Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

25.10.2022 позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, у якому просить : зобов`язати перерахувати оплату за постачання теплової енергії в нежитлове приміщення, загальною площею 45,9 кв.м., у будинку [ADDRESS] за грудень 2021 і за січень вересень 2022 року згідно договору постачання теплової енергії №375 від 01.12.2009, укладеного ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» і фізичною особою [PERSON] ; стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що є власником нежитлового приміщення, загальною площею 45,9 кв.м., у будинку [ADDRESS] . Між ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» та фізичною особою [PERSON] ( дочкою позивача) укладено договір постачання теплової енергії №375 від 01.12.2009 до вказаного нежитлового приміщення. На час укладення такого договору діяв Закону України « Про житлово комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875- IV. Відповідно до ч. 2 ст. 32 такого Закону, оплата комунальних послуг у разі наявності засобів обліку, здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Таке нежитлове приміщення обладнане приладами обліку теплової енергії ACTARIS №522587 та ACTARIS №522588. Нежитлове приміщення їй подарувала донька, відтак вона ( позивач) стала правонаступником договірних зобов`язань перед ДМП « Івано-Франківськтеплокомуненерго» відповідно до договору №375 від 01.12.2009. Всього за період з грудня 2021 року по січень вересень 2022 року відповідачем їй нарахована оплата за постачання теплової енергії в нежитлове приміщення на суму 28\~696,72 грн, втому числі ПДВ 4\~218, 65 грн. Відповідно до рахунків фактур за вказаний період, структура оплати за надані послуги теплопостачання до вказаного нежитлового приміщення, не передбачена договором №375 від 01.12.2009. У липні 2022 року, позивач звернулася до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку оплати за надані послуги теплопостачання. В серпні отримала відповідь, де зокрема йдеться, що з грудня 2021 року нарахування за надані послуги проводиться відповідно до Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії», затверджених постановою КМУ №830 від 21.08.2019 та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України №315 від 22.11.2018. Відповідно до такої Методики, якщо опалювальне приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показанням вузлів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії. Підстав для перерахування немає». З такою відповіддю позивач не погоджується. Так, 09.11.2017 прийнята нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №189-VІІІ. У такому, за абзацами 1,2 та 3 Прикінцевих та перехідних положеннях, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами до дати набрання чинності договорами про надання відповідних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі, якщо договорами про надання комунальних послуг, укладених до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Тобто, відповідач повинен був укласти з позивачем новий договір, що не було зроблено і по даний час. 28.10. 2022 ухвалою судді провадження у справі відкрито. 06.12.2022 відповідачем подано відзив, у яку просить у позові відмовити, зазначивши, що нарахування за МЗК здійснюються та розприділяються на усіх мешканців будинку згідно « Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 за №315. Співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла. Відключення від мереж ЦО і ГВП не є підставою для звільнення мешканців від такої участі ( а.с. 38-41). 16.12.2022 позивачем подано відповідь на відзив, де зокрема зазначено, що між позивачем та відповідачем не укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним. При цьому, відповідач не здійснив дії, передбачені ч. 5 ст. 13 Закону №2189- VIII, враховуючи, що позивач не володіє навиками роботи на комп`ютері ( а.с. 60-65). 06.12.2022 - відповідачем подано зустрічну позовну заяву про стягнення заборгованості з позивача [PERSON] за послуги з теплопостачання в сумі 27\~762, 20 грн. ( а.с. 46-49). 10.01.2023 ухвалою суду прийнято зустрічний позов. 10.01.2023 ухвалою суду залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що ДМП « Івано-Франківськтеплокомуненерго» надає послуги теплопостачання для нежитлового приміщення по [ADDRESS] , власником та споживачем, якого є [PERSON] . Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 « Про затвердження Правил надання послуги з теплопостачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» на офіційному веб-сайті підприємства було оприлюднено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.12.2021. Звертають увагу, що перехідний період від моменту введення в дію ( 01.05.2019) Закону України « Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 до моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг, пунктом 3 розділу VІ Прикінцеві та перехідні положення» Закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладених за правилами, визначеними цим Законом. Вважають, що між сторонами існують фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, згідно ст.. 7-9, 21 Закону від 09.11.2017, набули відповідно права та обов`язки споживача та виконавця. У період з 01.03.2020 по 01.11.2022 ДМП « Івано-Франківськтеплокомуненерго» надало послуги з теплопостачання до вказаного нежитлового приміщення на суму 27\~762,20 грн., а невиконання зобов`язання споживачем цих послуг, призвело до утворення ним заборгованості у вказаному розмірі перед підприємством. 31.01.2023 позивачем- відповідачем подано відзив на зустрічний позов, у зустрічному позові просила відмовити. В обґрунтування, зокрема зазначено, що згідно звіту теплової енергії на 30.12.2022 та від 30.01.2023 за адресою : [ADDRESS] , що оформлений позивачем, з березня 2022 теплова енергія не подається. Рахунки фактури, надані ДМП « Івано-Франківськтеплокомуненерго» не відповідають вимогам ст. 8 Закону України від 22.06.2017 №2110 VIII Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Позивач не взяв до уваги, що нежитлове приміщення виокремлено і позивач не користується місцями загального користування і допоміжними приміщеннями. Відповідно вона не повинна сплачувати за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення. ( а.с. 94-100). 08.02.2023 відповідачем-позивачем подано відповідь на відзив щодо зустрічного позову. Зокрема, зазначено, що до березня 2020 договірні зобов`язання сторонами Договору виконанні у повному обсязі, будь яких претензій до споживача за цей період виробник немає. 27.09.2022 на адресу підприємства від [PERSON] надійшла скарга вх.. №1996/17 про те щоб їй видали технічні умови на відключення від мереж центрального опалення вказаного приміщення. Була надана відповідь, де роз`яснено порядок та вимоги щодо отримання таких технічних умов. Однак, жодних документів на підтвердження права власності позивача- відповідача на вказане приміщення, підприємству не надано, вимог щодо встановленої чинним законодавством процедури його відключення від мереж центрального опалення не виконано. У зв`язку з цим відсутні підстави для припинення нарахування за послуги теплопостачання даного приміщення. Лише з первинної позовної заяви підприємство довідалось про зміну власника вказаного приміщення. Разом з тим, саме споживач зобов`язаний повідомити зміну свого найменування та інших даних. Твердження позивача-відповідача про незазначення відповідачем-позивачем інформації щодо управителя будинку, жодним не відноситься до його зобов`язань ( а.с.116-121). 08.02.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 22.02.2023. 22.02.2023 позивачем відповідачем подано заперечення на зустрічну позовну заяву ( а.с.166-172). 06.04.2023 відповідачем позивачем подано письмові пояснення, де зокрема зазначено, що споживачу проведено нарахування обсягу теплової енергії, витраченого на загальнобудинкові потреби опалення будинку та донараховано кількість тепла до мінімальної частки ( а.с. 213-217). Позивач відповідач [PERSON] та її представник адвокат Олейняш М.І. у вступному слові позовні вимоги підтримали з мотивів, що викладені у письмових заявах по суті. Зустрічний позов не визнали з тих же мотивів. Первісний позов просили задоволити, у зустрічному відмовити. Представники відповідача-позивача у первісному позову просили відмовити з мотивів, що викладені письмово, зустрічний просили -задоволити. Вислухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( індексний номер витягу : 205405774, від 26.03.2020, що сформований приватним нотаріусом Андріяшко Ю.І. Івано-Франківського нотаріального округу) власником крамниці промтоварів, загальною площею 45,9 кв.м., що по [ADDRESS] з 26.03.2020 є [PERSON] на підставі договору дарування ( а.с. 12). 27.07.2022 Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» адресувало [PERSON] відповідь на її звернення вх.. №1424/16 від 25.07.2022, про те, що між ФО [PERSON] та підприємством укладено договір про постачання теплової енергії №375 від 01.12.2009 на приміщення крамниці, що за адресою : [ADDRESS] . Дане нежитлове приміщення обладнане обліками теплової енергії ACTARIS №522587 та ACTARIS №522588 і задіяне до загальнобудинкової системи централізованого опалення. З грудня 2021 нарахування за надані послуги проводяться відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії», затверджених постановою КМУ №830 від 21.08.2019 та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України №315 від 22.11.2018. Відповідно до такої Методики, якщо опалювальне приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показанням вузлів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії. Підстав для перерахування немає. Також просили надати документи, що підтверджують право власності ( а.с. 22). Так, 01.12.2009 між ДМП ««Івано-Франківськтеплокомуненерго» ( виробник) та [PERSON] ( споживач) було укладено договір №375 про постачання теплової енергії за додатком до договору приміщення на [ADDRESS] , навантаження 0,003 Гкал/год ( а.с. 107). Договір діє до 01.10.2010 і вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну його дії не буде заявлено про відмову або його перегляд. Сторони зобов`язали повідомляти про всі зміни реквізитів ( п. 9),( а.с. 104-106). 01.12.2021 між сторонами було укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії у відповідності до редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022 ( а.с. 53-54). Так, згідно з рахунків-фактур ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» за період з лютого 2022 року по травень 2022 року, споживачем послуг за адресою [ADDRESS] вказана фізична особа [PERSON] на підставі угоди №375.0 за послуги опалення по обліку (гкал), функціонування системи опалення ( Г кал), дог. навантаження ( кал/год), плата за абонентське обслуговування ( а.с. 13-16), з травня 2022 року має місце лише договірне навантаження та плата за абонентське обслуговування( а.с.17-21). Згідно з розрахунком заборгованості оплати за теплоенергію №375.0 перед ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» за період з березня 2020 по жовтень 2022 року становить 27\~762 грн. ( а.с. 50-51). Так, рішенням Івано-Франківської міської ради від 09.09.2022 за №155-29 надано дозвіл на від`єднання від мереж централізованого опалення нежитлових приміщень, розміщених у багатоквартирних будинках, будівлях та влаштування у них систем індивідуального теплопостачання відповідно до затвердженого списку, серед яких під №12 зазначено нежитлове приміщення ( крамниця промтоварів)- [ADDRESS] заявник [PERSON] ( а.с. 73). Також вирішено, що ДМП « Івано-Франківськтеплокомуненерго» повинно видати технічні умови для виготовлення відповідної проектної документації відокремлення ( відключення) нежитлових приміщень від централізованого опалення, які встановлюються відповідно до державних будівельних норм ( а.с. 72- 73). 19.09.2022 [PERSON] звернулася до директора ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» із заявою, у якій просить видати технічні умови на відключення від системи централізованого теплопостачання до нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] згідно рішення №155-29, п. 12 та скаргою від 27.09.2022 ( а.с. 115, 122). 05.10.2022 на такі звернення надано відповідь про необхідність внести зміни у діючий договір на постачання теплової енергії, надати відповідні документи про зміну власника, оплатити наявну заборгованість станом на 01.09.2022 або укласти реструктуризацію ( а.с. 123). Згідно з інформацією ДМП « Івано-Франківськтеплокомуненерго» за вх.. №1105 від 03.03.2023 (а.с.179-180), будинок, що за адресою : [ADDRESS] підключений до мереж централізованого опалення та підприємством надаються послуги з теплопостачання споживачам даного об`єкта. Всього у будинку знаходиться 28 житлових та 2 нежитлових приміщення, з яких на даний момент, у встановленому законом порядку від центрального опалення відключено -7. За період з 01.03.2020 по 01.12.2021 нарахування за послуги теплопостачання проведено відповідно до правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 №630, послуги надаються споживачеві згідно із договором , що оформляється на основі типового договору. Споживання теплової енергії житловим будинком за адресою [ADDRESS] облікова комерційним лічильником Pollustat №74560105 ( а.с. 205) 21.07.2022 [PERSON] надіслано заяву про розірвання договору про постачання теплової енергії №375 від 01.12.2009 до « Івано-Франківськтеплокомуненерго» ( отримано 25.07.2022 вх. №1424/16) з тих підстав, що їй належить приміщення. Таке є зачиненим, сплачувати нарахування не взмозі ( а.с. 187). 28.03.2023 на заяву [PERSON] , ДМП « Івано-Франківськтеплокомуненерго» щодо кількості спожитого тепла приміщення вказаної крамниці за період грудень 2021 по лютий 2023 року за приладами ACTARIS №522587 та ACTARIS №522588, разом становить 4,69276 Гкал.( а.с. 205-206). Сторонами не оспорюється, що дане приміщення в березні 2022 фактично відключено від мереж централізованого опалення, однак [PERSON] не здійснено всіх дій по відключення такого у встановленому законом порядку. Згідно з відповіддю КП « УК « Комфортний Дім» від 01.03.2023, що надана адвокату Олейняш М., інформації про приміщення з автономним опаленням до будинку [ADDRESS] відсутня, як і відомості про приміщення №3 ( а.с. 200). Разом з тим, [PERSON] не погоджується із застосуванням ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.12.2018 №315, так як приміщення є виокремленим, зачиненим (жодна діяльність не здійснюється), теплопостачання до такого не надходить. Правовідносини між позивачем та споживачем в сфері виробництва, транспортування та\~постачання теплової енергії регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Господарським кодексом України,\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими\~Постановою Кабінету Міністрів України, від 21.08.2019 № 830, Положенням про\~Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунальні господарства України від 22.11.2018 №315\~про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України. Згідно із частиною 7\~статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі -\~Закон) до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої\~статті 13 цього Закону. Частиною 5\~статті 13 Закону\~встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» на офіційному сайті розміщені індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцем комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. Відповідно до\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається через те, що вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин. Крім того ч. 6\~ст. 633 ЦКУ\~передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору є нікчемними. Розділом VI Методики розподілу визначені вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії в опалюваному приміщенні та встановлено, що для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку і квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями вузлів розподільного обліку теплової енергії / приладів-розподілювачів теплової енергії / вузлів розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії. Пунктом 5 Договору зазначено, що виконавець (позивач) зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами\~Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідно пункту 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої\~наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315. Згідно з пунктом 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 34 Договору вказано споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до пункту 38 Договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору. Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період 01.03.2020 - 01.11.2022 на загальну суму 27\~762,20 грн., з початковим боргом в суму 1\~583 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості оплати теплової енергії за угодою № 375( а.с. 50). У визначений нормативними актами строк співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та безпосередньо [PERSON] ,, як власником приміщення у цьому будинку, не прийнято рішення про вибір моделі договірних відносин з надавачем послуг з постачання теплової енергії. Таким чином, з урахуванням системного аналізу вище наведених норм чинного законодавства і матеріалів справи,\~типовий індивідуальний договір від 01.12.2021 між сторонами є укладеним через відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування позивачем відповідно до вимог\~Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання. В свою чергу договір № 375 від 01.12.2009 про постачання теплової енергії у гарячій воді вважається розірваним. Разом з тим, силу положень ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка не вимагає від споживача вчинення будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір. Адже, як вже зазначено відповідно до вимог цього\~Закону\~такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Оскільки приміщення, власником якого є [PERSON] , є частиною житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно,\~співвласники якого не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, відтак, типовий індивідуальний договір від 01.12.2021 є укладеним в силу вимог Закону. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалювальне приміщення. Відповідно до визначення, передбаченого Методикою, опалюване приміщення\~це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Частиною 1 статті 7 Закону України\~Про житлово-комунальні послуги\~визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Питання відключення від систем централізованого опалення регулюється як Правилами користування тепловою енергією, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007, так\~і Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлового господарства України №4 від 22.11.2005 (цей Порядок був чинний на момент укладення первісного договору на постачання теплової енергії з відповідачем №402160 від 01.10.2007). Так, відповідно до абзацу 6 пункту 40 Правил користування тепловою енергією, споживач теплової енергії зобов`язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії. Відповідно до пункту 2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання припинення споживання теплової енергії повинно бути виконано з дозволу компетентного органу та в порядку, визначеному законодавством: з дозволу постійно діючої міжвідомчої комісії, яка і створена органом місцевого самоврядування, за умови отримання технічних умов, роботи по відключенню повинні проводитись монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача квартири. Роботи з відключення виконуються у міжопалювальний період. Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений\~наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019. При цьому це єдиний нормативний акт, який регламентує законне від`єднання споживачів від централізованих мереж теплопостачання. Враховуючи знаходження належного відповідачу приміщення в багатоквартирному будинку, відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення, вказане приміщення вважається є опалювальними. Відповідно до п. 3 ч.2 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії / прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення / опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії / приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів. Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії / вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства,\~але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті. Відтак, позивачем було правомірно здійснено нарахування обсягів спожитої теплової енергії відповідачу за спірний період на об`єкт відповідача приміщення, що по [ADDRESS] з урахуванням розділу IV Методики ( а.с. 205-206). Разом з тим, той факт, що у рахунках фактурах, що сформовані ДМП « Івано-Франківськтеплокомуненерго» на приміщенням по [ADDRESS] , зазначено попереднього власника приміщення [PERSON] та договір №375, не може бути спростуванням факту не надання послуг, враховуючи, що саме споживач повинен інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла чи фактичну кількість осіб, що постійно проживають у житлі споживача; Вимогами ст.ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що у позові [PERSON] слід відмовити через недоведеність, а зустрічний позов ДМП « Івано-Франківськтеплокомуненерго» слід задоволити, стягнувши з [PERSON] заборгованість у сумі 27\~762, 20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як зустрічний позов задоволено з [PERSON] підлягає стягненню сплачений ДМП « Івано-Франківськтеплокомуненерго» судовий збір у розмірі 2\~481 грн.

Outcome: approved