Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

У грудні 2022 року позивач в особі свого представника адвоката Левицького М.І. звернулася до Красногвардійського районного\~суду м.\~Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2022 року дану цивільну справу було направлено за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 січня 2023 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. В своєму позові позивач посилається на те, що 14 вересня 2021 року Бердянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем. Дітей у цьому шлюбі не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, побут та сімейні цінності. З листопада 2021 року не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливе. У зв`язку з наведеним позивач просить розірвати шлюб між нею і відповідачем. У судове засідання сторони не з`явилися, їх представники надали заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому представник відповідача адвокат Біцулова А.А. в свої заяві зазначила про визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 14 вересня 2021 року Бердянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 513. Дітей сторони не мають. Як вбачається з позовної заяви, сторони в листопаді 2021 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, примиритися не бажають. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема, припинення сторонами шлюбних відносин, відсутність неповнолітніх дітей, небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини 1\~статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. Отже, оскільки позов задоволено, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За правилами частини четвертої та п`ятої\~статті 268 ЦПК України\~у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved