Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 05.03.2008 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» і позичальником [PERSON] , поручителями [PERSON] та [PERSON] укладено договір кредиту-поруки № 101/1, згідно якого позичальник отримав кредит у розмірі 25000,00 грн., зі сплатою 45% річних за користування ним, терміном на 24 місяці, з 05.03.2008 року по 04.03.2010 року. Однак, відповідач [PERSON] не належним чином виконував свої зобов`язання за договором і станом на 03.03.2020 року заборгованість за договором кредиту-поруки № 101/1 від 12.11.2007 року становить 31073,87 грн., з яких: по тілу кредиту 19813,02 грн., по відсотках за користування кредитом 11260,85 грн. Добровільно виконати свої зобов`язання перед кредитною спілкою та погасити заборгованість відповідачі не бажають, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. В подальшому від представника позивача надійшло клопотання про зменшення позовних вимог, згідно якого позивач просить стягнути з відповідачів суму боргу (на планову дату закриття 04.03.2010 року) у сумі 31073,87 грн., з яких: по тілу кредиту 19813,02 грн., по відсотках за користування кредитом 11260,85 грн. При цьому суд констатує, що фактичного зменшення позовних вимог немає, оскільки такий самий розмір заборгованості позивач просив стягнути з відповідачів при зверненні до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно наявних у матеріалах заяв позивач просить розглянути справу без участі представника позивача, зазначаючи, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не подали, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до\~задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 05.03.2008 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» і позичальником [PERSON] укладено договір кредиту-поруки № 101/1, згідно якого позичальник отримав кредит у розмірі 25000,00 грн., зі сплатою 45% річних за користування ним, терміном на 24 місяці, з 05.03.2008\~року по\~04.03.2010\~року. Згідно п. 8.1 вищевказаного договору, за даним договором сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності. Згідно ст.\~1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 1.1 договір кредиту-поруки № 101/1 від 05.03.2008 року позичальник зобов`язався повернути кредит спілці відповідно до умов, передбачених даним договором. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики та відсотків за користування нею, належним чином не виконав, і станом на планову дату закриття кредиту 04.03.2010 року заборгованість [PERSON] становить 31073,87 грн., з яких: по тілу кредиту 19813,02 грн., по відсотках за користування кредитом 11260,85 грн, що вбачається з карточки платежів по гривневому кредиту. А тому, враховуючи те, що факт наявності заборгованості у [PERSON] перед Перечинською районною кредитною спілкою «Тур"я» в загальній сумі 31073,87 грн. доведений, суд убачає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача вказану суму заборгованості. З приводу заявлених позовних вимог до поручителів [PERSON] та [PERSON] суд приходить до наступного. Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв`язку із закінченням строку її чинності, частина четверта\~статті 559 ЦК України (у редакції, яка діяла на час виникнення між сторонами правовідносин) передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої\~статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої\~статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої\~статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій\~статті 559 ЦК України\~не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Отже, зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може. Згідно п. 5.1 договору кредиту-поруки № 101/1 від 12.11.2007 року, сторони домовилися про те, що поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі (включаючи сплату всіх відсотків, неустойки, збитків у тому числі упущеної вигоди) солідарно терміном на 10 років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним. Таким чином, 05.03.2008 року чинність договору поруки спливла, в той же час позивач звернувся до суду з позовом до поручителів 04.03.2020 року, після припинення поруки, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги до поручителів не підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: partial