Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на навчання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.03.2023 і до закінчення ним навчання або до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є його батьком. Відповідач сплачував аліменти на його утримання до досягнення повноліття. У 2022 році він вступив на навчання до Навчально-наукового інституту інформаційної безпеки та стратегічних комунікацій Національної академії Служби безпеки України і на даний час навчається на першому курсі за спеціальністю «Національна безпека» денної форми навчання за контрактом, термін навчання до серпня 2026. Загальна вартість навчання становить 131600 грн. Він самостійних джерел для життя та навчання не має, тому на період навчання потребує матеріальної допомоги. Батько працює лікарем у КНП «Вінницький обласний клінічний високоспеціалізований ендокринологічний центр Вінницької обласної ради», має стабільний заробіток і тому має можливість його утримувати, проте в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на період його навчання. Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідач надав до суду відзив, в якому позов визнає частково. Зазначає, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на період навчання сина, проте також він сплачує аліменти на навчання сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. У шлюбі з [PERSON] у них народилися донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які також перебувають на його утриманні. Крім того, його батько [PERSON] є пенсіонером, важко хворіє та потребує фінансової допомоги на придбання дороговартісних ліків. Вважає за доцільним сплачувати аліменти на період навчання сина в розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Позивач своїм правом надання до суду відповіді на відзив не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.4). [PERSON] є студентом Навчально-наукового інституту інформаційної безпеки та стратегічних комунікацій Національної академії Служби безпеки України денної форми навчання за контрактом, вартість освітньої послуги за рік становить 131600 грн., термін навчання до серпня 2026 (а.с.5-6, 7-11). Згідно з ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. З доданих відповідачем до відзиву документів судом встановлено, що 21.07.2007 він зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.26). У шлюбі в них народилися донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.27-28). Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.03.2023 з нього стягнуто аліменти на навчання сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.10.2022 та до припинення навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Твердження відповідача про перебування непрацездатного батька на його утриманні не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Долучена до відзиву на позов виписка з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , не є належним доказом перебування батька відповідача на його утриманні, а лише є інформацією про стан його здоров`я. Звернувшись із позовом про стягнення аліментів на навчання, позивач зазначив, що відповідач має можливість сплачувати такі аліменти, оскільки працює лікарем у КНП «Вінницький обласний клінічний високоспеціалізований ендокринологічний центр Вінницької обласної ради» та має стабільний заробіток. Проте позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження наявності у відповідача будь-якого доходу чи майна, за рахунок якого він мав би можливість сплачувати аліменти на його навчання. Таким чином, позивач не довів належними та допустимими доказами обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме можливості відповідача надавати матеріальну допомогу на період його навчання. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оскільки правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, регулюються самостійними нормами матеріального права, якими такий обов`язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу, суд дійшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує на теперішній час навчання, але у меншому розмірі, ніж просить останній. Виходячи з вимог закону, обставин справи та позицій сторін, а також\~враховуючи те, що батьки обоє\~повинні приймати\~участь у\~матеріальному утриманні\~та вихованні\~дітей,суд\~вважає,\~що з\~відповідача слід\~стягнути аліменти\~на навчання\~сина в\~розмірі 1/6\~частини зі\~всіх видів\~його заробітку\~(доходу)\~щомісячно до\~закінчення навчання або до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості. Оскільки сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial