Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] (в свідоцтві про народження дитині « [PERSON] », [INFO] , батьківських прав у відношенні малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] .. При цьому позивач посилається на те, що з 18 вересня 2014р. він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] .. Під час перебування у шлюбі у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 10.11.2017 р. шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати спільно із матір`ю. Приблизно з початку 2018 року сторони почали помічати, що у дитини можливо наявні особливості у розвитку. Після декількох відвідувань лікарів, дитині був поставлений попередній діагноз: розлад аутистичного спектру, затримка психічно-мовленнєвого розвитку. Починаючи з початку 2018 року дитина все частіше залишалася за місцем мешкання позивача на ніч, а потім на кілька днів поспіль. З того часу, утриманням дитини займається виключно позивач та його батьки. За спільною заявою сторін, 30.05.2019 р. зареєстровану адресу місця проживання дитини було змінено на місце реєстрації позивача, а з 01 серпня 2020 року дитина постійно стала проживати спільно із позивачем та його батьками, за адресою: [ADDRESS] . Крім того, із плином часу зустрічі відповідачки з дитиною стали більш рідкими, і зводились до спільного проведення часу з дитиною лише по неділях (не кожного тижня), і тривали близько 4-5 годин. Згодом, побачення взагалі стихійно припинились, тобто без конкретної причини. В подальшому, дитина почала гостро реагувати на нагадування про відповідачку, та кожен візит до відповідачки закінчувався істерикою у дитини. Крім того, намагання відповідачки поспілкуватися дистанційно, за допомогою відеозв`язку, також закінчувалися дестабілізацією психоемоційного стану дитини. Сторонами було прийнято рішення мінімізувати спілкування відповідачки з донбкою, з метою забезпечення стабільного стану дитини та з точки зору забезпечення її інтересів. З початком повномасштабної збройної агресії стосовно України з боку Російської Федерації, дитина була вимушена тимчасово покинути територію України, та з 02.03.2022 по 01.07.2022 перебувала на території Республіки Молдова, у родичів позивача. За кордоном дитину супроводжувала бабуся - [PERSON] , яка діяла на підставі нотаріально посвідченої згоди позивача на супровід дитини за кордоном. Після повернення дитини до України, відповідачка лише одного разу контактувала з нею під час особистої зустрічі. Контакт тривав близько 5-ти хвилин. Таким чином, на протязі останніх трьох років вихованням дитини займається лише позивач та його батьки. З боку відповідачки не вживається заходів для установлення контакту з дитиною та не вбачається прагнення щодо участі в житті дитини. З урахуванням того, що жодних перешкод в таких діях відповідачці з боку будь-кого не чиниться, можливо дійти висновку що у відповідачки відсутнє бажання на спілкування. Крім того, враховуючи ставлення дитини до відповідачки, на думку позивача, з метою збереження стабільності психоемоційного стану доньки, примушувати відповідачку до спілкування з дитиною недоцільно. Враховуючи що виховання та утримання дитини є процесом безперервним, поступовим та таким, що потребує повної самовіддачі батьків, тим більше, коли як в даній ситуації дитина є такою, що має особливості, відсутність відповідачки у житті дитини можливо розглядати як ухилення від виконання своїх обов`язків. Позивач зазначив, що дитина перебуває на вихованні та повному утриманні його та його батьків, які здатні забезпечити належний рівень життя, лікування та розвитку дитини як зараз, так і в майбутньому, а тому, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. Третя особа: представник Служби у справах дітей Одеської міської ради Адамович Л.А. у судове засідання не з`явилась, повідомлялась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа: представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (в особі органу опіки та піклування), у судове засідання не з`явився, повідомлявся. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, в матеріалах справи наявна заява від 25.04.2023р., про розгляд справи за її відсутності, та нотаріально посвідчена заява [PERSON] , [INFO] , згідно якої вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до [PERSON] , [INFO] , позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, з 18.09.2014р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.11.2017р. шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (цивільна справа №520/10195/17). Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2017р. відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 25.03.2021р. відповідачка уклала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] » (актовий запис №489 Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.03.2021р.). Судом встановлено, що за час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження № 11597, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції від 12.11.2015р..). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. З висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР від 16.05.2023 року за №1231/01-20 вбачається, що відповідно до інформації КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» Одеської міської ради від 18.04.2023 № 01-170, [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку в КНП «ДМП № 6» ОМР з народження. Декларація на медичне обслуговування дитини підписана. Профілактичні щеплення проведені за віком. У 2019 та 2020 роках дитина приходила на прийом у супроводі батька та матері. З 2021 - у супроводі батька, [PERSON] . Рекомендації щодо лікування та профілактики захворювань виконують сумлінно. Дитина знаходиться на диспансерному обліку у невролога, з діагнозом - затримка психомовного розвитку. Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач самостійно, без допомоги відповідачки, виконує батьківські обов`язки, матеріально утримує та виховує дитину, забезпечує їй належні умови для життя та розвитку. Згідно довідки Міжнародної академічної школи - Одеса від 02.03.2023р., [PERSON] відвідує індивідуальні заняття з плавання з 16.12.2022р. по теперішній час. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики Одеського спеціального закладу дошкільної освіти «Ясла-садок» № 193 компенсуючого типу Одеської міської ради Одеської області від 06.03.2023 № 19, [PERSON] , [INFO] , відвідує групу № 2 ОСДНЗ № 193 з 07.09.2020р., з діагнозом ЗНМ III рівня. Дівчинка знає літери, вміє читати по складах, а також писати окремі літери в зошиті. Словниковий запас достатній. На заняттях старається. Навички самообслуговування сформовані. Дитину до садочка приводить і забирає батько. Всі прохання по підготовці до занять, святкових дитячих ранків, виготовлення саморобок обов`язково виконувалися. Матуся за весь період перебування дівчинки у закладі не приходила. Дитина ніколи за маму не згадувала. Мати дівчинки контакту з садочком не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вихователями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Мати дитини - відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з дитиною не спілкується, від виховання доньки самоусунулась, за місцем проживання дитину не відвідує, не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON] , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, станом здоров`я не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, що також підтверджується її особистою заявою, яка посвідчена 10.03.2023р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М., реєстр.№263. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання і розвитку дитини, в тому числі: обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов`язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інші обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, отже ч. 2 ст. 155 СК забезпечує, в першу чергу, інтереси дитини. Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. З висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР від 16.05.2023 року за №1231/01-20 вбачається, що Малиновська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] .. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачці виконувати свій юридичний обов`язок по вихованню дитини та позбавляли її реальної можливості вчиняти відповідні дії. Суд вважає доведеним факт ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, яка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. При таких обставинах, враховуючи визнання відповідачкою позову, суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved