Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Подільського районного суду міста Києва із позовною заявою до АТ «СК «АРКС» про визнання недійсним договору страхування та стягнення коштів. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08.05.2023 позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про визнання недійсним договору страхування та стягнення коштів - залишено без задоволення. 29.05.2023 до суду надійшла заява представника відповідача АТ «СК «АРКС» адвоката Шишлова О.Є. про ухвалення додаткового рішення суду, в якій він вказує на те, що в письмовій заяві про судові витрати АТ «СК «АРКС», які будуть понесені у зв`язку з розглядом справи (в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України), поданій до суду разом з відзивом, АТ «СК «АРКС» зробило відповідну заяву про те, що докази на підтвердження розміру витрат, які АТ «СК «АРКС» сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу адвоката, будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Просив стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн. Разом з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, представником відповідача подано заяву про поновлення процесуального строку на подання доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи. Заяву обґрунтовує тим, що 08.05.2023 розгляд справи № 477/1754/21 здійснювався судом без участі сторін та їх представників. В подальшому повне рішення суду від 08.05.2023 представник відповідача отримав на електронну пошту 18.05.2023 тобто після спливу строку визначеного абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Просив визнати поважними причини пропуску процесуального строку для подачі доказів, які підтверджують витрати відповідача, пов`язані з отриманням правничої допомоги та поновити цей пропущений строк. Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Розглянувши заяву представника відповідача адвоката Шишлова О.Є. про поновлення процесуального строку на подання доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску процесуального строку для подачі доказів, які підтверджують витрати відповідача, пов`язані з отриманням правничої допомоги у справі № 477/1754/21 та поновити цей пропущений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Від представника відповідача адвоката Шишлова О.Є. до суду надійшла заява про розгляд заяви про розподіл судових витрат без його участі, в якій він заяву підтримав, просив її задовольнити. Від представника позивача адвоката Трембача М.В. до суду надійшла заява про відкладення судового засідання призначеного на 07.06.2023 на 14-00 год., у зв`язку з участю представника позивача у іншому судовому засіданні. При цьому доказів участі в іншому судовому засіданні представником позивача суду не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За таких обставин, суд вважає за необхідне провести судове засідання у справі без участі учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Вивчивши подану до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 477/1754/21, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача у відзиві на позов було зазначено, що докази витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть надані суду до закінчення судових дебатів у справі абопротягом п`яти днів після ухвалення рішення. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено граничний розмір витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 1 зазначеного вище Закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial