Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-21 00:00:00

\~ \~ \~ 17.10.2022 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений заочним рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 18.01.2017 року, та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Обгрунтовуючи вимоги заяви позивач зазначила, що заочним рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2016 року у справі №273/930/16-ц розірвано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишено з нею на проживання до її повноліття . Заочним рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 18 січня 2017 року у справі №273/1486/16-ц стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19.12.2016 та до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Виконавчий лист №273/1486/16-ц перебуває на виконанні в Баранівському відділі ДВС у Новоград Волинському районі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). Так як розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі, то для стягнення з боржника індексації аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, їй необхідно періодично звертатися до суду, що створює для неї як отримувача аліментів додаткові незручності, тому вона вирішила змінити в судовому порядку спосіб стягнення аліментів, при цьому мінімальний розмір аліментів, який вже стягується і в разі задоволення позову буде стягуватися виконавцем, не зміниться. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 21.10.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення ( виклику ) сторін, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 18- 19). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 23.02.2023 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику ( повідомлення) сторін у розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом ( повідомленням сторін ( а.с.25). \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позов підтримує повністю, а також надала суду додаткові письмові пояснення. Відповідач [PERSON] . В судове засідання не з`явився і не повідомив причин своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений згідно вимог ст. 128 ЦПК України, правом на відзив не скористався. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено , що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 14.09.2010 року (а.с.11 ). Згідно копії заочного рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 26.10.2016 року шлюб між сторонами по справі розірвано, неповнолітню доньку [PERSON] залишено на проживання з матір`ю [PERSON] до її повноліття ( а.с. 12-13). Згідно копії заочного рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 18.01.2017 року та копії виконавчого листа з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 гривень щомісячно ( а.с. 14,15). У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВР України N 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 року , держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Враховуючи вищевикладене, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved