Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , Відділу ДРАЦС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа без самостійних вимог: [PERSON] , про визнання батьківства, в якому позивач просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Позов мотивований тим, що позивач познайомився з [PERSON] у 2019 році, між ними виникли почуття та в подальшому вони почали проживати однією сім`єю. У грудні 2019 року позивач випадково дізнався, що [PERSON] перебуває у шлюбі з іншим чоловіком [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] припинив відносини та спільне проживання з [PERSON] . В лютому 2022 року позивач випадково зустрів [PERSON] , яка була разом з дитиною. Позивач зазначає, що дитина зовнішньо була схожа на нього, у зв`язку з чим останній вирішив провести аналіз генетичної ідентифікації на предмет встановлення свого батьківства відносно дитини [PERSON] . Відповідно до висновку Медико-генетичного центру «МАМА ПАПА» від 08.08.2022 встановлено, що вірогідність біологічного батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] складає 99,9999999%. Зазначає, що на момент проведення наведеної генетичної експертизи [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] та на даний час вона проживає з позивачем однією сім`єю. Позивач бажає проживати разом із сином та виховувати його, як батько, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 10.04.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 17.04.2023 на адресу суду від представник позивача - адвоката Зільберта О.Є., на виконання вимог ухвали суду від 10.04.2023, надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою суду від 26.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито у справі загальне позовне провадження, надано відповідачам строк для надання відзиву на позовну заяву. 10.05.2023 від представника Відділу ДРАЦС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник наведеного відповідача зазначив, що Відділ ДРАЦС у м. Вінниці є неналежним відповідачем у даній справі. Вказує на те, що позовна заява не містить жодного обґрунтування підстав звернення з позовом саме до Відділу ДРАЦС у м. Вінниці, відсутнє посилання на будь-який доказ, який би підтверджував участь чи відношення наведеної особи до спірних правовідносин. Також позивач не вказує на підставі яких ухвалених відповідачем рішень, він визначив Відділ ДРАЦС у м. Вінниці порушником своїх прав. За таких обставин представник Відділу ДРАЦС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вважає, що Відділ ДРАЦС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не має відповідати за наведеним позовом та в задоволенні вимог до вказаного відповідача просив відмовити. Ухвалою суду від 16.05.2023 підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Зільберт О.Є. позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, що у ньому наведено. Крім того, вказав, що наявні підстави для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, зазначивши [PERSON] батьком дитини та виключивши з графи «батько» відомості про [PERSON] . Вказував також на наявність підстав для зміни прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » і зміни по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик особи в судове засідання на офіційному веб порталі Судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача Відділу ДРАЦС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява представника в якій вона просила розгляд справи здійснювати за їх відсутності, не заперечила проти вирішення питання на розсуд суду. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Нормами ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Задовольняючи вимогу про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини суд виходив з такого: Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. В ст. 18 Конвенції про права дитини проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов`язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.ст. 141, 150, 153, 155 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Отже, наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися. За змістом ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.08.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), відповідний актовий запис №2421. З даного свідоцтва встановлено, що в графі «мати» зазначена [PERSON] , в графі «батько» зазначений [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2020 у цивільній справі №127/20628/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 19.11.2020 (а.с.42-43). З висновку генотипоскопічного дослідження від 08.08.2022 за №35597, наданого Медико-генетичним центром «МАМА ПАПА», встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , в рамках проведеного дослідження, не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,9999999 % (а.с.59-71). У п.п. 4, 5 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. В силу вимог ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 по справі № 591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial