Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

Позивач - Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області, звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Дубовецької сільської рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області суму заподіяної ним майнової шкоди в розмірі 12070 (дванадцять тисяч сімдесят) грн. В обґрунтування позову зазначено, що працівниками Івано-Франківського рибоохоронного патруля виявлено факт незаконного вилову 4 екземплярів водних біоресурсів (риби) з річки Гнила Липа, що на території села Тустань Івано-Франківського р-ну Івано-Франківської обл., про що складено протокол про адміністративне правопорушення №00365/12 від 01.04.2022 та Акт №00365/12 виявлення та вилучення водних живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, плавучих і транспортних засобів. Встановлено, 01.04.22 о 17 год. 00 хв. на річці Гнила Липа у с. Тустань був виявлений [PERSON] , який здійснював лов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову кустарного виробництва, виготовленого з сіткоснастевого матеріалу крошнею «паук». При цьому виловив 4 екземпляри риби (короп (сазан) 1 екз., сом європейський 1 екз., головень 1 екз., білизна 1 екз.) загальною вагою 2,5 кг. Зазначені види риб є цінними видами водних біоресурсів, та відповідно до Постанови КМУ від 21.11.2011 №1209 (Із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №1039 від 06.10.21) Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів компенсація становить 12\~070 грн. У зв`язку з чим порушено п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, відповідальність за що настає відповідно до ч. 4 ст. 85 КУпАП. Таким чином, відповідач, вчинивши незаконний вилов водних біоресурсів, наніс шкоду рибному господарству України на суму 12\~070 грн. [PERSON] ознайомлений із відомостями, які були внесені до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.04.22, про що власноруч поставив підпис. Зокрема, у пункті 5 протоколу зазначено, що незаконним виловом рибному господарству нанесені збитки на суму 12\~070 грн. Однак відповідач добровільно збитки не відшкодував. Просить суд стягнути з відповідача 12\~070 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної рибному господарству України та покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору.\~ Ухвалою суду від 22.12.2022 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с.27). Ухвалою суду від 20.04.23 року підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду по суті (а.с.69). В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача\~ надала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача, вимоги позову підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с. 82). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дубовецької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області сільський голова П. Андрусяк на адресу суду скерував заяву, в якій вказав про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечують (а.с.31). Представник відповідача адвокат Шевчук-Філімон Н.М. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача, позов не визнають, просять відмовити у його задоволенні (а. с.76). На підставі викладеного, в суду наявні підстави для ухвалення заочного рішення по справі, на підставі ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області (Івано-Франківський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агенства меліорації та рибного господарства як відокремлений строктурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Управління поширюється на Івано-Франківську область, територію та акваторію водного об`єкта в межах районів діяльності, визначених Держоибагенством. Основним завданням Управління є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Преамбулою до Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об`єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. Як встановлено в судовому засіданні, що 01.04.22 року о 12 год. 17 год. 10 хв. [PERSON] на р. Гнила Липа здійснював лов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову кустарного виробництва, виготовленого з сіткоснастевого матеріалу крошнею «паук». При цьому виловив 4 екземпляри риби (короп (сазан) 1 екз., сом європейський 1 екз., головень 1 екз., білизна 1 екз.) загальною вагою 2,5 кг. Своїми діями [PERSON] порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» і несе відповідальність відповідно до ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки вилов риби склав 4 екземпляри риби (короп (сазан) 1 екз., сом європейський 1 екз., головень 1 екз., білизна 1 екз.) загальною вагою 2,5 кг., він завдав збитків рибному господарству України на суму 12 070 грн. Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області (справа ЄУН 341/394/22) від 24 травня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 10). Постанова набрала законної сили не змінена та не скасована. Згідно довідки виданої Івано-Франківським рибоохоронним патрулем про розмір заподіяної шкоди внаслідок незаконного вилову риби [PERSON] заподіяно майнову шкоду Дубовецькій громаді на суму 12\~070 грн. (а.с.17). Відповідно до статті 59 цього Закону спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, мисливського господарства та полювання, рибного господарства та їх територіальні органи у встановленому законом порядку мають право пред`являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу. Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» від 8 липня 2011 року № 3677-VI, посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Статтею 324 ЦК України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Преамбулою до Закону України «Про тваринний світ», встановлено, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об`єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей. Відповідно до статті 5 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. Згідно вимог частини 1 статті 56 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. Відповідно статті 59 Закону України «Про тваринний світ», статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства у встановленому законом порядку має право пред`являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу (водних біоресурсів). Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до положень частини 1 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Таким чином, Галицький районний суд Івано-Франківської області постановою від 24 травня 2022 року у справі ЄУН 341/394/22 встановив, що внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів, відповідачем було нанесено шкоду рибному господарству України. Згідно частини 5 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, вина [PERSON] є доведеною, проте питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України судом не вирішено. Відповідно до статті 40 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За приписами статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 63 Закону України «Про тваринний світ» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зокрема, в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, підлягає компенсації в повному обсязі. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 6.2, 6.3 Правил любительського і спортивного рибальства шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209. Застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Згідно статті 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. У Законі України «Про тваринний світ» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що: об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі (абзац другий частини першої статті 3) Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу (абзац п`ятий частини другої статті 10 ЗУ «Про тваринний світ»). Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища (абзац четвертий частини другої статті 63 ЗУ «Про тваринний світ»). Тлумачення вказаних норм свідчить, що для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні. Дослідивши та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів того, що внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів, відповідачем було заподіяно шкоду рибному господарству України в розмірі 12 070 грн, яку у добровільному порядку останній не відшкодував, у зв`язку із чим вона підлягає стягненню в судовому порядку. Щодо стягнення завданої шкоди на користь ради, то відповідно за\~ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"\~для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок в т. ч. частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок теж частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Положення про місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища затверджуються відповідно місцевими радами, а Державного фонду охорони навколишнього природного середовища - Кабінетом Міністрів України. В подальшому з поступлених коштів відбувається перерозподіл за затвердженими положеннями з врахуванням вимог п. 4 ч. 1\~ст. 69-1 Бюджетного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений останнім під час звернення до суду із позовом.

Outcome: approved