Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-22 00:00:00

03.05.2023 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що від шлюбу з відповідачем, який за рішенням суду розірвано, має неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. 25 серпня 2021 року Славутським міськрайонним судом було винесено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей в розмірі 2250 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 11.06.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач платить згідно рішення суду визначений розмір аліментів, але наразі цих коштів не вистачає на утримання дітей, оскільки діти дорослішають, потребують більше коштів на придбання одягу, взуття, продуктів харчування. Позивачка на даний час не працює та перебуває на обліку в Центрі зайнятості. Відповідач на даний час проходить службу у Збройних силах України, за станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в частці від свого заробітку (доходу). За таких обставин позивачка звернулась до суду та просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2250 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 11.06.2021 і до досягнення дітьми повноліття, ухваливши рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей у розмірі однієї третини доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 04.05.2023 року у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 30.05.2023 р. 30.05.2023 року розгляд справи було відкладено на 23.06.2023 року у зв`язку із неявкою відповідача до суду. 23.06.2023 року учасники справи до суду не з`явились. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився повторно та про причини неявки не повідомив. Відзиву на позов, письмових заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд ухвалив про заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду справи та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що за рішенням Славутського міськрайонного суду від 14.05.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 3). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , про що свідчать відповідні копії свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 7, 6). За рішенням Славутського міськрайонного суду від 25.08.2021 року з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2250 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 11.06.2021 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 4-5). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 СК України, передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, офіційно працює (проходить службу у ЗСУ) ( а.с.22), отримує стабільний, достатній дохід ( а.с.27) , інших стягнень за виконавчими документами не має, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їхньому рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать їхнього матеріального становища. Позивач в позовній заяві довела свої вимоги щодо можливості зміни способу стягнення аліментів. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved