Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~25.04.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона з відповідачем в період часу з 03.10.2010 року до вересня 2018 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин їх спільна дитина залишилася проживати разом з нею. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2018 року в цивільній справі № 161/12185/18 з [PERSON] на її користь присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини не покривають половини витрат, які вона здійснює на доньку. Поряд з цим, стягувані аліменти є нижчими половини розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказує, що [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю, часто хворіє та у зв`язку з цим потребує постійного лікування на що нею витрачається близько 5000 грн. щомісячно. Також, вона купує доньці одяг, продукти харчування та необхідну техніку навчального процесу, на що витрачає в середньому близько 3000 грн. на місяць. Зазначає, що єдиним джерелом її доходу є щомісячна соціальна допомога, яку вона отримує на дитину, в розмірі 6900 грн., що позбавляє її можливості в належний спосіб забезпечувати свою доньку. Просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, визначений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області 16.10.2018 року в цивільній справі № 161/12185/18, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., щомісячно, але не менші ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати звернення до суду з даним позовом та до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~12.06.2023 року від представника відповідача надійшов на адресу суду відзив на позовну заяву в якому останній визнає заявлені позовні вимоги щодо присудження стягнення з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у збільшеному розмірі в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно з дати звернення до суду з даним позовом та до досягнення дитиною повноліття. Просить врахувати, що на його утриманні також перебуває непрацездатна матір (а.с. 50-51). До початку судового засідання від позивачки на адресу суду надійшла заява, у якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги зменшує просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 3000 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дати звернення до суду з даним позовом та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 56). Представник відповідача до початку судового засідання також подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності його довірителя (а.с. 57). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03.10.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.09.2018 року в цивільній справі № 161/12183/18 було розірвано (а.с. 10-11). За час шлюбу у сторін даного спору [INFO] народилася спільна дитина донька [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2018 року в цивільній справі № 161/12185/18 з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.08.2018 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-14). Як встановлено судом, малолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом зі своєю матір`ю позивачкою [PERSON] , а відповідач [PERSON] проживає окремо від них. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що розмір аліментів, який на даний час стягується з відповідача на утримання малолітньої доньки є недостатнім для її належного забезпечення. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, на обліку в лікарів не перебуває, інших утриманців не має, розмір його заробітної плати (доходів) суду не відомий. Суд вважає за необхідне зазначити, що сам по собі факт наявності у матері відповідача [PERSON] інвалідності ІІІ групи (а.с. 52), в жодній мірі не свідчить про її перебування на утриманні відповідача, а докази про інше ані останнім, ані його представником в ході розгляду справи не надано. В ході розгляду справи по суті, судом не встановлено обставин, зміни сімейного стану відповідача, або ж погіршення його здоров`я чи матеріального становища, з моменту ухвалення рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2018 року в цивільній справі № 161/12185/18. Судом також встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю, що підтверджується відповідним посвідченням серії [NUMBER] від 23.11.2021 року, у зв`язку з чим остання потребує особливого догляду. Крім того, суд вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам малолітнього сина. Дитина має потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити доньку в повній мірі. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 СК України, передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сума аліментів, яка стягується на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2018 року в цивільній справі № 161/12185/18, є недостатньою для належного забезпечення її потреб, тому заявлені позивачкою [PERSON] вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають до задоволення у повному обсязі, та вважає за необхідне їх розмір збільшити до 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На переконання суду, визначений вище розмір аліментів є достатнім та справедливим. При цьому, суд, у відповідності до вимог ст. 206 ЦПК України, приймає до уваги визнання відповідачем заявлених позовних вимог у зазначеному розмірі. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Виходячи із наведеної вище норми чинного законодавства, суд вважає безпідставними вимоги позивачки [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки у збільшеному розмірі з дати звернення до суду з даним позовом. Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: partial