Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 36510,14 грн. та судового збору в розмірі 2684, 00 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що відповідно до Заяви б/н від 24.11.2005 року відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 40 000 гривень. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 21.03.2023 року має заборгованість в розмірі 36 510,14 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 30 313,06 грн., заборгованість за простроченими відсотками 6197, 08 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.05.2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлялись належним чином. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 526, 530, 599 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним . Виходячи з положень статей 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Судом встановлено, що 24.11.2005 року позивач звернувся до ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») з заявою № б/н про отримання банківських послуг, а саме: оформлення кредитної карти. Позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у його заяві. Згідно заяви, позивач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., базова процентна ставка складає 3 відсотки в місяць з розрахунку 360 днів у році, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки; порядок погашення заборгованості відбувається щомісячними платежами в розмірі 7 відсотків від суми витрат, погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення коштів на карту, так і списанням банком коштів з дебетової карти. Відповідачу 24.11.2005 відкрито картку типу Універсальна, терміном дії по листопад 2012 року, яка неодноразово перевидавалась, останій раз зі сроком дії по березень 2023 року. . Кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме: 21.12.2005 встановлено кредитний ліміт 2000 грн., який в подальшому 03.06.2019 було збільшено до 40000 грн. та останній раз 26.12.2022 зменшено до 0. На виконання умов договору позивач надав відповідачеві кредит, що підтверджується випискою за заявою №б/н від 24.11.2005, розрахунком заборгованості та не спростовано відповідачем. У порушення вищевказаних норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 21.03.2023 заборгованість становить 36510,14 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 30313,06 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 6197,08 грн. Суд зазначає, що укладений між сторонами кредитний договір від 24.11.2005 у вигляді заяви позичальника, підписаний сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку відповідачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Приймаючи до уваги, що банком надано суду заяву позичальника від 16.09.2008, яка підписана сторонами та містить погоджені умови, зокрема, щодо розміру процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування позивачем заборгованості по процентам за користування кредитом. З огляду на викладене, враховуючи, що Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, а також процентів відповідно до умов договору, що підтверджується зокрема розрахунком заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а отже позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме у зв`язку з повним задоволенням позову, понесені витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial