Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в особі Служби у справах дітей Кам`янської міської ради в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, КЗ «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» ДОР, Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У своєму позові позивач зазначає, що підставою для звернення до суду з даною заявою є необхідність захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка в силу свого віку не має можливості самостійно захистити свої права на умови нормального розвитку та виховання. Відповідач по справі - [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ?янське, в офіційному шлюбі не перебуває, безробітна. 03.08.2021 року [PERSON] написала заяву та відмовилась забирати свою новонароджену доньку з КП «Дніпропетровський обласний перинатальний центр зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради, про що складено акт закладу охорони здоров?я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовились забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров?я. 11.08.2021 року з KHП «Дніпропетровський обласний перинатальний центр зі стаціонаром Дніпропетровської обласної ради» покинуту новонароджену дитину [PERSON] (дівчинка) було переведено у відділення патології новонароджених КНП КМР «Міська лікарня №9». 13.08.2021 року управління - служба у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради здійснила реєстрацію народження малолітньої [PERSON] в Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням виконавчого комітету Кам?янської міської ради від 20.09.2021 №761 малолітній дитині [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано до К3 «Кам?янський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» на повне державне утримання, рішенням виконавчого комітету Кам?янської міської ради від 20.09.2021 №769. Під час введення на території України воєнного стану заклад та його вихованці, 01.04.2022 року тимчасово переміщені (евакуйовані) за межі України. За інформацією адміністрації КЗ «Кам?янський спеціалізований будинок дитини» ДОР (лист від 03.10.2022) з часу влаштування малолітньої [PERSON] та до евакуації закладу, мати дитини [PERSON] жодного разу не відвідала доньку, не телефонувала, не цікавилась станом здоров`я та самопочуттям дитини. Малолітня [PERSON] має діагнози: синдром рухових порушень внаслідок перинатального гіпоксичного ураження ЦНС, затримка розвитку кульшових суглобів. Тому просить суд: -позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . -передати малолітньою [PERSON] , [INFO] , під опікування органу опіки та піклування Кам`янської міської ради до вирішення питання влаштування до сімейних форм виховання. -стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним 18-річного віку на користь майбутнього опікуна чи осіб, яким дитина буде передана на виховання. ???В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, причини неявки до суду не повідомила. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору КЗ «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» ДОР не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги позивача підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 07 листопада 2022 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Ухвалою суду від 08 листопада 2022 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 16 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується виданим свідоцтвом про народження, актовий запис № 1568, батьком зазначений [PERSON] (а.с.8). Згідно витягу №00032165877 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 17 серпня 2021 року вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.13). 03.08.2021 року [PERSON] написала заяву про відмову забрати дитину з КП «Дніпропетровський обласний перинатальний центр зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради, про що 03.08.2021 року складено акт закладу охорони здоров?я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовились забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров?я та 03.08.2021 року направлено повідомлення №794 до голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради Федоренко В.В., в якому зазначено зареєструвати та вирішити подальшу долю дитини (а.с.10-11, 21). Відповідно до листа Комунального підприємства «Дніпропетровський обласний перинатальний центр зі стаціонаром Дніпропетровської обласної ради» від 11.08.2021 року № 842 вбачається, що покинуту новонароджену дитину [PERSON] (дівчинка) 11.08.2021 року було переведено у відділення патології новонароджених до КНП КМР «Міська лікарня №9» (а.с.17). Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня №9» від 12.08.2021 року № 1-02/471 вбачається, що діагноз дитини гіпоксично-ішемічна енцефалопатія. Врождена вада розвитку головного мозку. Недоношеність 36 тижнів. Відповідно до Розпорядження Голови адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради №205-р від 13.08.2021 року вбачається, що управлінню - службі у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради необхідно зареєструвати в Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) дитину жіночої статі, позбавлену батьківського піклування. Присвоїти дитині прізвище [PERSON] , ім`я - [PERSON] , по батькові - [PERSON] . Батьками дитини записати: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.16). Рішенням виконавчого комітету Кам?янської міської ради від 20.09.2021 №761 малолітній дитині [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.14). Відповідно до повідомлення Служби у справах дітей Кам`янської міської ради про взяття на первинний облік дітей-сирот та дітей, позбавлених батьківського піклування, від 20.09.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на первинному обліку дітей-сирот та дітей, позбавлених батьківського піклування, в службі у справах дітей Кам`янської міської ради з 20.09.2021 як дитина, позбавлена батьківського піклування (а.с.20). Рішенням виконавчого комітету Кам?янської міської ради від 20.09.2021 №769 [PERSON] влаштовано до К3 «Кам?янський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» на повне державне утримання строком на 6 місяців (а.с.15). Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 07.10.2021 року малолітня [PERSON] має діагнози: синдром рухових порушень внаслідок перинатального гіпоксичного ураження ЦНС, затримка розвитку кульшових суглобів (а.с.19). Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня №9» від 10.11.2021 року №1-02/683 вбачається, що 09.11.2021 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , переведено до КЗ «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» ДОР», згідно направлення (путівки) служби у справах дітей обласної державної адміністрації №26 від 29.10.2021 року (а.с.18). За інформацією адміністрації КЗ «Кам?янський спеціалізований будинок дитини» ДОР (лист від 03.10.2022 №361) вбачається, що з часу влаштування малолітньої [PERSON] та до евакуації закладу, мати дитини [PERSON] жодного разу не відвідала доньку, не телефонувала, не цікавилась станом здоров`я та самопочуттям дитини (а.с.9). Відповідно до висновку виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 17.10.2022 року № 8 вих.-20/472 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є доцільним (а.с.6-7). При цьому суд бере до уваги, що вказані обставини існують тривалий час, за який у відповідача була можливість змінити своє ставлення до виховання дитини. Однак вона цього не зробила, що свідчить про стійкий та усвідомлений характер ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився, та на виконання вимог ст.81 ЦПК України доказів відсутності підстав для позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] суду не надав. Таким чином, факт того, що відповідач не забрала дитину з пологового будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування; ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є підставами для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] .. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскільки мати не забрала дитину з пологового будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною, вимоги позивача про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню. Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, то заявлені позовні вимоги узгоджуються із приписами ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. А тому враховуючи, те що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Позивачем при зверненні із позовом не понесені судові витрати з оплати позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, в зазначеній частці позивач, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2 147,20 грн., як розмір судового збору на час ухвалення рішення, за кожну заявлену позовну вимогу, що в сукупності становить 2 147,20 грн..

Outcome: approved