Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

У квітні 2023 року позивач через свого уповноваженого представника звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що відповідно до договору про споживчий кредит (кредитна лінія) № 001/2752 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 21 грудня 2018 року позивач надав відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі 200000 грн. строком на 60 фактичних місяців від дати отримання кредиту на умовах сплати процентів і сплати основної суми кредиту в кінці строку дії кредитного договору відповідно до графіку платежів. Виконання вказаного зобов`язання забезпечене іпотечним договором від 21.12.2018 року. Вказував на те, що відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 74155,16 грн., яка складається з заборгованості по відсотках в сумі 34355,16 грн. та штрафу в розмірі 39800 грн. на рахованого на підставі п. 7.5 договору по факту порушення умов договору, а саме позичальник не повідомив кредитодавця про використання кредиту за цільовим призначенням та інші обставини передбачені п. 5.1. кредитного договору, протягом 15 робочих днів з моменту їх виникнення, що здатні вплинути на виконання зобов`язань сторін за договором. Про необхідність усунення порушень умов договору відповідач позивач повідомляв відповідача шляхом направлення на його адресу відповідної вимоги, яка залишилась поза увагою, що зумовило необхідність звернення до суду з даним позовом. Враховуючи вище наведене, посилаючись на умови договору, норми матеріального права, позивач просив стягнути з відповідача вище вказану заборгованість та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Справа слухалась\~у відсутності\~відповідача,\~ який\~ \~не з`явився\~ \~ \~в судове\~засідання незважаючи\~на те,\~що \~вважається \~належним чином\~ \~ повідомленим\~ \~ судом\~про час\~та місце\~розгляду справи\~ \~за зареєстрованим\~місцем \~проживання.\~ Про\~причини своєї\~неявки \~суд не\~повідомив \~ і\~не подав\~ відповідної\~мотивованої \~ заяви\~про відкладення\~розгляду справи. Слід також зазначити, що інформація щодо даної справи розміщується на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за наступною веб-адресою сторінки: http://ptr.cv.court.gov.ua/sud2408/, де в розділі «Громадянам» містяться відомості щодо стадії розгляду та дати призначення судових засідань у даній справі. Згідно ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~ відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~ відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин;\~ відповідач\~не подав\~відзив;\~ позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив та не направив відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено,\~що 21.12.2018\~року \~між позивачем\~ \~та відповідачем\~ було\~укладено договір\~ про споживчий кредит (кредитна лінія) № 001/2752 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі 200000 грн. строком на 60 фактичних місяців від дати отримання кредиту на умовах сплати процентів і сплати основної суми кредиту в кінці строку дії кредитного договору відповідно до графіку платежів (а/с 5). З матеріалів справи вбачається, що вказана сума кредиту була видана позичальнику кількома окремими траншами, що підтверджується копіями додаткових угод та видатковими квитанціями (а/с 12-20). Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається\~повернутою в\~момент зарахування\~грошової суми,\~що позичалася,\~на його\~банківський рахунок\~або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до п. 3.1. договору про споживчий кредит (кредитна лінія) № 001/2752 від 21.12. 2018 року плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 42% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом в рамках кредитної лінії. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом (починаючи з дня отримання кредиту і закінчуючи в день остаточного розрахунку за кредитом) за виключенням щодо кожного з траншів дня його отримання та включаючи дату повернення кредиту і підлягають сплаті не пізніше 24-го числа кожного місяці, за повний календарний місяць. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Пунктом 7.5. кредитного договору передбачено, що позичальник, який не виконав інший із зазначених у п. 5.1. кредитного договору обов`язків, окрім обов`язків встановлених п. 5.1.3. цього договору, і не скористався правом передбаченим п. 5.2.3. згаданого договору, має сплатити штраф у розмірі 20 відсотків від суми кредиту, одержаної Позичальником за цим договором. З матеріалів справи вбачається, що 05.03.2023 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про усунення порушення, в якій вказано, що позичальник не виконав обов`язків передбачених п. 5.1. кредитного договору (а/с 21). Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що позичальник належним чином умов договору не виконав та згідно розрахунку заборгованості станом на 31.03.2023 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 74155,16 грн., яка складається з заборгованості по відсотках в сумі 34355,16 грн. та штрафу в розмірі 39800 грн. нарахованого на підставі п. 7.5 договору (а/с 23). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже,\~цивільно-правову\~відповідальність за\~неналежне виконання\~взятих на\~себе зобов`язань\~ \~у вигляді\~ \~штрафу \~ повинен\~ нести\~в повному\~об`ємі відповідач,\~а тому\~ з\~ відповідача на користь позивача підлягає стягненню вище вказана сума заборгованості. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно роз`яснень,\~які містяться\~в п.\~35\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~№10\~від 17.10.2014\~року «Про\~застосування судами\~законодавства про\~судові \~витрати у\~цивільних справах»,\~солідарне \~стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в рівних частках судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved