Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з їх батьком [PERSON] ; припинити стягнення з позивача на користь відповідача на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.09.2014 до досягнення старшою дитиною повноліття, що стягуються на підставі рішення Конотопського міськрайонного суду від 29.09.2014 по справі №577/4561/14-ц, провадження №2/577/1258/14. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] народження, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.03.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період часу з 2004 по 22.09.2014 перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від сумісного життя мають трьох синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.09.2014 шлюб між сторонами розірвано. 29 вересня 2014 року рішенням суду з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.09.2014 до досягнення старшою дитиною повноліття. Близько 7 років назад, у 2016 році мати залишила дітей та виїхала за кордон до Польщі, де влаштовувала своє особисте життя з іншим чоловіком. До України приїздить рідко, дітьми не цікавиться, по телефону ініціатив у спілкуванні з дітьми не проявляє, матеріальної допомоги не надає, участі у їх вихованні не приймає. Діти проживають разом з позивачем - [PERSON] в [ADDRESS] . Факт того, що вихованням дітей займається виключно батько, підтверджується характеристиками з навчальних закладів. [PERSON] на даний час являється студентом ВСП «Конотопського індустріально-педагогічного фахового коледжу Сум ДУ». З першого дня навчання в закладі успіхами [PERSON] завжди цікавилися бабуся та батько. Мати не телефонувала і не реагувала на телефонні дзвінки зі сторони класного керівника. [PERSON] є учнем 8 класу Дубов`язівського ліцею. Проживає разом з батьком, бабусею та двома братами. Мати, [PERSON] , з сім`єю не проживає і не приймає участі у навчанні та вихованні дитини. Батько підтримує контакт з класним керівником, цікавиться відвідуванням сина школи. [PERSON] учень 6 класу Дубов`язівського ліцею, його вихованням займається вихованням дитини. Батько дітей, [PERSON] , з лютого 2017 року працює в ПП «Транс\-фер» на посаді водія автотранспортних засобів (експедитор) та позитивно характеризується за місцем роботи. Мати дітей є працездатною особою та має змогу надавати матеріальну допомогу дітям і повинна брати участь у їх утриманні. Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позові. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою, повторно в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи належним чином повідомлена. Представник Дубов`язівської селищної ради в особі Органу опіки та піклування Гамак Л.В. проти позовних вимог не заперечувала, підтримала висновок органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дубов`язівької селищної ради №32 від 15.02.2023. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 квітня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання на 21.04.2023. 21 квітня 2023 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 01.06.2023. За клопотання представника третьої особи, 01 червня 2023 року розгляд справи відкладено на 14.06.2023. 14 червня 2023 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із занесенням до журналу судового засідання. IV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з рішення Конотопського міськрайонного суду від 22.09.2014 сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2004 року. Шлюб розірвано 22.09.2014. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.8). Відповідно до свідоцтв про народження, [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народився [INFO] . Батьком кожного з дітей є [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.11- 13). Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 29.09.2014 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.09.2014 до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.9-10) З витягів з реєстру Дубов`язівської територіальної громади про реєстрацію місця проживання, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-16). Відповідно до довідок ПП «ТРАНС-КОР» від 03.02.2023 [PERSON] працює на ПП «ТРАНС-КОР» з 28.02.2017 по теперішній час та в період з 01.01.2022 по 31.12.2022 нарахована заробітна плата в сумі 173056,79 грн., за січень 2023 року - 28302,06 грн. (а.с.17-19). Згідно виробничої характеристики ПП «ТРАНС-КОР» від 14.02.2023 [PERSON] , мешканець [ADDRESS] , працює на ПП «ТРАНС-КОР» з лютого 2017 року на посаді водія автотранспортних засобі (експедитор). За період роботи показав себе позитивно, як гарний робітник. Спокійний та врівноважений. Добре знаходить спільну мову з колегами. Жодної догани та покарань не мав. В колективі користується повагою та авторитетом (а.с.20). Відповідно до довідки ВСП «Конотопського індустріально-педагогічного фахового коледжу Сум ДУ» №01-16/53 від 07.02.2023 [PERSON] навчається з 01.09.2020 на ІІІ курсі 332 групи денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Конотопський індустріально-педагогічний фаховий коледж Сумського державного університету» (навчальний заклад фахової передвищої освіти). Навчається на бюджетній основі. Термін закінчення - 30.06.2024 (а.с.21). Згідно характеристики ВСП «Конотопського індустріально-педагогічного фахового коледжу Сум ДУ» [PERSON] , 2005 року народження, позитивно характеризується за місцем навчання. З першого дня навчання в закладі успіхами [PERSON] завжди цікавилися бабуся та батько. Мати не телефонувала і не реагувала на телефонні дзвінки зі сторони класного керівника. На початку військових дій [PERSON] виїхав за кордон, отримав статус біженця. Освіту в Україні продовжує дистанційно (а.с.22). Відповідно до довідки Дубов`язівського ліцею №26 від 07.02.2023 [PERSON] , [INFO] , є учнем 8 класу Дубов`язівського ліцею. Мати, [PERSON] участі у навчанні та вихованні дитини не бере (а.с.23). Як вбачається зхарактеристики Дубов`язівського ліцею №01-32 23 від 07.02.2023 [PERSON] , [INFO] , позитивно характеризується за місцем навчання. Проживає з батьком, бабусею та двома братами. Мати, [PERSON] з сім`єю не проживає і не приймає участі у навчанні і вихованні дитини. Батько підтримує контакт з класним керівником, цікавиться відвідуванням сина школи (а.с.24). Відповідно додовідки Дубов`язівського ліцею №25 від 07.02.2023 [PERSON] , [INFO] , є учнем 6 класу Дубов`язівського ліцею. Мати [PERSON] участі у вихованні та навчанні дитини не бере (а.с.25). Як вбачається зхарактеристики Дубов`язівського ліцею №01-32 23 від 07.02.2023 [PERSON] , [INFO] , живе та виховується в неповній сім`ї. Батько займається вихованням дитини. Мати, [PERSON] не приділяє належну увагу вихованню сина (а.с.26). Відповідно до довідки Дубов`язівської селищної ради від 13.02.2023 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] (а.с.27). З акту обстеження умов проживання затвердженого начальником органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дубов`язівської селищної ради від 16.02.2023, вбачається, що [PERSON] створив належні для дітей умови проживання, виховання та розвитку синів (а.с.28). Згідно висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дубов`язівської селищної ради №32 від 15.02.2023 доцільно визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що відповідатиме інтересам дітей (а.с.29-30). Свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір`ю позивач і бабусею його трьох неповнолітніх дітей. Відповідач з 2016 року проживає у Польщі, де створила іншу сім`ю. З дітьми інколи спілкується по телефону, діти проживають разом з батьком в [ADDRESS] . Мати матеріальну допомогу на дітей належним чином не надає. За чотири місяці перерахувала 4500 грн. на всіх трьох дітей. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні висловив думку про те, що бажає проживати виключно з батьком [PERSON] V. Норми права. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З матеріалів справи убачається про існування між колишнім подружжям особистого конфлікту, проте не вбачається конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати (ч.1 ст. 273 СК України). Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.2 ст. 273 СК України). Згідно із правозастосовними орієнтирами викладеними у п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. VI. Оцінка суду. Вислухавши сторони та третю особу, допитавши свідка, суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для частково задоволення позовних Зокрема, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , який має повних 14 років, та [PERSON] , [INFO] , який має повних 17 років. При цьому суд керується вимогами ч.3 ст. 161 СК України згідно якої, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. При визначенні місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , суд враховує висновок органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дубов`язівської селищної ради, доброзичливе відношення позивача до дитини, думку дитини в судовому засіданні, яка бажає проживати з батьком, та місце проживання неповнолітньої дитини тривалий час, з 2016 року саме з батьком. Суд враховує те, що житло в [ADDRESS] є звичним для дитини середовищем. Отже, суд вважає, що місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , слід визначити з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що буде виключно в інтересах дитини. Враховуючи, що всі неповнолітні діти проживають з батьком, що доведено в судовому засіданні, слід припинити стягнення аліментів на користь матері на підставі рішення Конотопського міськрайонного суду від 29.09.2014 по справі №577/4561/14-ц, провадження №2/577/1258/14. Стягнення аліментів припинити з часу набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що [PERSON] являється матір`ю трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , і має обов`язок по їх утриманню. Діти проживають разом з батьком - [PERSON] , та перебувають на його утриманні, тому останній має право на отримання аліментів на утримання дітей від відповідача. Суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей саме в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06 березня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. В іншій частині позовні вимоги є недоведеними.

Outcome: partial