Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати за ним право власності на самочинно побудоване нерухоме майно - житловий будинок, літери «А» № 24, розташований по [ADDRESS] , з господарськими будівлями: прибудову літ. «а», ґанок літ. «а1», мансарду літ. «А1», господарську будівлю літ. «Б», погріб літ. «Б1», прибудову літ. «б», убиральню літ. «В», огорожу № 1, ворота з хвірткою № 2. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Ульяновської міської ради від 22.09.1994 року № 100 є користувачем земельної ділянки, що розташована за адресою [ADDRESS] , цільове призначення якої є будівництво жилого будинку. Цим же рішенням користувача зобов`язано у строк до 22.10.1994 року виготовити у відділі архітектури технічну документацію на право забудови. Не виконавши вимоги щодо виготовлення технічної документації на будівництво, позивач самочинно збудував житловий будинок, літери «А» № 24, з господарськими будівлями: прибудову літ. «а», ґанок літ. «а1», мансарду літ. «А1», господарську будівлю літ. «Б», погріб літ. «Б1», прибудову літ. «б», убиральню літ. «В», огорожу № 1, ворота з хвірткою № 2. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Благовіщенського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кримської Н.П. з усною заявою про реєстрацію будівель, однак йому було відмовлено в реєстрації садиби через відсутність документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Після завершення будівництва КП «Благовіщенським міжміським бюро технічної інвентаризації» було проведено технічну інвентаризацію будівництва, якою встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації будівель. Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 9 травня 2023 року по справі було відкрито спрощене провадження без виклику сторін. Відповідач - Благовіщенська міська рада Кіровоградської області, повідомлена про дату і місце розгляду справи, з клопотанням про слухання справи з викликом сторін до суду не зверталась, направила заяву про визнання позову. Суд, дослідивши у порядку спрощеного провадження наданих сторонами доказів у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. З наданої позивачем копії паспорту [NUMBER] , виданого 25.09.1996 року Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській області, встановлено, що [PERSON] є громадянином України, [INFO] . З наданого позивачем рішення Виконавчого комітету Ульяновської міської ради від 22.09.1994 року № 100 встановлено, що позивачу виділено земельну ділянку розміром 720м2 за адресою [ADDRESS] та дозволене будівництво жилого будинку. Цим же рішенням користувача зобов`язано у строк до 22.10.1994 року виготовити у відділі архітектури технічну документацію на право забудови. З довідки № 289 від 17 березня 2023 року рішення Виконавчого комітету Благовіщенської міської ради встановлено, що домоволодіння [PERSON] , розташоване по [ADDRESS] . З технічного бюро у справах будівництва і архітектури № 11 від 03.01.1995 року встановлено, що [PERSON] , по [ADDRESS] побудовано господарські будівлі, які тимчасово використовуються під житло. З копії Домової книги по [ADDRESS] встановлено склад осіб, що зареєстровані у садибі. З копії Технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями по [ADDRESS] встановлено схему розташування будівель та споруд, експлікацію, план будинку, характеристики будинку [ADDRESS] . З наданого позивачем витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва КП «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 499 від 14.03.2023 року встановлено результати технічної інвентаризації об`єкта - житлового будинку, літери «А» № 24, розташованого по [ADDRESS] , з господарськими будівлями: прибудову літ. «а», ґанок літ. «а1», мансарду літ. «А1», господарську будівлю літ. «Б», погріб літ. «Б1», прибудову літ. «б», убиральню літ. «В», огорожу № 1, ворота з хвірткою № 2. У результаті встановлена можливість його надійної та безпечної експлуатації. При вирішенні справи суд керується такими нормами законодавства: Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ч. 4\~ст. 373 ЦК України\~власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК України) та землекористувачі (стаття 95 ЗК України). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. Відповідно до вимог\~ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно правової позиції\~Верховного Суду України у справі N6-1328цс15, згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій\~статті 376 ЦК України\~ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Згідно\~ст.376 ЦК\~суди, розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки. Право власності у порядку, передбаченому частиною третьою\~статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв`язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. На підставі ч.3\~ст.376 ЦК України\~суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя\~статті 375 ЦК). Відповідно до ч. 2\~ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Водночас згідно із ч. 3\~ст. 376 ЦК України\~право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, а саме об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 року № 158\~затверджено Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, яким передбачена процедура введення в експлуатацію лише індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05.08.1992 року по 09.04.2015 року та будівель і споруд сільськогосподарського призначення, збудованих до 12.03.2011 року. Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461\~у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Частиною 3\~ст. 375 ЦК України\~передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 5\~ст. 376 ЦК України\~на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи, що позивач є користувачем земельної ділянки, на якій розташоване самочинно збудоване нерухоме майно, місцезнаходження якого не порушує права інших осіб, нерухоме майно відповідно до експертних висновків придатне для безпечної експлуатації, представник Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області заперечень з приводу заявленого позову не подав, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved