Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 20.04.2023 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які були призначені за рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.02.2013. Також просить відкликати у Коломийському ВДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області виконавчий лист №346/409/13 від 05.03.2013. Під час підготовчого провадження представник позивача уточнила заявлені позовні вимоги і просила вирішити питання щодо припинення стягнення аліментів з дати звернення позивача до суду, а саме: з 20.04.2023. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10.03.2005 між ним та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] у них відповідачем народився син [PERSON] , проте рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.02.2013 шлюб між ними було розірвано, неповнолітнього сина [PERSON] залишено проживати з матір`ю. Рішенням суду від 19.02.2013 вирішено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Станом на березень 2023 рік заборгованість зі сплати аліментів відсутня, проте з січня 2022 року [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, проте з нього продовжують щомісячно стягувати аліменти на користь відповідача, які остання витрачає виключно на свої потреби, що не відповідає їх цільовому призначенню. На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на норми ст. ст. 179, 181-184, 192 СК України, ч. 4 ст. 273 ЦПК України. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавала. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16.05.2023. Суд ухвалою від 16.05.2023 підготовче провадження у справі закрив та призначив до судового розгляду на 30.05.2023, за клопотанням представника позивача витребував у Державної прикордонної служби України інформацію про перетин кордону в період з 01.01.2022 по 16.0.2023 [PERSON] . Викликано в якості свідка неповнолітнього [PERSON] . Позивач [PERSON] під час судового розгляду 30.05.2023 пояснив, що після його розлучення з відповідачем, син проживав саме з нею в Новояворівському районі, Львівської області. Ним на підставі рішення суду вчасно та без затримок сплачувались аліменти на утримання сина. У свою чергу у відповідача на даний час є нова сім?я та дитина. На почату 2022 року відповідач зателефонувала йому і сказала, щоб він забирав сина на проживанням до себе, що ним і було зроблено і саме з того часу син проживає з ним і перебуває на повному його утриманні. У свою чергу досягнути добровільної домовленості щодо стягнення аліменти з відповідачем не можливо, оскільки вони між собою не спілкуються і не контактують. Аліменти ним сплачуються на карточку відповідача протягом всього часу з метою уникнення виникнення заборгованості. Представник позивача\~Юркевич Х.М. заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заві. Вважала за можливе за рішенням суду визначити датою припинення стягнення аліментів дату звернення до суду, крім того зазначила, що у разі відкликання виконавчого листа саме за рішення суду не виникне неоднозначного тлумачення рішення суду і буде дотримано баланс інтересів сторін. 14.06.2023 представником позивача було подано заяву про завершення удового розгляду за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її участі не заявляла. Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Таким чином, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON] . За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Допитаний судом у присутності представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Коломийської міської ради в якості свідка неповнолітній\~ [PERSON] пояснив, що проживає з позивачем з січня 2022 року, до цього ж часу проживав постійно з відповідачем у Львівській області. На даний час відповідач має іншу сім?ю, а після початку війни виїхала на проживання до Чехії, куди він також влітку 202 року їздив на канікули. На сьогоднішній день спілкується з [PERSON] два-три рази на тиждень, проте мама особисто йому грошові кошти на проживання не надає і як він знає всі витрати на його життя покриває батько. VІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 29.08.2008 зроблено відповідний актовий запис за №470, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 29.08.2008, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області. Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 27.10.2022 №2022/000922782 [PERSON] зареєстрований з 26.09.2008 за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.02.2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітнього [PERSON] залишено проживати з матір`ю [PERSON] (відповідач). Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.02.2013 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість згідно виконавчого листа №346/409/13-ц від 05.03.2013, виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 500 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] станом на 01.03.2023 відсутня (довідка від 02.03.2023 №37475013/15, видана Коломийським відділом державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області). Згідно довідки від 07.03.2023 №399, виданої ОСББ «Прикарпаття Плюс» [PERSON] проживає зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з січня 2022 року. Зі змістом акту від 12.04.2023 обстеження матеріально-технічних умов від 12.04.2023 №400, складеного комісією представників ОСББ «Прикарпаття Плюс» Томчук Ю.Д. та неповнолітній [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні, дитина має власну кімнату, все належне для навчання. Відповідно до відповіді Державної прикордонної служби України від 17.05.2023 №91-22946/18/23 [PERSON] виїхала за межі України 10.03.2022. Станом на 16.05.2023 на територію України не поверталась. V. Оцінка Суду. Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991\~та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7\~СК України при\~вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ст. ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -\~\~і за її межами. У ч. 1 ст. 10 СК України\~зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього\~Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов?язок щодо сплати цих платежів. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Як встановлено судом з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] . Зазначене рішення набрало законної сили та виконується позивачем в примусовому порядку. Відповідне рішення суду було ухвалено з урахуванням тієї обставини, що неповнолітній [PERSON] проживав разом з [PERSON] . Досліджені судом докази свідчать, що станом на дату звернення позивача до суду з відповідним позовом, спільна дитина сторін була зареєстрована та постійно проживала з [PERSON] та перебуває на його повному утриманні, відповідач отримані грошові кошти в рахунок сплати аліментів з боку [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини не витрачає, а відповідно і відсутні підстави стверджувати, що останні використовуються за призначенням. Наведені обставини дають підстави стверджувати, що передумови, які передували стягненню аліментів саме на користь відповідача припинили своє існування, а відповідно наявні достатні підстави для задоволення заявлених позовних вимог в частині припинення Оцінюючи уточнену вимогу представника позивача щодо припинення відповідного стягнення з дати звернення до суду, суд зауважує наступне. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України), відповідно до суд приходить до висновку, що відсутня законодавчо визначене правило, за яким припинення стягнення аліментів має відбуватись з дати звернення до суду з відповідним позовом. Підстав для задоволення вимоги позивача щодо відкликання виконавчого листа судом також не вбачається, враховуючи таке. Відповідно до змісту позовних вимог та пояснень представника позивача метою відповідної вимоги є недопущення порушення прав позивача, яке може мати місце у разі виникнення ускладнень при виконанні рішення суду. У свою чергу суд звертає увагу на ту обставину, що Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII передбачає такі процедури щодо виконавчого листа, які можуть мати своїм наслідком припинення стягнення періодичних платежів це зупинення виконавчого провадження, повернення виконавчого листа стягувачу та закінчення виконавчого провадження, які у свою чергу як передумову не містять «припинення стягнення аліментів», як і не передбачають процедури відкликання виконавчого листа за рішенням суду, а тому суд приходить до висновку, що відсутні законодавчо визначені підстави саме для відкликання виконавчого листа, а тому зазначені позовна вимога задоволенню не підлягає. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону\~України\~«Про судовий\~збір» від\~сплати судового\~збору під\~час розгляду\~справи в\~усіх судових\~інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: partial