Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 30.08.2022 була звільнена з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП України. Відповідач починаючи з моменту звільнення та по даний час відповідних розрахунків, які необхідно провести з працівником при звільненні не провів. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 26526 грн. 07 коп., стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки виплати заборгованості у сумі 51425 грн. 40 коп. Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб. 12.05.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого суми заборгованості по заробітній платі складає 17930,49 грн, згідно довідки підприємства. Заперечують щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Зазначає, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення за період з 31.08.2022 по 28.02.2023 складає 84 робочі дні, що становить 33228,72 грн., середньоденна заробітна плата складає 395,58 грн. Просить зменшити суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 500 грн. з урахуванням співмірності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» у трудових відносинах. 30.08.2022 позивача було звільнено з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП України. Відповідно до Довідки АТ «Сумське НВО Інжиніринг» №16-07/196 від 27.04.2023, на день звільнення працівника [PERSON] сума заборгованості по заробітній платі належної до виплати (після відрахування ПДФО та військового збору) становить 17930 грн. 49 коп. Отже заборгованість у сумі 17930 грн. 49 коп. підлягає стягненню. За змістом статей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що в день звільнення позивача відповідачем не було здійснено позивачу виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день його звільнення, а також позивачу не виплачено його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно розрахунку позивача середньоденна заробітна плата становить 395,58 грн. Відповідно до Наказу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» №82 від 07.10.2022 року встановлено з 10.10.2022 року для всіх працівників АТ «СМНВО-ІНЖИНІРИНГ» неповний триденний робочий тиждень тривалістю 24 години, з робочими днями: понеділок, вівторок, середа. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення даного рішення, тобто з 31.08.2022 року по 28.02.2023 року, становить 84 робочих днів, виходячи з триденного робочого тижня, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 33228 грн. 72 коп. (395,58 х 84 = 33228,72). Суд ураховує і висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, на яку посилається відповідач, щодо можливості зменшення розміру відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України та вважає, що стягнення з відповідача значної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є несправедливим та може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам. Ураховуючи розмір заборгованості із заробітної плати 17930,49 грн., ведення бойових дій на території України у зв`язку з військової агресії російської федерації проти України, у зв`язку з чим відповідача визнано потерпілим у кримінальному провадженні, період затримки розрахунку з позивачкою при звільненні та те, що повний розрахунок з позивачкою не проведено, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначити розмір відповідальності відповідача за невиконання вимог статті 116 КЗпП України при звільненні позивача у сумі 18000 грн. З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по не виплаченій заробітній платі в розмірі 17930 грн. 49 коп., а також середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 18000 грн. 00 коп. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп., та з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: partial