Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 03.10.2019 між позивачем та відповідачем було укладено комплексний договір №1/3733393, згідно п. 1.1 якого [PERSON] було надано кредит в сумі 334867,95 грн, строком з 03.10.2019 по 02.10.2026 зі сплатою 16,9 % річних та одноразову комісійну винагороду в сумі 2,5 % від суми кредиту. Відповідно до п. 1.2 договору, кредит надавався на купівлю автотранспортного засобу для особистого користування та сплати страхової премії за договором добровільного страхування від нещасних випадків та на випадок хвороби. Взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та інших витрат, відповідач належним чином не виконав, тому станом на 13.12.2022 у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі - 244377,75 грн, що складається із строкової заборгованості по кредиту у розмірі 167162,09 грн, простроченої заборгованості у розмірі 43531,94 грн, прострочених відсотків у розмірі 32610,62 грн, нарахованих відсотків у розмірі 1073,10 грн. В зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. 03 січня 2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. 05 січня 2023 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації відповідача. 09 березня 2023 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою суду від 14.03.2023 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд визнав можливим провести заочний розгляд справи за відсутності учасників процесу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 03.10.2019 між позивачем та відповідачем було укладено комплексний договір №1/3733393, згідно п. 1.1 якого [PERSON] було надано кредит в сумі 334867,95 грн, строком з 03.10.2019 по 02.10.2026 зі сплатою 16,9 % річних та одноразову комісійну винагороду в сумі 2,5 % від суми кредиту. Відповідно до п. 1.2 договору, кредит надавався на купівлю автотранспортного засобу для особистого користування та сплати страхової премії за договором добровільного страхування від нещасних випадків та на випадок хвороби. Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав належним чином, видавши в користування відповідачу кредит, що підтверджується виписками по рахунках та меморіальним ордером від 04.10.2019 за №1/3733393. Однак, відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов`язань, визначених кредитним договором, а також порушено умови щодо погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні викопуватися належним чином. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань, або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Ці норми дають банку підстави для дострокового стягнення . всієї заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Таким чином, в зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання за кредитним договором № 1/3733393 від 03.10.2019 станом на 13.12.2022 у відповідача наявна заборгованість у розмірі 244377,75 грн, що складається із строкової заборгованості по кредиту у розмірі 167162,09 грн, простроченої заборгованості у розмірі 43531,94 грн, прострочених відсотків у розмірі 32610,62 грн, нарахованих відсотків у розмірі 1073,10 грн. Враховуючи те, що відповідачем зобов`язання за кредитним договором виконувались неналежним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 3665,67 грн.

Outcome: approved