Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що між [PERSON] та АТ «Універсал Банк» було укладено кредитний договір у вигляді поновлюваної кредитної лінії (рахунок № [NUMBER] ). Станом на 17.08.2022 року кредитний ліміт згідно виписки по картковому рахунку становив 75013 грн. Щомісяця банком проводиться нарахування відсотків на залишок заборгованості. Станом на 17.08.2022 року позивачем внесено на картковий рахунок 177486 грн., а відповідачем нараховано відсотків у розмірі 26126,43 грн. 22.08.2022 року позивачем до АТ «Універсал Банк» було направлено заяву про розірвання кредитного договору, оскільки його виконання для позивача є неможливим з огляду на складні фінансові умови внаслідок військової агресії російської федерації. Відповіддю відповідача від 22.09.2022 року № 46278 у розірванні кредитного договору позивачеві було відмовлено. Позивач зазначає, що при укладенні кредитного договору йому було не надано копії кредитного договору, анкети-заяви, умов та правил (або відповідного витягу), паспорта споживчого кредитування. Позивач стверджує, що відповідач здійснив нарахування йому невірної неіснуючої заборгованості у виді процентів, тому він вважає що відповідач порушує його права як споживача. Просив, зобов`язати АТ «Універсал Банк» здійснити перерахунок заборгованості шляхом зарахування суми сплачених позивачем коштів в рахунок погашення кредитного ліміту; розірвати кредитний договір, укладений між ним та відповідачем. 23.03.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник АТ «Універсал Банк» заперечує проти позовних вимог та зазначає, що позивачем не надано належних доказів порушення його прав відповідачем по справі. 18.11.2019 року позивач звернувся до банку із заявою про отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку. Підписавши Анкету-заяву, позивач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладення якого позивач підтвердив і зобов`язався виконувати його умови. Крім того, позивач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники зазначених документів у мобільному додатку. Позивач [PERSON] особисто отримав картку та активував її на мобільному телефоні через мобільний додаток Монобанк, вхід в який здійснюється за умови введення коректного ПІН-коду, який є аналогом власноручного підпису позивача. Використання картки і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. Відповідач вказує, що сторони досягли згоди по всім умовам, погодили їх та підтвердили своє волевиявлення підписами: як фізично на Анкеті-заяві, так і в мобільному додатку через використання позивачем електронного підпису. З 18.11.2019 року позивач, як клієнт банку користувався банківськими послугами у межах продукту «monobank». Щодо тверджень позивача про збільшення кредитного ліміту, відповідач звертає увагу на те, що під час підписання Анкети-заяви 18.11.2019 року, кредитний ліміт [PERSON] на його банківській картці було встановлено на рівні 20000,00 грн.(15\~000,00). Згідно п. 5.3 Глави 5 Розділу ІІ Умов, сторони домовилися, що Банк має право на власний розсуд переглядати ліміт до використання в межах суми ліміту кредитування, що зазначена в договорі. Інформація щодо зміни ліміту використання зазначаються клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону та/або у мобільному додатку. Твердження позивача, що він не надавав згоди на нарахування процентів за користування кредитними коштами, відповідач вважає хибними, оскільки кредитний ліміт змінювався неодноразово за ініціативою самого позивача. З дати укладення правочину, тобто з 18.11.2019 року, та до дня подання позовної заяви позивач користувався послугами відповідача, зокрема використовуючи платіжну картку, та станом на день подання відзиву позивач [PERSON] має заборгованість в розмірі 86954,52 грн. 24.03.2023 року від представника відповідача адвоката Яковлева О.С., надійшло до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивуючи тим, що позовну заяву було підписано та подано особою, яка немає повноважень на ведення справи, та відкриття провадження у справі відбулося без додержання вимог ЦПК України. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача Саргсян М.Л., яка діє на підставі довіреності, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, на задоволенні позову наполягають. Представник відповідача АТ «Універсал Банк», адвокат Яковлев О.С., надіслав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Суд, дослідивши надані суду докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи в межах позовних вимог, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позову, виходячи з наступного. За змістом частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт перший частини першої статті 11 ЦК України). Згідно з частинами першою, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Аналіз змісту цієї норми дозволяє визначити ряд умов, за наявності яких, цивільно-правовий договір можна вважати укладеним: 1) сторони повинні досягти згоди з усіх істотних умов договору; 2) сторони мають досягти такої згоди у передбаченій законом формі. У\~статті 640 ЦК України\~встановлені додаткові критерії, за якими договір може визнаватись укладеним. Крім вимог про узгодження сторонами істотних умов, висуваються вимоги до форми договорів або щодо виконання певних умов (дій), які становлять сам зміст цих договорів. Відповідно до частин першої, другої\~статті 640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно з частиною другою\~статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. Статтею 1055 ЦК України\~передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої\~статті 3 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 цього Кодексу). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей\~207,\~640 ЦК України\~та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. Частиною першою\~статті 215 ЦК України\~передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~\~статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Відповідно до частини першої\~статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За змістом частин другої - п`ятої\~статті 203 ЦК України\~особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. Судом встановлено, що 18.11.2019 року [PERSON] підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг monobank/Universal Bank. Вказана Анкета-заява містить застереження про те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. В ній зазначені дані позивача: особиста інформація, документ, що посвідчує особу, місце проживання та контактна інформація. Згідно вказаної Анкети-заяви від 18.11.2019 року [PERSON] просить відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я. Таким чином, вирішуючи питання про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог судом встановлюється, чи було сторонами досягнуто згоди, зокрема, стосовно предмета договору, обсягу прав та обов`язків за договором. Відповідно до п. 2 Анкети-заяви, підписуючи дану заяву, позивач погодився, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. З виписки про рух коштів за карткою клієнта [PERSON] за період\~\~з\~18.11.2019-15.03.2023 року вбачається, що на поточний картковий рахунок № [NUMBER] 18.11.2019 р. було встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000 грн. Починаючи з 18.11.2019 р. [PERSON] \~ активно користувався карткою, зокрема: знімав грошові кошти, здійснював переказ на\~\~інші платіжні\~\~картки,\~\~поповнював\~\~свою картку, оплачував товари\~\~через Приват24, здійснивши за вказаний період часу витрати на суму 266325,86 грн., сума зарахувань за цей період склала 254384,34 грн. (а.с.51-64). Зазначене свідчить про укладення між сторонами кредитного договору, який містить всі істотні умови, передбачені для такого виду правочину, згоду на укладення якого надав [PERSON] , у зв`язку з чим відповідачем відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на його ім`я. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові КЦС ВС від 31.05.2022 р. у справі №366/3214/19. Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.2. Договір набирає чинності з моменту його укладення.3. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.4. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. З матеріалів справи вбачається, що договір містить всі суттєві умови передбачені законом для договорів і які мають істотне значення, а також які були узгодженні сторонами шляхом звернення позивача з пропозицією щодо укладання договору та погодження відповідачем на укладання такого договору. Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. У даному випадку, надаючи оцінку доводам позивача, суд вважає, що розірвання договору у зв`язку з істотними змінами обставин є самостійним випадком припинення (зміни) договірних зобов`язань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін. При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у частині першій статті 651 ЦК України. Необхідно звернути увагу на те, що ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України передбачено те, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Суд вважає, що позивачем не надано доказів в обґрунтування наявності підстав для розірвання спірного договору в порядку ст.652 ЦК України. Разом з цим, доводи позивача про те, що він не має можливості виконувати своїх зобов`язань у зв`язку із своєю неплатоспроможністю, введенням військового стану, у розумінні вимог ст. 652 ЦК України не є підставою для розірвання спірного договору у судовому порядку. Відповідач у своєму відзиві зазначив, що главою 5 розділу ІІ Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» передбачено наступне. ліміт Кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому договором. Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання. Банк надає інформацію про кредитний ліміт Платіжної картки до її активації за допомогою Мобільного додатку та/або контактного центру Банку. На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними у Тарифах. Також процентна ставка за кредитом на місяць, наступний за звітним, вказується банком у мобільному додатку. Погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється за рахунок коштів, що надходять на рахунок клієнта. Розрахунок процентів здійснюється за кожен календарний день періоду, протягом якого позивач як клієнт користувався кредитними коштами, на максимальну суму боргу в день за такою формулою: якщо клієнт допускає прострочення та не вносить кошти відповідно графіку та у відповідній сумі, то проценти за умовами договору списуються за рахунок кредитного ліміту, а отже такі проценти є погашеними за рахунок кредиту. Тому за використання таких кредитних коштів банк за умови договору нараховує проценти. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Умов та Правил розумів позивач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву від 18.11.2019 року. Роздруківка Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів не є належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в ці документи. Згідно висновку щодо застосування норм права, які регулюють спірні правовідносини, викладеному у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17-ц, Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Банку не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні\~підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. За таких обставин, на думку суду, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позивачу Тарифи і Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», надані банком Тарифи по картках не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, зокрема щодо розміру процентів, які підлягають нарахуванню та сплаті кредитором. Вирішуючи позовні вимоги щодо зарахування сплачених сум, суд виходить із правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17, де Велика Палата висловила позицію, що за змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК України не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у низці перелічених даним судовим рішенням Постанов). Принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19 (пункт 6.20)). Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (див. частину першу статті 613 ЦК України). Відповідно до звичаїв ділового обороту у кредитних правовідносинах саме банк або інша фінансова установа розраховує заборгованість, маючи для цього необхідні технічні та професійні ресурси. Хоча такі дії кредитор вчиняє на власну користь, їх невчинення зумовлює стан юридичної невизначеності, неможливість припинення боржником зобов`язання виконанням, проведеним належним чином, за відсутності інформації про дійсну суму його заборгованості. Тому боржник може вимагати належного розрахунку заборгованості, а кредитор повинен виконати такий обов`язок (пункт 5 частини першої статті 16 ЦК України) задля задоволення інтересу боржника у юридичній визначеності. Задоволення вимоги боржника зобов`язати кредитора перерахувати заборгованість за договором (аналогічно, як і списати якусь її частину, якої стосується спір) може бути способом захисту права боржника на мирне володіння майном. Якщо він не має наміру сплачувати борг, бо не згоден із визначеним кредитором розміром, а кредитор на вимогу боржника суму заборгованості не перераховує та не звертається до суду за її стягненням, то боржник надалі одержуватиме від кредитора вимоги про сплату боргу у розмірі, визначеному кредитором, із яким боржник не погоджується. Це може провокувати останнього помилково, всупереч волі сплатити суму боргу. З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини, а також сформульовані у цій постанові висновки щодо недійсності пункту кредитного договору вимогу про зобов`язання банку перерахувати заборгованість позивача слід задовольнити. Її задоволення з огляду на встановлення незаконності нарахування плати за управління кредитом унеможливить стягнення з позивача тієї суми заборгованості, з якою він підставно не погодився (зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 23-25, 102)). Таким чином,\~приймаючи до\~уваги дійсність\~кредитного договору,\~укладеного між\~АТ «Універсал\~банк» та\~ [PERSON] \~у виді\~підписання останнім\~Анкети-заяви,\~відсутність у\~ньому узгоджень,\~зокрема,щодо розміру процентів, які підлягають нарахуванню кредитором та сплаті боржником. Зважаючи на нарахування та списання кредитором з боржника відсотків протягом часу дії кредитного договору з 18.11.2019 р. по 15.03.2023 р., що вбачається з Виписки про рух коштів по картці від 15.03.2023 р., тому вимоги позову щодо зобов`язання банку здійснити перерахунок заборгованості позивача, з якою він підставно не погодився, є обґрунтованими, які підлягають задоволенню в цій частині. Відповідно до ст. 257 ЦПК України підстав для залишення позову без розгляду суд не вбачає. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України у розмірі 536 грн. 80 коп.

Outcome: partial