Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість у розмірі 4643,00 грн., пеню у розмірі 1912,36 грн., 3% річних у розмірі 139,29 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1073,60 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 15.09.2021 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № ГН1509, за умовами якого позивачка зобов`язалась передати відповідачці комплекс товарів та послуг по догляду за обличчям (надалі по тексту\~Комплекс), а відповідачка зобов`язалась прийняти цей Комплекс, згідно акту приймання-передачі товару та сплатити за нього визначену договором грошову суму в розмірі 19865,00 гривень. Позивачка, дотримуючись умов договору, належним чином виконала свої зобов`язання перед відповідачкою у повному обсязі, що підтверджується підписаними сторонами актом приймання-передачі товару від 15.09.2021 року та актом наданих послуг від 22.12.2021 року. У свою чергу, відповідачка отримала Комплекс, будь-яких претензій щодо такого отриманого Комплексу та щодо виконання позивачкою своїх зобов`язань за договором не мала та не висувала, про що свідчить її підпис у зазначених актах. Згідно п. 5.1 договору загальна вартість Комплексу складає 19865,00 грн. Пунктом 5.3 Договору встановлено, що при оплаті Комплексу відповідач в день підписання даного Договору вносить на поточний рахунок або в касу Сторони-1 перший платіж в розмірі 3000.00 грн. Пунктами 5.4,5.5 Договору встановлено, що відповідач сплачує за Комплекс частинами рівними платежами не пізніше 15 числа кожного місяця у сумі 2811 гривень 00 копійок. Остаточно розрахуватись за Комплекс відповідач зобов`язувалася не пізніше 15.03.2022 року (п.5.6 Договору). Однак, відповідачка свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого Комплексу виконала не в повному обсязі, а саме сплатила лише частину вартості. Станом на день звернення позивачки до суду з позовом, основна сума заборгованості відповідачки складає 4643 грн. 00 коп. Позивачкою було направлено письмову претензію вих. № 3 від 23.02.2022 року з вимогою щодо погашення відповідачкою заборгованості за договором, однак [PERSON] залишила таку претензію без відповіді та без виконання. За таких обставин, позивачка була змушена звернутися до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів. Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07.04.2023 року відкрито провадження в справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивачка фізична особа-підприємець [PERSON] не з`явилася, надіслала до суду клопотання, в якому просить розгляд справи здійснювати за її відсутності за наявними матеріалами у справі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. (а. с. 26). Відповідачка [PERSON] \~у судове засідання не прибула, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до частин 1, 2, 3статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15 вересня 2021 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено договір № ГН 1509, за умовами якого позивачка зобов`язується надати відповідачці комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчям (надалі\~Комплекс по догляду), а відповідачка зобов`язується прийняти цей комплекс по догляду згідно акту приймання-передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну). Відповідно до п. 1.2 Договору під Комплексом розуміється продаж набору косметики та надання косметологічних послуг. Відповідно до п. 1.3 Договору асортимент, кількість, комплектація, перелік складових та загальна вартість Комплексу визначаються в Переліку № 1 (специфікації), що є невід`ємною частиною Договору. Пунктом 2.4. Договору визначено, що зобов`язання позивачки по передачі Комплексу вважаються виконаними в момент його передачі в розпорядження Відповідачки, згідно акту приймання-передачі та підписанні цього Договору. Відповідно до п. 5.1 Договору загальна вартість Комплексу по догляду за цим Договором складає 19865,00 гривень. Пунктом 5.3 Договору встановлено, що при оплаті Комплексу відповідачка в день підписання даного Договору вносить на поточний рахунок або в касу сторони -1 перший платіж в розмірі 3000.00 гривень. Пунктами 5.4, 5.5 Договору встановлено, що відповідач сплачує за Комплекс частинами рівними платежами не пізніше 15 числа кожного місяця у сумі 2811 гривень 00 копійок. Остаточно розрахуватись за Комплекс відповідач зобов`язувалася не пізніше 15.03.2022 року (п.5.6 Договору) Відповідно до п. 6.1. Договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань по даному Договору сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства України. Відповідно до п. 6.2 Договору у випадку затримки відповідачкою сплати грошових коштів, передбачених пунктами 5.3, 5.4, 5.5 даного Договору строком більше ніж на п`ять календарних днів поспіль, відповідачка сплачує позивачці неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Фізична особа-підприємець [PERSON] , дотримуючись умов Договору, належним чином виконала свої зобов`язання перед [PERSON] у повному обсязі, що підтверджується підписаними сторонами актом приймання-передачі товару до Договору № ГН 1509 від 15.09.2021 року та актом наданих послуг від 22.12.2021 року до Договору № ГН 1509 від 15.09.2021 року. (а. с. 10). Однак, відповідачка [PERSON] свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого Комплексу виконала не у повному обсязі, а саме сплатила лише частину вартості в сумі 11622 грн., що підтверджується копією товарних чеків (а. с. 13-14). Станом на день звернення позивачки до суду з позовом, сума заборгованості відповідачки складає 4643,00 грн. Позивачкою було направлено відповідачці [PERSON] претензію вих. № 3 від 23.02.2022 року з вимогою щодо погашення заборгованості за договором. (а. с. 12). Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно доч. 1\~ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627\~ЦК України визначено, відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно дост.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.\~ст. 530 ЦК України\~ якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст.\~901\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1ст.\~903\~ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України\~ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України\~ неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 550 ЦК України\~ право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.\~77\~ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Так, із розрахунку, наведеного у позовній заяві, вбачається, що позивачка просить стягнути із відповідачки заборгованість за договором у розмірі 4643,00 грн., пеню у розмірі 1912,36 грн. та 3 % річних у розмірі 139.29 грн. Відповідачкою [PERSON] зазначений розрахунок позивачки не спростований, контрозрахунок не наданий. Відтак, у суду відсутні підстави ставити під сумнів розрахунок, наданий позивачкою. Виходячи з принципу диспозитивності, відповідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, з огляду на вищезазначені норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши, що відповідачка [PERSON] допустила невиконання взятих на себе зобов`язань за договором № ГН 1509 від 15.09.2021 року, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Разом з тим, відповідно до ст. 264\~ЦПК України суд підчас ухвалення рішення вирішує питання щодо\~розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено судом, позивачкою понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 1073 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією № 0266810067 від 24.03.2023 року. Отже, понесені позивачкою і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved