Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

25.01.2023 року до суду звернувся представник АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії ЗОУ АТ «Державний Ощадний банк України»: адвокат Іванісов В.С. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. 26.01.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В позові посилалися на те, що 13.01.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] була підписана Заява про приєднання №101686/290816 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Позичальнику був наданий кредитний ліміт за платіжною карткою в сумі 20000 грн. Позивачем всі зобов`язання за договором були виконанні належним чином. У зв`язку з виникненням простроченої заборгованості за договором, в ході розшуку позичальника Банку стало відомо про його смерть. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2021 року спадкоємцем позичальника є її донька - [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 08.10.2021 року на адресу державної нотаріальної контори Банком було направлено заяву як кредитора з вимогою до спадкоємців позичальника [PERSON] , однак на даний час заборгованість не погашена, що порушує права та законні інтереси Банку. Розмір заборгованості Позичальника перед Банком становить 24235,35 грн., з яких: 19304,16 грн. - заборгованість за кредитом; 2830,63 грн. - заборгованість за відсотками; 101,66 грн. - комісія; 64,55 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 388,81 грн. - розмір 3% річних на суму несплаченого кредиту; 215,95 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Відповідно ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Прохали стягнути з [PERSON] на користь АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії ЗОУ АТ «Державний Ощадний банк України» заборгованість в розмірі 24235,35 грн., з яких: 19304,16 грн. - заборгованість за кредитом; 2830,63 грн. - заборгованість за відсотками; 101,66 грн. - комісія; 64,55 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 388,81 грн. - розмір 3% річних на суму несплаченого кредиту; 215,95 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, 06.06.2023 року подав заяву, в якій прохав розглянути справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягають у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які повернуто до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» та оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, відзив на позов не подав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Тому суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Запоріжжя народилася відповідач - [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] від 08.06.2021 року, орган видачі 2313, та Витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя про реєстрацію місця проживання від 26.01.2023 року. 13.01.2020 року між АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії ЗОУ АТ «Державний Ощадний банк України» і [PERSON] була підписана Заява про приєднання №101686/290816 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно якої Позичальнику був наданий кредитний ліміт за платіжною карткою в розмірі 20000 грн. Рух коштів по картковому рахунку підтверджується випискою по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 26.09.2019 року по 06.01.2023 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.01.2021 року. 16.02.2021 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. заведено спадкову справу №12/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується листом від 30.03.2023 року. 11.08.2021 року [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] на 1/4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . 11.08.2021 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину після смерті матері [PERSON] на 1/4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . 08.10.2021 року АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії ЗОУ АТ «Державний Ощадний банк України» направив на адресу Шостої запорізької державної нотаріальної контори вимогу кредитора до спадкоємців [PERSON] на суму 22250,45 грн. Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 17.05.2023 року - оціночна варість квартири за адресою: [ADDRESS] складає 1649160,74 грн. Заборгованість за кредитним договором станом на 06.01.2023 року за розрахунками позивача складає 24235,35 грн., з яких: 19304,16 грн. - заборгованість за кредитом; 2830,63 грн. - заборгованість за відсотками; 101,66 грн. - комісія; 64,55 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 388,81 грн. - розмір 3% річних на суму несплаченого кредиту; 215,95 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України відповідно до якої зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору . Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, як кредитор, з позовом до відповідача, як спадкоємця позичальника, за кредитним договором від 13.01.2020 року, про стягнення кредитної заборгованості станом на 06.01.2023 року в розмірі 24235,35 грн., у зв`язку з тим, що позичальник в порушення умов договору неналежним чином виконувала своє зобов`язання щодо повернення кредиту, однак у зв`язку зі смертю позичальника та отримання відповідачем майна у спадщину остання згідно ч.1 ст.1282 ЦК України зобов`язана задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Як встановлено судом, позичальник [PERSON] , підписавши 13.01.2020 року з АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії ЗОУ АТ «Державний Ощадний банк України» Заяву про приєднання №101686/290816 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 20000 грн. Оскільки позичальник [PERSON] порушила зобов`язання щодо повернення кредиту, так як сплачувала його несвоєчасно і не в повному обсязі, то за розрахунками позивача заборгованість за кредитним договором станом на 06.01.2023 року складає 24235,35 грн., з яких: 19304,16 грн. - заборгованість за кредитом; 2830,63 грн. - заборгованість за відсотками; 101,66 грн. - комісія; 64,55 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 388,81 грн. - розмір 3% річних на суму несплаченого кредиту; 215,95 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Факту переказу банком кредитних коштів на картковий рахунок і факту користування банківськими коштами не спростовано. За таких обставин суд, дійшов висновку про наявність укладеного кредитного договору від 13.01.2020 року та обов`язку спадкоємця померлої [INFO] [PERSON] - відповідача у справі [PERSON] задовольнити вимоги кредитора щодо сплати заборгованості в розмірі 24235,35 грн., що є в межах вартості майна, одержаного нею у спадщину після матері - позичальника [PERSON] . Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов не подав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин першої, п`ятої та шостої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог банку та стягнення з спадкоємця [PERSON] - відповідача у справі [PERSON] на користь АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії ЗОУ АТ «Державний Ощадний банк України»заборгованості за кредитним договором в розмірі 24235,35 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому судовий збір у сумі 2684 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved