Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

27 квітня 2023 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] . З самого початку його народження біологічний батько не спілкується з ним, не бере жодної участі в його утримання, вихованні, навчанні, не цікавиться його життям, не відвідує. Останній повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач глибоко переконана, що поведінка відповідача в плані виконання ним батьківських обов`язків на краще в подальшому не зміниться, а тому вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно сина. Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено дату підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 30 травня 2023 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні, будучи допитаною в якості свідка, позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах на протязі близько 2-х років. Вони мають спільного сина [PERSON] . Після того, як дитині виповнилось 1,5 роки відповідач виїхав до Російської Федерації та з цього часу з дитиною не спілкується, не відвідує та жодним чином не цікавиться його життям, Участі в його житті та матеріальному утриманні взагалі не приймає. Наразі позивач перебуває в іншому шлюбі. Саме її теперішнього чоловіка [PERSON] сприймає як батька, про біологічного батька йому взагалі нічого не відомо. Відповідач був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, як за останнім відомим місцем проживання в Україні, так і шляхом розміщення відповідних оголошень на веб-сайті судової влади, однак не з`явилась, а ні в підготовче, а ні в судове засідання. Від його імені до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та відсутність у нього заперечень проти його позбавлення батьківських прав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. У вирішені спірного питання поклалась на розсуд суду. Дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного. Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно довідки про склад сім`ї за №02-25/2164 від 19 грудня 2022 року та актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від 24 жовтня 2022 року та 19 грудня 2022 року, виданих Шишацькою селищною радою Явтушенко Людмила Анатоліївна проживає разом з чоловіком [PERSON] та двома дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-15). Неповнолітній [PERSON] , 2007 року народження є дитиною-інвалідом, що підтверджується довідкою №01-15/132-02, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Шишацької РДА 13 січня 2016 року (а.с.10). З огляду на захворювання неповнолітнього [PERSON] (ранній дитячий аутизм), стан його здоров`я, особливості поведінки та компетенцію, що відображені у спільному висновку «Інклюзивно-ресурсного центру» Миргородського районної ради та відділу освіти Миргородської РДА про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 11 червня 2019 року № 46 (а.с.19-23), суд вважає неможливим та недоцільним з`ясування думки дитини щодо доцільності позбавлення її батька батьківських прав, як це передбачено положенням ст.171 СК України. За дорученням суду орган опіки та піклування виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області здійснив обстеження умов проживання матері та дитини і встановив наступні обставини. Неповнолітній [PERSON] , 2007 року народження, є дитиною-інвалідом, проживає разом з матір`ю [PERSON] , братом [PERSON] та вітчимом [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] , який відповідає всім умовам для проживання та розвитку дитини. Мати [PERSON] не працює, бо здійснює догляд за сином з інвалідністю. За словами матері, батько участь у житті дитини, її вихованні, навчанні та розвитку не бере, не відвідує сина, не цікавиться станом його здоров`я. Батько дитини є громадянином Російської Федерації де наразі й проживає. Згідно довідки-характеристики опорного закладу «Шишацька спеціалізована школа ім. В.І. Вернадського Шишацької селищної ради Полтавської області» від 16.12.2022 № 02-25/2019 [PERSON] навчається у даному закладі з першого класу. Про нього піклуються та приділяють багато уваги мати та вітчим. Дитина завжди оглянута та охайна. Мати та вітчим цікавляться шкільним життям дитини. Батько участі у вихованні сина не приймає, на даний час проживає у Російській Федерації. Статтею 150 СК України визначено коло обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5 ст. 150 СК). Згідно зі ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК). Згідно з п. 2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч.3 ст. 164 СК України). Відповідно до вимог ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно приписів ч.ч.4-5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У своєму висновку, затвердженому рішенням виконавчого комітету Шишацької селищної ради від 01 червня 2023 року № 13/01/06/2023, орган опіки та піклування в питанні доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав поклався на розсуд суду. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Тобто, такий захід може бути застосований лише коли вичерпані інші заходи впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків. Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідач майже з часу народження сина ухиляється від виконання своїх обов`язків по його утриманню та вихованню. Являючись громадянином Російської Федерації та проживаючи у даній країні, відповідач сина не відвідує. Не забезпечує належним чином його природні потреби, взагалі не цікавиться його життям, станом здоров`я, фізичного та духовного розвитку, успіхами і досягненнями, в тому числі в навчанні, не сплачує аліменти. Відповідач не проявляє жодного інтересу до сина, не спілкується з ним навіть в мінімально необхідному обсязі, в зв`язку чим дитина взагалі не сприймає відповідача як батька, а духовно-родинний зв`язок між батьком та дитиною фактично відсутній. З пояснень позивача встановлено, за час збройного конфлікту Російської Федерації та України, незважаючи на бойові дії на території України та часті обстріли її території, відповідач жодним чином не поцікавився життям, здоров`ям та безпекою власної дитини, не запропонував допомогу у переправлені дитини в більш безпечне місце тощо. Тобто поведінка відповідача вказує на те, що приоритетним він вважає забезпечення саме власних природних потреб та влаштування власного життя, фактично свої батьківські права по відношенню до дитини не реалізовує. Крім того, останній у поданій до суду заяві відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношення до сина [PERSON] . Враховуючи викладене, виходячи насамперед із інтересів дитини, суд вважає необхідним застосувати до відповідача такий крайній захід впливу, як позбавлення його батьківських прав, оскільки інші передбачені вимогами СК України заходи не забезпечать зміну ним своєї поведінки та належне виконання батьківських обов`язків. Документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. Враховуючи те, що позивач висловила думку про недоцільність покладення судових витрат на відповідача, суд відносить їх на рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved