Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

У грудні 2022 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики від 07.12.2021 у розмірі 160 000,00 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що між ним та відповідачем, 07.12.2021, було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулінічем С.А. та за яким [PERSON] отримала 160 000,00 грн. з зобов`язанням повернути суму в строк до 07.12.2022. З огляду на те, що борг, в строк встановлений договором, повернуто не було, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Відповідачем відзиву не надано. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.02.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощено позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, у якій зазначено про розгляд справи за його відсутністю та про підтримання заявлених позовних вимог. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, у якій також зазначено прохання про постановлення рішення, у справі, на розсуд суду. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 23.11.2021. Згідно копії договору позики від 07.12.2021 укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулінічем С.А., [PERSON] отримала від [PERSON] , у борг, суму в розмірі 160 000,00 грн., яка, відповідно до договору, була передана при його підписанні, та зобов`язалася її повернути в строк до 07.12.2022. В силу ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що в разі якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 611 ЦК України передбачено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і сплата неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання-ч.1 ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положенням статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що матеріали справи підтверджують наявність між сторонами боргових зобов`язань та виходячи з відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо існування правовідносин і не виконання умов договору про повернення отриманої у борг суми, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

Outcome: approved