Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), звернувсь до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 18.05.2007 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось: відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї та піклуватися про неї, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, як наслідок з 2012 року та по даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 18.05.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №64. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02.01.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.22). Також даною ухвалою суду від 02.01.2023 року [PERSON] звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви. Відповідно до ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 08.02.2023 року (а.с.30-31) вказану цивільну справу №367/4890/22 направлено за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області. Так, згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2023 року дана справа передана на розгляд судді Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В. Ухвалою судді\~Косенко А.В.\~від 26.04.2023\~року позовну\~заяву [PERSON] \~прийнято до\~розгляду та\~ухвалено розгляд\~справи проводити\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення (виклику)\~сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали суду від 26.04.2023 року та позовна заява з додатками були надіслані відповідачу за його останньою відомою адресою місця проживання, вказаною у позовній заяві (а.с.1, 40), проте поштове відправлення №0800100231073 (а.с.42) повернулось до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім\~того,\~зважаючи на\~те,\~що адресу\~зареєстрованого місця\~проживання \~відповідача [PERSON] , вжитими судом\~заходами не\~вдалось встановити\~(а.с.20,\~28), то відповідно до ч. 11 ст.128 ЦПК України повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.39), повідомлення розміщене на сайті 09.05.2023 року (а.с.41), а тому з цієї дати особа вважається повідомленою про час і місце розгляду справи. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові\~матеріали справи,\~судом встановлено,\~що 19.05.2007\~року між\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб, актовий запис №64; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19.05.2007 року, а.с.4). Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8), доданих до позову, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Їх батьком у вказаних свідоцтвах про народження заначений [PERSON] . Неповнолітній син, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №229, виданої 15.11.2022 року Макарівською селищною радою (а.с.18). Як вказала позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, що подружнє життя з відповідачем не склалось: відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї та піклуватися про неї, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, як наслідок з 2012 року та по даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин примирення та збереження шлюбу є неможливим. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України. Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved