Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У лютому 2022 року адвокат Бусахін О.С., який діє від імені [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позов мотивований тим, що на підставі виконавчого листа №2/485/339/16 виданого 16.08.2016 Снігурівським районним судом Миколаївської області з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку батька, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2016 і до повноліття дитини. 18.08.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51969620. Впродовж 2019-2020 років позивач працював та сплачував аліменти в межах свого заробітку. На даний час матеріальний стан позивача суттєво погіршився, він не отримує офіційного заробітку, не має розрахункових рахунків в установах банку, транспортні засоби не зареєстровані на його ім`я, відсутнє нерухоме майно. На підставі викладеного, позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/3 частини на 1/5 частину заробітку (доходу), але не більше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Інші процесуальні дії у справі Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022\~введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Далі воєнний стан продовжувався.\~ \~ \~ \~ \~15 березня 2022 року наказом голови Снігурівського районного суду Миколаївської області роботу суду було тимчасово призупинено. Відновлення судочинства в Снігурівському районному суді Миколаївської області відбулось 01.05.2023 (наказ №5-од від 01.05.2023). Ухвалою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 травня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні просив суд задовольнити позов з підстав наведених у ньому. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу розглядати у її відсутності. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , дійсно є дочкою [PERSON] . Вказане підтверджено копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 06.07.2016 року, повторно виданого Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 липня 2016 року, стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) батька, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 липня 2016 року і до повноліття дитини. Консультаційним висновком спеціаліста від 25.05.2022, встановлено діагноз [PERSON] , [INFO] , симптоматична епілепсія з нічними генералізованими нападами, та призначено курс лікування. Довідкою №371 учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду від 01.09.2022, засвідчено, що [PERSON] , [INFO] , має діагноз - Симптоматична епілепсія з нічними генералізованими нападами, та рекомендовано проводити медичний огляд 1 раз на рік. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, станом на 03.02.2022, у період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2021 року інформація про доходи [PERSON] відсутня. Відповідно до відповіді на запит №130247883 від 13.01.2022 до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника фізичної особи, запитувана інформація відсутня в ДРФО. Згідно відповіді на запит №130247901 від 13.01.2022 до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, [PERSON] на обліку в органах ДФС не перебуває. За змістом відповіді на запит №130247912 від 13.01.2022 до Міністерства внутрішніх справ України, відсутні відомості про зареєстровані за боржником транспортні засоби. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів встановлено, що загальна сума заборгованості за весь період стягнення складає 63695,67 грн. Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.02.2022, на нерухоме майно [PERSON] накладено арешт Снігурівським районним відділом державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), однак відомості щодо наявності такого майна у боржника відсутні. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.\~\~ Враховуючи зміст статей\~181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан. Cтаттею 192\~СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем не доведено, що його матеріальний стан змінився, оскільки він є працездатним, має можливість працювати та отримувати заробітну плату, а відтак матеріально забезпечувати свою доньку. Крім того, встановлено, що дитина хворіє та потребує постійного лікування, на що потребують додаткові кошти. Нормами сімейного законодавства України передбачено мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір аліментів на дітей і передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Розмір аліментів визначений рішенням суду відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення доньки, та суперечитиме її інтересам. Враховуючи те, що позивач не надав суду належних доказів зміни його матеріального становища та не довів підстави для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду, то йому в позові слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст.180-183,192 СК України,

Outcome: dismissed