Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 30000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] 08.10.2022, приблизно о 20 год. 40 хв., знаходячись у приміщенні бані за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс [PERSON] один удар правою рукою в область лівого плеча та схопив обома руками за шию, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин лівого плеча, забою, здавлення м`яких тканин шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності. Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09.01.2023 у справі №743/25/23, провадження 1-кп/743/27/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. Позивачка в обґрунтування моральної шкоди в позовній заяві зазначила, що протиправними діями відповідача моральному здоров`ю позивачки спричинено значної шкоди, тому що весь період після того як відповідач напав на неї, її життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Внаслідок протиправних дій відповідача понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які позивачка могла б реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту її порушених прав. Позивачка зазнала цькування з боку ровесників, втрати часу пов`язана з постійними викликами на досудове розслідування, в результаті котрого суд прийшов до висновку, що відповідачу для виправлення достатньо сплатити штраф в сумі 510 грн., що в подальшому привело до страху за своє життя і здоров`я позивачки. Позивачка перебуває в декретній відпустці, пригнічений стан якої певним чином впливав та впливає і на стосунки з дитиною. Оскільки пережите позивачкою від дій відповідача викликає постійну тривожність, що відчуває дитина. Також при нанесенні тілесних ушкоджень відповідач пошкодив мобільний телефон позивачці, але при досудовому розгляді слідчим це не було взято до уваги, слідство проводилося поверхнево на думку позивачки. Дана обставина в свою чергу обтяжила життя позивачки. Враховуючи присутність психологічного травмуючого фактору (неправомірних від відповідача), користуючись принципами розумності та справедливості, розмір моральної шкоди дорівнює 30000 грн. та вважає його мінімальною компенсацією за перенесені нею душевні страждання. 22.03.2023 ухвалою судді провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; роз`яснено, що відповідач має право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив 5 днів із дня вручення відзиву, а також строк для подання відповідачем заперечення 5 днів із дня вручення відповіді на відзив. Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] не визнав, з тих підстав, що будь-яких допустимих та достатніх доказів того, що дії відповідача зумовили душевні, психічні страждання, до позову не додано. Самого лише посилання на протиправність дій відповідача і константації заподіяння моральної шкоди недостатньо для прийняття судом рішення про відшкодування моральної шкоди, а відтак просив відмовити в задоволенні позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 даної статті визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається із змісту вироку суду [PERSON] 08.10.2022, приблизно о 20 год. 40 хв., знаходячись у приміщенні бані за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс [PERSON] один удар правою рукою в область лівого плеча та схопив обома руками за шию, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин лівого плеча, забою, здавлення м`яких тканин шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності. Такі умисні дії [PERSON] , які виразилися у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначної втрати працездатності, кваліфікуються як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України. Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09.01.2023 у справі №743/25/23, провадження 1-кп/743/27/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. Вирок суду набрав законної сили 09.02.2023. Позивачка [PERSON] є потерпілою від кримінального проступку, вчиненого щодо неї [PERSON] . Позивачка в обґрунтування моральної шкоди в позовній заяві зазначила, що протиправними діями відповідача моральному здоров`ю позивачки спричинено значної шкоди, тому що весь період після того як відповідач напав на неї, її життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Внаслідок протиправних дій відповідача понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які позивачка могла б реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту її порушених прав. Позивачка зазнала цькування з боку ровесників, втрати часу пов`язана з постійними викликами на досудове розслідування, в результаті котрого суд прийшов до висновку, що відповідачу для виправлення достатньо сплатити штраф в сумі 510 грн., що в подальшому привело до страху за своє життя і здоров`я позивачки. Позивачка перебуває в декретній відпустці, пригнічений стан якої певним чином впливав та впливає і на стосунки з дитиною. Оскільки пережите позивачкою від дій відповідача викликає постійну тривожність, що відчуває дитина. Також при нанесенні тілесних ушкоджень відповідач пошкодив мобільний телефон позивачці, але при досудовому розгляді слідчим це не було взято до уваги, слідство проводилося поверхнево на думку позивачки. Дана обставина в свою чергу обтяжила життя позивачки. Враховуючи присутність психологічного травмуючого фактору (неправомірних від відповідача), користуючись принципами розумності та справедливості, розмір моральної шкоди дорівнює 30000 грн. та вважає його мінімальною компенсацією за перенесені нею душевні страждання. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачена ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Оскільки судом було встановлено наявність вини відповідача у спричиненні легких тілесних ушкоджень позивачці, внаслідок чого були порушені її законні права, тому у відповідності до ст. 82 ЦПК України ці обставини не потребують додаткового доказування. Суд вважає, що у зв`язку із зазначеним позивачка зазнала страждань, у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї, ушкодженням її здоров`я, що змусило її нервувати, створило певний дискомфорт, порушило звичайний режим її життя. Згідно п. 3 роз`яснень Верховного Суду України, сформульованих у постанові пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд приймає до уваги доводи позивачки про завдання їй моральної шкоди, що виразилася в душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок протиправних дій відповідача, як безумовні і, враховуючи ступінь їх глибини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Між тим розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 30 000 грн., на думку суду достатніми доказами не обґрунтований та не відповідає фактичним обставинам справи. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що з відповідача, як заподіювача шкоди підлягає стягненню 10000,00 грн. моральної шкоди на користь позивачки. Підстави для стягнення моральної шкоди в більшому розмірі судом не встановлені. Таким чином, позовна заява підлягає частковому задоволенню. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: partial