Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] (далі «Позивач») звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] (далі «Відповідач-1»), [PERSON] (далі «Відповідач-2»), [PERSON] (далі «Відповідач-3»), третя особа державний реєстратор приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Федоряка О.С. (далі «Третя особа»), про визнання фраудаторного правочину недійсним (т.1 а.с. 1-8). 15.09.2022 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с. 41-42). 17.05.2023 року рішенням суду позовні вимоги [PERSON] було задоволено (т.2 а.с. 14-26). 22.05.2023 року, тобто у встановлений процесуальним законом 5-ти денний строк, засобами електронного зв`язку представником Позивача адвокатом Судаковим В.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у розмірі 20000,00 гривень (витрати на професійну правничу допомогу). До заяви представником позивача додано копії наступних документів: договору про надання правничої допомоги в цивільній справі від 25.08.2022 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 17.05.2023 року; квитанції до прибуткового касового ордера №267 від 25.08.2022 року (т.2 а.с. 34, 35, 36). 16.06.2023 року до канцелярії суду Відповідачами подано клопотання, у якому останні просили заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат залишити без розгляду. Зазначили, що заяву подано із пропуском терміну, встановленому ч.8 ст.141 ЦПК України. Наголосили, що відповідні витрати не підтвердженні належними та допустимими доказами (т.2 а.с. 52-55). 16.06.2023 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від представника Позивача адвоката Судакова В.В. надійшло заява про проведення засідання за його відсутністю (т.2 а.с. 65-67). 20.06.2023 року представником Відповідачів адвокатом Гапоненко А.П. подано заяву, у якій останній просив здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат без його участі та участі Відповідачів. Висловив клопотання про зменшення заявлених вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу з врахуванням наданих письмових заперечень, а також матеріального становища Відповідачів (т.2 а.с. 70). 20.06.2023 року у судове засідання Позивач та Відповідачі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належними чином (т.2 а.с. 49, 50, 51). 20.06.2023 року Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило (т.2 а.с. 48). Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Таким чином, неприбуття у судове засідання 20.06.2023 року учасників даної справи не перешкоджає розгляду заяви про ухваленню додаткового рішення. Розглядаючи дану заяву, суд ураховує наступні приписи законодавства України. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч.ч.1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У даній справі рішення суду ухвалено 17.05.2023 року. У матеріалах справи міститься заява представника Позивача адвоката Судакова В.В. щодо судових витрат, у якій, поряд із іншим, зазначено, що докази понесених витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, буде надано відповідно до вимог чинного законодавства протягом п`яти днів з моменту винесення рішення (т.1 а.с. 193-194). Заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат подано до суду представником Позивача 22.05.2023 року, тобто у межах строку, встановленому ч.8 ст.141 ЦПК України. Відтак, твердження Відповідачів щодо пропуску представником Позивача відповідного процесуального строку є необґрунтованими та безпідставними. До заяви про ухвалення додаткового рішення представник Позивача додав копії наступних документів: договору про надання правничої допомоги в цивільній справі від 25.08.2022 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 17.05.2023 року; квитанції до прибуткового касового ордера №267 від 25.08.2022 року. Згідно з пунктом 1.2 договору про надання правничої допомоги в цивільній справі від 25.08.2022 року за надану допомогу клієнт виплачує адвокату гонорар у такому розмірі та порядку: 20000,00 гривень за надання правничої допомоги в суді першої інстанції в день підписання цього договору. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №267 від 25.08.2022 року указана сума була виплачена Позивачем адвокату Судакову В.В. у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі суд бере до уваги те, що фактично у ній відбулося два засідання, участь у яких здійснював представник Позивача, а тому вона не потребувала значного часу. Ураховуючи принципи розумності, співмірності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. З Відповідачів на користь Позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 15000,00 гривень, тобто по 5000,00 гривень з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial