Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

позивач звернувся в суд з даним позовом про виключення заборгованості попередніх власників з обліку. Обґрунтовуючи позов покликається на те, що зазначає, що 02.11.2020 він на підставі Договору купівлі-продажу придбав у [PERSON] квартиру, за адресою: [ADDRESS] . Після укладення договору позивачем було виявлено, що за попереднім споживачем житлово-комунальних послуг квартири станом на 02.11.2020 рахується заборгованість в розмірі 8827,06 грн. за водопостачання та 3978,91 грн. за водовідведення. На його поштову адресу надійшов рахунок-повідомлення від 08.12.2020 про борг перед відповідачем в загальному розмірі 12805,97 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи та залучення третьої особи [PERSON] . Розглядаючи заявлене клопотання, виходячи з положень ст.53 ЦПК, суд вважає подане клопотання необґрунтованим, оскільки не вбачається, що рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо нього. З цих підстав клопотання задоволенню не підлягає. Стосовно відкладення розгляду справи суд відзначає, що відповідно до ч.2 ст. 223\~ЦПК\~України,\~суд відкладає\~розгляд справи\~в судовому\~засіданні в\~межах встановленого\~цим Кодексом\~строку з\~таких підстав: 1)\~неявка в\~судове засідання\~учасника справи,\~щодо якого\~відсутні відомості\~про вручення\~йому повідомлення\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Неможливості прибути в судове засідання представником відповідачем належними доказами не доведено. Оскільки поважність причин неявки відповідача судом не встановлена, відповідач мав можливість реалізувати своє процесуальне право на викладення відповідних аргументів у відзиві, інших доказів, окрім наявних у матеріалах справи, протягом часу судового провадження не подав, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків провадження у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 02.11.2020, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І.В. придбав у власність квартиру [ADDRESS] . Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.11.2020. Відповідно до рахунків-повідомлень ЛМКП «Львівводоканал», заборгованість зі сплати комунальних платежів становить 12805,97 грн. (8827,06 грн. за водопостачання та 3978,91 грн. за водовідведення). Відповідно до\~п.\~10\~Договору купівлі-продажу, продавець зобов`язується звільнити квартиру та провести повну оплату комунальних послуг до 23.11.2020. Отже, Договір не містить застережень про переведення боргу попереднього власника, як і не містить згоди кредитора на таку заміну. Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Частиною 1 статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання. Згідно з частиною 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Власність, відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, зобов`язує. За статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майно, тому, за відсутності відповідної умови в договорі про відчуження нерухомого майна, вимоги до нового власника про стягнення заборгованості за отриманими комунальними послугами попереднього власника є безпідставними. Наведені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 (провадження № 61-3604св20), у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 522/19127/18 (провадження № 61 - 20547св19), у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 201/11406/20 (провадження № 61-18079св21). Судом встановлено та підтверджено вищенаведеними доказами, що позивач не має відношення до суми заборгованості в розмірі 12805,97 грн. за послуги з водопостачання та водовідведення до 02.11.2020, оскільки власником квартири за адресою: [ADDRESS] позивач став 02.11.2020. За таких обставин, необхідно зобов`язати ЛМКП «Львівводоканал» виключити з обліку по особовому рахунку [NUMBER] , за квартирою: [ADDRESS] заборгованість зі сплати комунальних платежів попередніх власників квартири за період до 02.11.2020, а тому позов підлягає до задоволення. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч1 ст. 141 ЦПК України). При поданні позову позивач судовий збір не сплачував, оскільки звільнений від його сплати, на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи наведене, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved