемою; виїзд на місце події не здійснювався. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно зі ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. У відповідності до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734). Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідне заявнику для оформлення спадщини у вигляді частки квартири [ADDRESS] . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім саме з 01.11.2019, оскільки останні відомості про нього були отримані 21.10.2019 під час фіксації правоохоронними органами усної заяви [PERSON] про вчинене кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню частково. Крім того, суд роз`яснює, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial