Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Процедура (рух справи): У грудні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт проживання її однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , в період з 01 вересня 1992 року по день смерті останньої, [INFO] . Відповідно до ст.ст. 315, 318 ЦПК України ухвалою суду від 03 січня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. Ухвалою від 03 квітня 2023 року судом витребувано з Світловодського відділу ДРАЦС в Олександрійському районі Кіровоградської області ПСМУ МЮ (м. Дніпро) інформацію стосовно відомостей про шлюб та дітей померлої [INFO] [PERSON] . Від заінтересованої особи - Другої світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Позиція заявника, [PERSON] : Заявлені вимоги заявниця мотивує тим, що 21 січня 1978 року її дід, [PERSON] , [INFO] , після смерті баби заявниці, [PERSON] , одружився з [PERSON] , [INFO] , спільних дітей у діда з [PERSON] не було. Дідова дружина [PERSON] мала рідну сестру, [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] заміжня не була, власних дітей не мала, весь час проживала разом зі своєю сестрою [PERSON] та дідом заявниці [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер дід заявниці, [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] 27 липня 1991 року на підставі заповіту [PERSON] , [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] заміжня не була, дітей своїх не мала, та взагалі не мала іншої рідні,заявниця та її мати, [PERSON] залишилися єдиними їй близьким людьми. В 1992 році заявниця розлучившись зі своїм першим чоловіком громадянином [PERSON] прихала в село Озера Світловодського району Кіровоградської області та стала жити однією сім`єю з громадянкою [PERSON] в її домоволодінні [ADDRESS] , оскільки остання стала часто хворіти, а доглядати її було нікому. З громадянкою [PERSON] мали спільні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, обробляли город біля домоволодіння, купували речі побуту для спільного користування, доглядали та утримували будинок в якому проживали, піклувалися один про одного підтримували один одного в тяжкі часи. Заявниця зазначає, що з громадянкою [PERSON] вона прожила однією сім`єю з 01 вересня 1992 року по день її смерті [INFO] . Після смерті [PERSON] , заявниця здійснила реєстрацію її смерті, здійснювала заходи щодо поховання та продовжила проживати у вищевказаному будинку по теперішній час доглядаючи його. За життя [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не зробила, оскільки вона заміжня не була, дітей своїх немала, рідна її сестра громадянка [PERSON] померла раніше неї, іншої рідні в неї не було, заявниця має право на спадкове майно, яке залишилося після смерті останньої, оскільки проживала з нею однією сім`єю більше п`яти років до моменту відкриття спадщини. Проте, 29 листопада 2022 року, державним нотаріусом Другої Світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Медяник О.В., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] через недоведеність родинних зв`язків з громадянкою [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог [PERSON] надала суду такі докази: копія паспорта та РНОКПП [PERSON] ; копія свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] ; копія свідоцтва про розлучення [NUMBER] [PERSON] ; копія витягу №00036820582 від 13.09.2022 року з Державного РАЦС громадян про державну реєстрацію шлюбу [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] ; копія свідоцтва про одруження [PERSON] [NUMBER] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] ; копія свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] ; копія свідоцтва про народження № [NUMBER] [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] ; копія постанови нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 29.11.2022 року та інші докази. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник, адвокат Бреус Є.В. заяву підтримали у повному обсязі, та просили її задовольнити. Заявниця пояснила, що в будинку [ADDRESS] проживає з 1992 року. В даному будинку вона проживала разом зі своїм чоловіком та дітьми. Чоловік заявниці помер у 2001 році, на даний час в цьому будинку зареєстрований і її син [PERSON] . Позиція заінтересованої особи, Другої Світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області : Від заінтересованої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Письмових пояснень третьої особи на підтримку або заперечення проти заяви до суду не надходило. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що заявниця та [PERSON] дійсно з 1992 року по день смерті останньої проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство та здійснювали спільні витрати, заявниця доглядала за [PERSON] . Заслухавши пояснення заявниці та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та зміст заяви по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані заявником докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлені судом обставини справи: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] встановлено, що 21 січня 1978 року Озерською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Родинна спорідненість заявниці з [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження матері заявниці серії [NUMBER] , свідоцтвом про одруження матері заявниці, [PERSON] , серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження заявниці серії [NUMBER] . Факт зміни прізвища заявниці підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу № 00036820582 та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . З копій свідоцтва про народження № [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] мала рідну сестру [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З копії свідоцтва по смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . 27 липня 1991 року на підставі заповіту [PERSON] посвідченого виконавчим комітетом Озерської сільської ради 10 серпня 1989 року зареєстрованого в реєстрі за №15, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстрованим в реєстрі за №648 на житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 29 листопада 2022 року держаним нотаріусом Медяник О.В. заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів про родинні зв`язки заявниці з [PERSON] . Згідно акту від 03 квітня 2023 року, складеного старостою Озерського старостинського округу Світловодської міської ради Кучугурою В.А. в присутності сусідів заявниці [PERSON] і [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 21 жовтня 1997 року, але фактично у вказаному будинку проживає з 1992 року. Проведеною перевіркою даних архіву Світловодського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не виявлено актові записи про державну реєстрацію народження (усиновлення) дітей, державну реєстрацію шлюбу, розірвання шлюбу у громадянки [PERSON] , окрім того актовий запис про державну реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] , складений на підставі заяви [PERSON] . У грудні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт її спільного проживання однією сім'єю з [PERSON] , починаючи з 01 вересня 1992 року по день смерті [PERSON] , а саме до [INFO] . Оцінка суду (джерела права): Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п.п.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини,яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності Цивільного кодексу України. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі N 644/6274/16-ц (провадження N 14-283цс18), та Верховним Судом у постановах: від 21 березня 2019 року у справі N 461/4689/15-ц (провадження N 61-43735св18); від 10 жовтня 2019 року у справі N 520/8495/17 (провадження N 61-7058св19); від 17 жовтня 2019 року у справі N 712/1294/17 (провадження N 61-34351св18); від 09 січня 2020 року у справі N 186/421/17 (провадження N 48280св18); від 09 червня 2021 року у справі N 346/5702/18 (провадження N 61-17111св20). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновок суду: Враховуючи викладене та оцінюючи надані заявницею докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, вважає доведеними обставини на які посилається заявник як на підставу своїх вимог про встановлення факту її спільного проживання однією сім'єю з гр. [PERSON] , починаючи з 01 вересня 1992 року по час смерті [PERSON] , а саме по [INFO] . Встановлення в судовому порядку даного факту необхідно заявниці для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а отже, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо. Таким чином, встановлені у судовому засіданні, на підставі належних та допустимих доказів, фактичні обставини справи переконують суд у тому, що заяву [PERSON] слід задовольнити, та судом встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю у період з 01 вересня 1992 року по 12 листопада 1999 року. У відповідності до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати понесені заявником на сплату судового збору в сумі 496,20 грн. не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved