Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит №4364918 від 06.08.2021 у розмірі 150\~500,00 грн, та стягнути судові витрати. В обґрунтування вимог вказано, що 06.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №4364918. За умовами договору ТОВ "МІЛОАН" надало відповідачу кредит у розмірі 20 000,00 грн строком на 30 днів, починаючи з 06.08.2021 до 05.09.2021, проценти за користування кредитом: 7 500,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У позові вказано, що строк надання грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, кошти не повертає та процент за користування кредитом не сплачує. 29.11.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено Договір факторингу №29-11-102, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги за договором №4364918 від 06.08.2021, що укладений між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] , сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, складає 89 500,00 грн, з яких: 20 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 69 500,00 грн - заборгованість за відсотками. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача та станом на 07.02.2023, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 150 500,00 грн, з яких: 20 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 69 500,00 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги;\~61 000,00 грн - заборгованість за процентами з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит та судові витрати. Ухвалою суду від 10.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з матеріалами позовної заяви направлялися відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, однак повернулися на адресу суду не врученими. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 06.08.2021 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №4364918, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 20 000,00 грн, строком на 30 днів з 06.08.2021, з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом до 05.09.2021. За змістом п.6.1, п.7.1 договору, договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, та набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені - з моменту отримання кредиту. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). У договорі про споживчий кредит №4364918 передбачено наступні умови кредитування. Згідно умов розділу 1 договору: - загальні витрати позичальника за кредитом (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 9 500,00 грн в грошовому виразі та 11,215.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка); орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 29 500,00 грн (п.1.5); - комісія за надання кредиту 2 000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово (пп.1.5.1); - проценти за користування кредитом - 7 500,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пп.1.5.2); - стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6). У відповідності до розділу 2 договору: - кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1); - нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування з урахуванням особливостей, передбаченихп.2.2.3 договору (пп.2.2.2); - позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів; якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6 договору (пп.2.3.1.2). У відповідності до п.3.2 вказаного договору, кредитодавець має право: відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника (пп.3.2.6). Договір про споживчий кредит №4364918 від 06.08.2021 підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором U19099 06.08.2021 о 09:27 год. Довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію підтверджується, що [PERSON] , з яким укладений договір №4364918 від 06.08.2021, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор U19099, дата відправки ідентифікатора позичальнику: 06.08.2021, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор: [NUMBER] . 02.02.2022 ТОВ ФК «Елаєнс» видана довідка ТОВ «Мілоан» на підставі договору №40484607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів та про інформаційнонологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ ФК «Елаєнс» та ТОВ «Мілоан», і підтвердженням того, що платежі успішно проведені в системі, згідно з якою 06.08.2021 на карту № [NUMBER] перераховано кошти згідно договору 4364918 у сумі 20\~000,00 грн. 29.11.2021 між ТОВ "Мілоан" (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт - Капітал" (далі - новий кредитор) укладено договір факторингу №29-11-102, відповідно до умов якого Клієнт - Первісний Кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 102 560 106 грн 92 коп, а Фактор зобов`язується, здійснивши Фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржниками. За цим Договором Клієнт відступає Факторові право грошової вимоги до Боржників виключно в частині тих сум Заборгованості, що визначені в Реєстрах Боржників. За цим Договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, Право вимоги за якими передається (п. 2.1, 2.3, 2.4). Сторони домовились,\~що розмір\~Фінансування за\~Реєстром Боржників\~складає 4 593 071 грн 73 коп (п. 7.1). Згідно з платіжним дорученням №308250005 від 03.12.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ "Мілоан" грошові кошти згідно з договором факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 у сумі 4\~593\~071,73 грн. У відповідності до наявного в матеріалах справи витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт - Капітал" набуло право вимоги до [PERSON] за договором №4364918 в розмірі 89 500,00 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, який має [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» за договором №4364918 станом на 07.02.2023, заборгованість становить 150\~500,00 грн, яка складається з наступного: 20 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 69 500,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 61 000,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно ч.1\~ст.626 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 частини першої\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно п.5 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~(далі - Закону) електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3\~ст.11 Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно з ч.6\~ст.11 Закону\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8\~ст.11 Закону\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно\~ст.12 Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір про споживчий кредит №4364918 від 06.08.2021, укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Однак, додатки до договору графік платежів та паспорт споживчого кредиту підпису позивальника не містять. Також матеріали справи не містять заповненого формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції укладення договору в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Приписами п. 2 ст. 1046 ЦК України встановлено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як зазначалося вище, за змістом п.7.1 договору, договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені - з моменту отримання кредиту. У відповідності до розділу 2 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1); нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 договору (пп.2.2.2). При цьому, позивачем не надано жодних доказів того, що ТОВ «Мілоан» дійсно були перераховані відповідачу кошти в обумовленому договором розмірі. Судом проаналізовано відомості, які містяться у довідці від 02.02.2022, яка видана ТОВ ФК «Елаєнс» ТОВ «Мілоан», згідно з якою 06.08.2021 на карту № [NUMBER] перераховано кошти згідно договору 4364918 у сумі 20\~000,00 грн. Однак суд не може прийняти зазначену довідку як належний, достовірний та достатній доказ перерахування відповідачу коштів відповідно до умов договору про споживчий кредит №4364918 від 06.08.2021, оскільки будь-яких доказів того, що банківська картка № [NUMBER] відкрита на ім`я відповідача та належить йому, матеріали справи не містять. Що стосується переходу права вимоги до ТОВ «Вердикт-Капітал», суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК України). Відповідно до положень ч.2\~ст.517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з пп.3.1.6 договору про споживчий кредит №4364918 від 06.08.2021, у випадку відступлення права вимоги за цим договором новому кредитору або залучення колекторської(их) компанії(й) до врегулювання простроченої заборгованості, Кредитодавець зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за цим договором новому кредитору або залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості повідомити Позичальника про такий факт та про передачу персональних даних Позичальника, а також надати інформацію про нового кредитора або колекторську компанію відповідно (найменування, ідентифікаційний код юридичної особи, місцезнаходження, інформацію для здійснення зв`язку - номер-телефону, адресу, адресу електронної пошти) використовуючи на власний розсуд один з таких способів: особисто, під час телефонних, відеопереговорів, шляхом надсилання текстових, голосових та інших повідомлень через засоби телекомунікації, у тому числі без залучення працівника кредитодавця, шляхом використання програмного забезпечення або технологій, надсилання поштових відправлень із позначкою: "Вручити особисто" за місцем проживання чи перебування або за місцем роботи Позичальника. Однак доказів виконання ТОВ «Мілоан» пп. 3.1.6 договору про споживчий кредит №4364918 від 06.08.2021, матеріали справи не містять, так само як і відсутні докази того, що ТОВ «Вердикт-Капітал» повідомило [PERSON] про заміну кредитора у зобов`язанні та надало йому докази переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні, а тому відсутні підстави вважати, відповідачу відомо про наявність зобов`язання саме перед позивачем, як кредитором. Однією з засад цивільного судочинства є його диспозитивність. Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч. 1, 2, 8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано докази, які б беззаперечно свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів та їх розмір, а також не надано доказів того, що відповідачу відомо про наявність зобов`язання саме перед позивачем, як кредитором, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. За таких підстав, судові витрати, згідно зі ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача, з урахуванням відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed