Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позиву покликається на те, що після розірвання шлюбу із відповідачем діти продовжують проживати разом із нею, вона піклується про них, доглядає, слідкує за навчанням доньки, їх повноцінним розвитком, здібностями, уподобаннями. З кінця 2021 року батько не телефонує, не приходить до школи, не відвідує батьківські збори, не цікавиться здібностями дітей, не займається їх вихованням, не провідує, не цікавиться здоров`ям та навчанням доньки, не проводить з дітьми свій вільний час, фактично обмежив їх в батьківській турботі, любові й піклуванні, має заборгованість по сплаті аліментів. Вважає, що відповідач повністю самоусунувся від виховання дітей. Ухвалою судді Залізничного районного суду від 15.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 09.02.2022 року виконавчий комітет Перемишлянської міської ради як орган опіки та піклування зобов`язано надати письмовий висновок щодо розв`язання спору. На виконання ухвали суду 30.03.2023 року до суду подано копії рішення Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради від 22.03.2023 року №54 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав» та висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] 01.05.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що з відповідачем вона одружилася у 2013 році та розірвали шлюб у 2020 році. Після народження другої дитини у 2017 році вони з чоловіком почали проживати окремо - вона із дітьми в місті Перемишляни, а він - в смт.Рудно. Починаючи з 2018 року, батько приїжджав до дітей лише у їх дні народження. З часом і ці візити зменшувалися, останній раз дітей батько бачив приблизно у 2020 році. Він не намагається побачитися із дітьми, хоча позивачка не чинить жодних перешкод у цьому. Відповідач має її номер телефону та номер телефону старшої доньки, однак не телефонує їм, не цікавиться життям, здоров`ям, навчанням дітей. На час розгляду справи [PERSON] близько восьми місяців не платить аліменти на утримання дітей. Також позивачка додала, що [PERSON] не з`явився на засідання органу опіки та піклування, де розглядалося питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Позивачка зазначила, що останній раз спілкувалася із відповідачем близько чотирьох років тому та попереджала, що може подати позов до суду про позбавлення його батьківських прав. Зі слів позивачки, відповідачу було байдуже до цього. Їй невідомо, чи є у відповідача інша сім`я. Відповідачу [PERSON] неодноразово скеровувалися копія позовної заяви з додатками, копії ухвал суду, судові повістки за його зареєстрованим місцем проживання, які він з невідомих причин не отримував. Про дату та час судових засідань його також було повідомлено телефоном, про що складено телефонограму, та шляхом надіслання смс повідомлень, а відтак суд вважає, що [PERSON] був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзиву і позивачка у судовому засіданні не заперечила проти такого вирішення справи. Також в судове засідання не з`явився представник третьої особи Перемишлянської міської ради як органу опіки та піклування, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. 25.01.2023 року, 22.05.2023 року першим заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Я.Мармуляком було скеровано суду заяви, у яких представник третьої особи просив розглядати справу без участі представника органу ріпки та піклування, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підтримав повністю. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження серія [NUMBER] виданого 11.08.2014 року, та серія [NUMBER] , виданого 12.10.2017 року, [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 17.09.2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 13.08.2013 року в Ушковицькій сільській раді Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №6, ухвалено стягувати з [PERSON] на користь матері [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.06.2020 року і до їх повноліття (а.с.13,14). Згідно копії постанови від 05.11.2020 року відкрито виконавче провадження (а.с.15-18). Виходячи із копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №В9/50953 від 01.09.2022 року та В9/39559 від 12.06.2023 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за виконавчим документом станом на 31.05.2023 року становить 55 069 грн., дата останньої сплати - вересень 2022 року (а.с.19,92). Відповідно до копії довідки №147/23-12 від 26.08.22 року, виданої виконавчим комітетом Перемишлянської міської ради, в склад сім`ї [PERSON] входить донька [PERSON] та син [PERSON] (а.с.2). Згідно копії пояснень представника ЗДО «Зернятко» (с.Ушковичі Львівського району), [PERSON] є вихованцем садочку «Зернятко» з 2020 року. Протягом двох років відвідування садочку, батько [PERSON] не цікавився інтелектуальним рівнем свого малюка, не відвідував жодних культурно-масових заходів і жодного разу не приводив і не забирав дитину з садочку (а.с.11). Згідно копії пояснень представника Ушковицької філії Іст. ОЗССО І-ІІІ ст. ім.О.Ковча Львівського району, [PERSON] навчається в даному освітньому закладі з 2020 року. В 2022-2023 навчальному році учениця перейшла в 3 клас. Протягом двох років навчання батько [PERSON] жодного разу не відвідував школи, не цікавився рівнем знань і умінь своєї дочки, не брав участі у виховних шкільних заходах та батьківських зборах (а.с.12). Виходячи із письмових пояснень [PERSON] , вона є сусідкою позивачки та зазначає, що [PERSON] впродовж чотирьох років не спілкується з дітьми [PERSON] та [PERSON] , не телефонує, не відвідує в школі, в садочку, не утримує матеріально, не займається вихованням, жодним чином не виконує свого батьківського обов`язку (а.с.7,8). Виходячи із письмових пояснень [PERSON] , вона є сусідкою позивачки та зазначає, що [PERSON] впродовж чотирьох років не спілкується з дітьми [PERSON] та [PERSON] , не відвідує в школі, садочку, не утримує матеріально, не займається вихованням, не цікавиться здоров`ям дітей зі слів матері, не виконує батьківського обов`язку (а.с.9,10). Відповідно до Висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] , та [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Перемишлянської міської ради Львівського району Львівської області від 22.03.2023 року, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини впродовж 2-х місяців розглядалося дане питання, запрошувалися батьки дитини, однак [PERSON] жодного разу не з`явився, хоч був поінформований про засідання. Мама дітей повідомила, що з кінця 2021 року батько дітей [PERSON] не спілкується з дітьми, не відвідує дітей за місцем проживання, не займається їх вихованням, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, про стан здоров`я, фактично обмежив їх в батьківській турботі та піклуванні. [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на дітей. Працівниками служби у справах дітей обстежено матеріально-побутові умови проживання [PERSON] та дітей за адресою їх проживання. в ході обстеження встановлено, що умови проживання належні. Враховуючи наведене, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити громадянина [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.60-66). Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (ст.164 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. В абзаці 2 пункту 16 Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а саме: не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не допомагає їм матеріально, оскільки має значну заборгованість за аліментами, не цікавиться їх здоров`ям, навчанням та вихованням, не спілкується з ними без будь-яких перешкод та причин для цього. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Водночас, вирішуючи таке питання, суд враховує поведінку відповідача, який не з`явився до органу опіки та піклування під час розгляду питання про складення висновку позбавлення його батьківських прав, жодного разу не з`явився до суду, не подав суду відзиву, пояснень, заяв чи клопотань, жодних належних та допустимих доказів, що йому чиняться будь-які перешкоди у спілкуванні з дітьми, і таким чином він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованні дітей, а тому, суд приходить до переконання про свідоме нехтування батьком своїми обов`язками, що є підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, що найкраще відповідатиме інтересам дітей, а відтак про задоволення позовних вимог. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ст.166 СК України). Згідно із частинами першою, четвертою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Поновлення батьківських прав неможливе, зокрема, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. При розподілі судових витрат суд виходить з положень ст.141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача 992 грн. 40 коп. судового збору. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Outcome: approved