Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

14 березня 2023 [PERSON] через адвоката Шевченка О.А. звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова через систему «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з останньої боргу за договором позики від 08.12.2022 в сумі 22 000,00 євро. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується розпискою про отримання коштів та зобов`язання відповідача їх повернути не пізніше 01 березня 2023 року. У добровільному порядку відповідач кошти не повернув, що стало причиною звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 30 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 квітня 2023 року. Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 23 травня 2023 року. 23 травня 2023 року, у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 08 червня 2023 року. Сторони, які повідомлялися судом про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, у судове засідання 08 червня 2023 року не з`явилися, позивач та відповідач про причини неявки суду не повідомили; представник позивача у письмовій заяві позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі в порядку заочного провадження. Відповідач відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не надав. За письмовою згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України). Згідно вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08 грудня 2022 року [PERSON] надала у позику [PERSON] грошові кошти у сумі 22 000,00 євро, про що було складено розписку (а.с. 35). Як убачається зі змісту розписки, відповідач зобов`язався повернути кошти до 01 березня 2023 року, проте, як зазначила позивач, відповідач у встановлений строк кошти не повернув. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з частиною другою статті 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, оскільки відповідач не виконав вимог договору та закону, позов підлягає задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved