Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів. Свій позов обґрунтовує тим, що 07.11.2022 замовив у ФОП [PERSON] , через переписку Viber, з представником за відповідним номером товар: [PERSON] поршневого двигуна внутрішнього згорання, в комплекті з 2 шт, за ціною 11740 гривень. Придбання товару підтверджується квитанцією про сплату грошових коштів Р24А461208414D48243 від 07.11.2022, загальна вартість товару становила 11740,00 гривень. 11.11.2022 після отримання товару, позивачу стало зрозуміло, що куплений виріб не підходить йому по характеристиках, а саме: формою, габаритами та розмірами певних частин і в зв`язку з цим не може бути використаний ним за призначенням. 12.11.2022 позивач повідомив продавця про те, що деталь йому не підходить і він має намір повернути товар і розірвати договір купівлі-продажу. 18.11.2022 після надання продавцю фотографій, котрі доводили, що запчастини не підходять йому по розмірах та габаритах, продавцю було повернуто товар за реквізитами вказаними продавцем. Разом із запчастинам, до відправлення позивачем додано також заяву про вимогу повернути кошти за повернутий товар. В заяві було вказано причини повернення, його реквізити для повернення коштів та факт того, що товар ним не використовувався, що збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики і повноту комплектації. 24.11.2022 продавець після перевірки товару, забрав його з відділення транспортної компанії «Нова Пошта». Продавець не мав до позивача ніяких претензій, щодо стану та вигляду автозапчастин, цілісності упакування та повноти комплектації повернутого товару. На письмову претензію, направлену позивачем разом з товаром, продавець декілька разів ухилявся від конкретної відповіді. Продавець не називав точної причини затримки в повернені коштів, а з часом взагалі змінив свою риторику на те, що кошти повертати не буде, через те, що товар, який [PERSON] повернув був у неналежному стані, хоча на момент повернення та впродовж місяця після повернення не повідомляв жодних претензій щодо стану повернутого товару. Про стан товару, перед відправкою, можуть також свідчити фотографії, котрі позивач зробив перед відправкою товару продавцю. Після чого звернувся в поліцію, заяву зареєстровано № 2169 від 22.12.2022, працівниками поліції було проведено перевірку та 31.12.2022 було складено довідку з рекомендацією звернутись до суду. Крім того, позивач зазначає, що зазнав значної моральної шкоди, що полягає в душевних хвилюваннях, погіршенні стосунків з оточуючими і як наслідок погіршення його здоров`я, адже він дуже сильно хвилювався через цю стресову ситуацію, спілкування з не доброчесним продавцем відчувались як знущання, приниження його честі та гідності. Також через спір він змушений був звертатись до юристів за оплатною правовою допомогою та до суду, що також негативно позначилось на його майновому стані. Він був вимушений приділяти значну частину свого особистого часу на вирішення даної проблеми, багаторазово звертався до відповідача, як усно, шляхом телефонних розмов, так і письмово. Внаслідок неправомірних дій відповідача погіршився його фізичний стан, почав відчувати головні болі, підвищення тиску, нервове напруження. Спричинену шкоду оцінює в 3000,00 гривень. Крім того, продавцем чіткі терміни повернення грошей не були повідомлені, а ним за акцентовані, просить першим днем затримки в повернені коштів рахувати день, коли продавець забрав товар у відділенні торгової компанії «Нова пошта», а саме: 24.11.2022. Просить суд, стягнути з відповідача неустойку в розмірі 1% від вартості, а саме в розмірі 6457,00 гривень. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на користь позивача: вартість неякісного товару в розмірі 11740,00 гривень; суму моральної шкоди у розмірі 3000,00 гривень; суму неустойки у розмірі 6457,00 гривень та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 15.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні (а.с.23). Відповідач [PERSON] подала до суду 11.04.2023 відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що із позовними вимогами не погоджується, оскільки товар нею був надісланий невживаним та відповідав заявленим вимогам, викладеним у заявці в кількості 2 одиниці. Позивачем на її адресу було повернуто пошкоджено та підмінено одну одиницю товару. Просила за результатами розгляду по суті справи у позові відмовити в повному обсязі. Позивач [PERSON] 19.04.2023 подав до суду відповідь на відзив, який обґрунтовує тим, що заперечення, доводи та вимоги викладені відповідачем у його відзиві на позовну заяву є безпідставними, оскільки у зв`язку з тим, що товар не задовольнив позивача, про що було повідомлено відповідача, останній не повідомив про наявність в нього іншого товару, не повернув кошти сплачені позивачем за товар Вважає, що є всі підстави для стягнення вартості товару, неустойки за прострочення повернення коштів, а також моральної шкоди. Просить суд його позовну заяву задовольнити в повному обсязі, відхиливши доводи відзиву ФОП [PERSON] на позовну заяву. Окрім того, позивач до початку першого судового засідання 19.04.2023 подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, яку мотивував тим, що він намагався зв`язатися з представниками відповідача та вирішити цей спір в позасудовому порядку, проте вони завжди реагують неадекватно, а часом навіть відповідають йому лайкою та погрозами. Враховуючи це, вважає справедливим та доцільним перерахувати суму неустойки вказану ним в позовній заяв, тому просить суд прийняти до розгляду та задовольнити заяву про збільшення розміру позовних вимог. Заявляє про збільшення розміру позовних вимог та з урахуванням цієї заяви просить: стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на користь позивача [PERSON] : вартість неякісного товару в розмірі 11740,00 грн; суму моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн; суму неустойки за кожен день затримки повернення грошей з 24.11.2022 до 19.04.2023 у розмірі 17257,80, а також за період з 20.04.2023 до дня прийняття судом рішення за результатом розгляду цієї справи по суті із розрахунку 1,00% від суми вартості товару за кожен день прострочення сплати коштів. Судові витрати просить покласти на відповідача. Відповідач ФОП [PERSON] 08.05.2023 подала до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що із твердженнями позивача не погоджується, оскільки ним не дотримано вимог ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: повернуто товар, який не може бути обміняно або використано для подальшого продажу. Враховуючи викладене, просить суд врахувати дане заперечення при розгляді справи; оглянути в судовому засіданні вказані запасні частини до автомобіля (шатуни) і їхні упаковки, які надасть її представник [PERSON] , із метою встановлення факту, що вони не підлягають поверненню. Відповідач ФОП\~ [PERSON] \~на виклик\~в судове\~засідання,\~призначене на\~11\~год 30\~хв 15.06.2023,\~не з`явилася,\~хоча належним\~чином була\~повідомлена судом\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~шляхом опублікування\~оголошення на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України,\~надіслання судової\~повістки за\~адресою проживання\~відповідача з\~рекомендованим повідомленням\~про вручення\~поштового відправлення,\~а також\~здійснення телефонограми\~відповідачу (а.с.\~68-74). Про причини неявки до суду, відповідач не повідомила. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення судового засідання від відповідача не надходило. З огляду на ці обставини, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні свій позов (з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог) підтримав у повному обсязі та просив його позов задовольнити. Пояснив, що 07.11.2022 шляхом переписки в Viber у ФОП [PERSON] замовив 2 шатуни поршневого двигуна внутрішнього згорання до автомобіля та перерахував цьому підприємцю за даний товар 11740,00 грн. Отримавши ці шатуни поштою 11.11.2022, позивачу в подальшому стало зрозуміло, що вони не підходять йому по характеристиках. Тому він на наступний день повідомив продавця про ці обставини, вказав, що має намір повернути товар, що він і зробив 18.11.2022, надіславши дані шатуни [PERSON] поштою за реквізитами, вказаними продавцем. Продавець 24.11.2022 після перевірки товару, забрав його з відділення пошти, ніяких претензій щодо стану та вигляду автозапчастин, цілісності упакування та повноти комплектації, не висловлював і кошти в розмірі 11740,00 грн не повертав, причини не вказував. Ці обставини змусили позивача звернутись в органи поліції для відповідного реагування, оскільки він залишився і без грошей, і без товару. Після цього, як він звернувся в правоохоронні органи, лише в кінці грудня 2022 року відповідач почала заявляти, що кошти повертати не буде, оскільки товар був повернутий у неналежному стані, хоч про ці обставини відповідач не заявляла при отриманні товару. З того часу і по теперішній час відповідач ігнорує прохання повернути йому гроші за сплачений товар, вирішити спір добровільно не бажає, що змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх прав як споживача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд доходить такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 1 ст. 4 ЦПК України\~\~\~встановлює кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 07.11.2022 між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено усний договір про придбання шатуна поршневого двигуна внутрішнього згорання, в комплекті з 2 шт за ціною 11740,00 гривень. Відповідно до копії квитанції № Р24А461208414D48243 від 07.11.2022 [PERSON] здійснив переказ власних коштів [PERSON] в сумі 11740,00 гривень (а.с.8). З повідомлення начальника ВПД № 1 (сел.Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від 31.12.2022 за вих. №2169/53/2/01-2022 вбачається, що проводилась перевірка по заяві [PERSON] по факту неповернення йому грошових коштів власником інтернет-магазину [PERSON] . Заяву [PERSON] було зареєстровано 22.12.2022 в журналі Єдиного обліку під № 2169. [PERSON] рекомендують звернутися до суду, оскільки справи даної категорії відносяться до цивільно-правових відносин, які вирішуються тільки в судовому порядку за відповідною заявою (а.с.9). Із заяви про повернення коштів від 18.11.2022, яка адресована ФОП [PERSON] , вбачається, що [PERSON] звертався до відповідача із заявою, в якій зокрема повідомляв про те, що товар, який він купував, йому не підходить по характеристиках тощо. У товарі збережено товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики і повноту комплектації, тому просив [PERSON] повернути йому сплачені ним кошти за відповідними реквізитами (а.с.10). Із роздруківки переписки [PERSON] за допомогою мобільного додатку для спілкування Viber із представником магазину, власником якого є ФОП [PERSON] , вбачається, що позивач у листопаді 2022 року купував 2 шатуни поршневого двигуна внутрішнього згорання за ціною 11740,00 грн, перераховував ці кошти на рахунок ФОП [PERSON] , які остання отримала. В подальшому [PERSON] повідомляв, що товар йому не підходить по характеристиках, що він його не використовував, тому повернув товар за реквізитами, які йому повідомили, очікував повернення сплачених коштів, тощо (а.с.11-16). Суд звертає увагу, що факт купівлі [PERSON] 07.11.2022 вищевказаного товару у ФОП [PERSON] , отримання останньою коштів в розмірі 11740,00 грн, повернення їй товару і неповернення [PERSON] коштів за товар - відповідач ФОП [PERSON] не заперечує у своєму відзиві на позовну заяву, а також в запереченні на відповідь на відзив на позовну заяву. Відповідач також не заявляє про недопустимість, недостовірність чи неналежність доказів, поданих позивачем разом з позовом (а.с. 33-35, 64). Однак відповідач зазначає, що позивачем на її адресу було повернуто пошкоджено та підмінено одну одиницю товару, про що почала стверджувати значно пізніше. При цьому жодних доказів про те, що це було зафіксовано у встановленому порядку раніше, на час повернення їй товару (з 24.11.2022), й що про ці обставини вона зразу чи в нетривалий термін повідомляла позивача, відповідач суду не надала. Вона і не заперечує, що не повернула позивачу ні товар, ні гроші, й на теперішній час. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. 906 ЦК України виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення в його користь з ФОП [PERSON] 11740,00 гривень, які позивач сплатив за товар. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Частиною 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. З наданого позивачем суду розрахунку та заяви про збільшення позовних вимог, яка перевірена судом, вбачається, що позивач пропонує стягнути з відповідача розмір пені за період з 24.11.2022 по 19.04.2023, яка складає 17257,80 грн., і за період з 20.04.2023 по 15.06.2023, яка складає 6691,80 грн, тобто всього - на загальну суму 23949,60 грн (а.с.45-46). Разом з тим, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, вирішуючи питання про розмір неустойки, яка підлягає стягненню, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням встановлених обставин цієї справи, те що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача розмір неустойки в сумі 11740,00 грн. Що стосується вимоги позивача про відшкодування йому моральної шкоди, суд звертає увагу на таке. Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Суд враховує, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. З огляду на те, що по справі не встановлено обставин, з якими закон пов`язує право на відшкодування моральної шкоди, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди. Крім того, враховуючи, що [PERSON] не надав доказів наявності всіх складових, які є підставою для відшкодування йому відповідачем моральної шкоди, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме: стягнення з відповідача в користь позивача: вартості товару в розмірі 11740,00 гривень, суму неустойки у розмірі 11740,00 гривень, а також вирішити питання про судові витрати у справі. В задоволенні решти позовних вимог - необхідно відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову та в зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому судовий збір в сумі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: partial