Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Чутівської селищної ради Полтавської області, в якому просить визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 5,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Вільхуватської сільської ради Полтавського (Чутівського) району Полтавської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія РІ № 557132, виданого Вільхуватською сільською радою народних депутатів 17.01.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 515. Спадкоємцями після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] (батько позивача) в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серія ВАЕ №017982 від 03.03.2003 року виданого державним нотаріусом Чутівської державної нотаріальної контори Коваль І.В. Інший син померлого [PERSON] [PERSON] подав заяву про те, що спадщину не прийняв та на неї не претендує, до суду про продовження строку для прийняття спадщини звертатися не буде. 03.03.2003 року дружині [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частку спадкового майна, а саме земельну ділянку площею 5,07 га зареєстроване в реєстрі за № 301. [PERSON] (батько позивача) прийняв спадщину, але не оформив її. [INFO] помер [PERSON] . Позивач успадкував після померлого батька земельну ділянку площею 5,13 га і 26.04.2005 року йому було видане свідоцтво про право на спадщину за законом. Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки позивач звернувся до державного нотаріуса Чутівської державної нотаріальної контори Махринської О.В., але 15.12.2022 року отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії. 29 березня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 19 квітня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, до суду надійшла заява представника позивача в якій він просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, позов підтримують повністю та просять його задовольнити. Представник відповідача Чутівської селищної ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява від Чутівської селищної ради Полтавської області про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Від третіх осіб до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін та їх представників на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія РІ № 557132, виданого Вільхуватською сільською радою народних депутатів 17.01.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 515, належала земельна ділянка площею 5,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Вільхуватської сільської ради Полтавського (Чутівського) району Полтавської області. [INFO] помер [PERSON] (дід позивача), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.02.2003 року. Спадкоємцями після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] (баба позивача) та син [PERSON] (батько позивача) в рівних долях. [PERSON] прийняла частку спадкового майна, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серія ВАЕ №017982 від 03.03.2003 року виданого державним нотаріусом Чутівської державної нотаріальної контори Коваль І.В. [PERSON] успадкував але не оформив свої спадкові права. Інший син померлого [PERSON] [PERSON] подав заяву про те, що спадщину не прийняв та на неї не претендує, до суду про продовження строку для прийняття спадщини звертатися не буде. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.10.2004 року. Після смерті [PERSON] , позивач успадкував земельну ділянку площею 5,13 га, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серія ВСА № 647695 від 26.04.2005 року виданого державним нотаріусом Чутівської державної нотаріальної контори Коваль І.В. [PERSON] мати померлого відмовилась від прийняття належної їй частки у спадщині. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.12.2013 року. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Чутівської державної нотаріальної контори Махринської О.В. від 15.12.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю у спадкоємця [PERSON] Витягу з Державного земельного кадастру на частку земельної ділянки площею 5,07 га, яка знаходиться на території Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області та належить [PERSON] . Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (стаття 1218 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що у даній справі спадкові права [PERSON] підлягають судовому захисту, оскільки, враховуючи фактичні обставини даної справи, останній позбавлений права захистити відповідні права у позасудовому порядку, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,556 га, кадастровий номер 5325482700:00:002:0544, розташовану на території Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, підлягають задоволенню.

Outcome: approved