Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-15 00:00:00

У березні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що судовим наказом, який у подальшому було скасовано, з неї було стягнуто борг за спожитий природний газ в сумі 5712,55 грн. та судовий збір в сумі 248,10 грн. В ході примусового виконання судового наказу нею було сплачено кошти, ним визначені, а також витрати на виконання виконавчого провадження та виконавчий збір. Зазначає, що наказ був скасований та судом було роз?я снено, що з приводу відшкодування завданих нею збитків вона має право звернутись із цивільним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 5963,65 грн., а також 1002,85 грн., що включає виконавчий збір в сумі 596,37 грн, витрати на виконання виконавчого провадження в сумі 272,25 грн. та судовий збір за заявою про скасування судового наказу в сумі 134,20 грн. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.03.2023 справу було передано за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував проти позову, зазначивши, що після відкриття виконавчого провадження боржником добровільно було сплачено стягнуті суми. Ухвалою Ковпаківського районного суду від 23.02.2023 судовий наказ скасовано та відмовлено у задоволенні заяви щодо повороту виконання. Зазначає, що вирішення питання про поворот виконання судового наказу не може здійснюватись за позовною заявою боржника в порядку позовного провадження, оскільки існує інший порядок вирішення даного питання. Кошти, сплачені боржником у зв?язку з виконанням судового наказу є власністю Ковпаківського ВДВС у м. Суми СХ МРУМЮ, тому вимога про їх стягнення з відповідача є безпідставною. Просить відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала із зазначених підстав. Додатково пояснила, що протягом тривалого часу не проживає за адресою, за якою був нарахований борг за спожитий газ, за цією адресою проживає інша особа, яка і повинна оплачувати вартість послуг. У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, із зазначених у відзиві підстав. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що судовим наказом Ковпаківського районного суду від 11.11.2022 у справі №592/8103/22 стягнуто з позивачки на користь ТОВ «Сумигаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 5715,55 грн. та судовий збір в сумі 248,10 грн. (а.с. 9). Постановами державного виконавця Ковпаківського ВДВС у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.02.2023 відкрито виконавче провадження ВП №70957079 з примусового виконання судового наказу №591/8103/22 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Сумигаз Збут» боргу в сумі 5963,65 грн., визначено для боржника розмір мінімальних витрат у виконавчому провадженні 272,28 грн. та стягнуто виконавчий збір в сумі 596,37 грн. (а.с. 17,18,19). Відповідно до квитанції ТОВ «ФК «Єдиний простір від 09.02.2023 [PERSON] сплачено борг за виконавчим провадженням ВП №70957079 на рахунок Ковпаківського ВДВС в сумі 6832,30 грн. (а.с. 16). Постановою державного виконавця від 10.02.2023 закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв?язку зі сплатою боржником боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (а.с. 20). Ухвалою Ковпаківського районного суду від 23.02.2023 судовий наказ скасовано. Відмовлено у задоволенні заяви про поворот виконання судового наказу. У мотивувальній частині ухвали суд зазначив, що в рамках розгляду заяви про скасування судового наказу неможливо об?єктивно та в повній мірі встановити законність вимог боржника щодло повороту виконання, встановити суми безпідставно стягнутих коштів, чи мало місце стягнення коштів взагалі. Відносно вимог про стягнення сплаченого за подачу заяви про скасування судового наказу судового збору зазначив, що з огляду на приписи ч. 2 ст. 164 ЦПК України можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред?явленні стягувачем позову до боржника в порядку позовного провадження (а.с. 5-6). Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу повернення коштів які, були сплачені позивачем відповідачу на виконання судового рішення, яке в подальшому було скасоване. Кондикційний позов (позов про повернення безпідставно набутого майна) урегульовано нормами матеріального права, а поворот виконання рішення - процесуального права. За змістом кондикційний позов та поворот виконання рішення схожі, проте не є тотожними та регулюються різними нормами права. Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Він можливий лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням. У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011\~вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Відповідно до частин першої, другої\~статті 444 ЦПК України\~суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Згідно з частиною дев`ятою\~статті 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Статтею 445 ЦПК України\~передбачені особливості повороту виконання в окремих категоріях справ. Зокрема, у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (частина перша\~статті 446 ЦПК України). У справі, що розглядається, відповідач отримав грошові кошти за судовим наказом, який є різновидом судового рішення. Поворот виконання рішення полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Подібні висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 405/3788/19 (провадження № 61-826св22)., від 22 терезня 2023 року у справі №591/12956/21. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20). Оскільки у справі, що розглядається, грошові кошти в сумі 5963,65 грн. (5715,55 борг за спожитий природний газ та 248,10 грн. судовий збір) були набуті ТОВ «Сумигаз Збут» на підстав судового рішення, яке в подальшому було скасоване, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав є звернення [PERSON] до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про поворот виконання рішення у порядку, передбаченому\~статтею 444 ЦПК України, а тому Відносно вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки сплаченого нею при зверненні до суду із заявою про скасування судового наказу судового збору в сумі 134,20 грн., ці вимоги також не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Питання розподілу судових витрат, які сторони понесли у зв?язку із розглядом справи, враховуючи положення глави 8 ЦПК України та статті 164 ЦПК України врегульовано нормами процесуального права. Звертаючись до суду із позовною вимоою про стягнення сплаченого боржником судового збору за подання заяви про скасування судового збору, позивачем обрано неналежний спосіб захисту, відтак, ця вимога не підлягає задоволенню. Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з ТОВ «Сумигаз Збут», яке було стягувачем у виконавчому провадженні з примусового виконання скасованого судового наказу, витрат виконавчого провадження та виконавчого збору. Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України "Про виконавче провадження" основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. З аналізу положень Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (частина друга статті 42 Закону України "Про виконавче провадження"). Відповідно до конструкції статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження є коштами виконавчого провадження. Винагорода виконавця, витрати виконавчого провадження та витрати за користування Автоматизованою системою виконавчого провадження не є сумами, присудженими до стягнення з відповідача на користь позивача за рішенням суду. Вказані кошти були сплачені боржником на користь Ковпаківського ВДВС, відповідач у даній справі ТОВ «Сумигаз Збут» їх не отримував. Відтак, вимога про стягнення з відповідача сплачених позивачкою виконавчого збору та витрат виконавчого провадження також не підлягає задоволенню. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України у зв?язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати не розподіляються.

Outcome: dismissed