Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

У лютому 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «А.Т.К. ІНВЕСТ», третя особа [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.10.2022 року приблизно о 18:00 год. на автодорозі Київ-Чоп (М-06, 115 км.) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BMW Х5», реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві власності належить позивачу, під керуванням її сина [PERSON] та транспортного засобу «Камаз», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом СЗАП, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності відповідачу ТОВ «А.Т.К. ІНВЕСТ», під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 11.01.2023 року у справі № 935/2796/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, який є працівником відповідача. Згідно зі звітом № 0605/12/22 від 19.12.2022 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику автомобіля BMW», реєстраційний номер [NUMBER] вартість матеріальної збитку, завданого власнику автомобіля, складає 1 447 074 грн. 35 коп. Оскільки відповідальність відповідача згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 2465732 та АТ 2465768 застраховано в АТ «Страхова група «ТАС», позивач звернулась до останнього про виплату страхового відшкодування, який відшкодував позивачу частину матеріального збитку у розмірі 127 450 грн. 00 коп. Тому, з урахуванням виплачених сум відшкодування, позивач вважає, що на її користь з відповідача необхідно стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховими відшкодуваннями в сумі 1 319 624 грн. 35 коп. Позивач також вказувала, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона зазнала душевних страждань, змушена була разом із близькими пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні, її звичний спосіб життя кардинально змінився, вона перенесла значний емоційний стрес, у зв`язку з чим просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. 00 коп. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 5 000,00 грн. Ухвалою суду від 16.02.2023 року відкрито провадження за правилами позовного (загального) провадження та призначено підготовче засідання на 07.04.2023 року (а.с. 100). Ухвалою суду від 16.02.2023 року заяву представника позивача Шестопалова Р.Л. про забезпечення позову повернуто особі, яка з нею звернулася (а.с. 102). Ухвалою суду від 16.02.2023 року заяву представника позивача Шестопалова Р.Л. про забезпечення позову задоволено (а.с. 133-134). Ухвалою суду від 10.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.03.2023 року (а.с. 135). У судовому засіданні представник позивача Шестопалов Р.Л. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «А.Т.К. ІНВЕСТ» до судового засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, повторно надав клопотання про відкладення судового розгляду. Тому, суд розглянув справу в його відсутність, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Тому, суд розглянув справу в його відсутність, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля марки «BMW Х5», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 81). 21.10.2022 року о 18 год. 00 хв. на автодорозі Київ-Чоп М-06, 115 км. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BMW Х5», реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві власності належить позивачу [PERSON] , під керуванням її сина [PERSON] та транспортного засобу «Камаз», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом СЗАП, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності відповідачу ТОВ «А.Т.К. ІНВЕСТ», під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальні збитки. Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 11.01.2023 року у справі № 935/2796/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 850 грн. (а.с. 10-12). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власником транспортного засобу «Камаз», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом СЗАП, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , є ТОВ «А.Т.К. ІНВЕСТ». Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 085386 від 21.01.2022 року [PERSON] працював на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди водієм ТОВ «А.Т.К. ІНВЕСТ» (а.с. 122-124). На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Камаз», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом СЗАП, реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована відповідачем в АТ «Страхова група «ТАС» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 2465732 та АТ 2465768. Як встановлено судом, АТ «Страхова група «ТАС» здійснило позивачу [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 127 450 грн. 00 грн. Відповідно до звіту № 0605/12/12 від 19.12.2022 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданого власнику колісного транспортного засобу (надалі - КТЗ) «BMW Х5», реєстраційний номер [NUMBER] , складеного СОД [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «BMW Х5», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 1 447 074 грн. 35 коп. (а.с. 13-76) Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлюються Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів Затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Відповідно до пункту 1.3 згаданої Методики її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачений законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Згідно з п. 1. 4. цієї Методики вона застосовується, в тому числі, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження транспортного засобу, визначення вартості його відновлювального ремонту. Пунктом 4.3 згаданої Методики передбачено, що за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку транспортного засобу. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки. Такий звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Відповідно до п. 5. 1. Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який призначив експертизу , у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Згідно з п. 59 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, звіт про оцінку майна підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Законодавством можуть бути встановлені додаткові вимоги до оформлення висновку про вартість об`єкта оцінки. Пунктом 5.5. Методики встановлено, що під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Звіт № 0605/12/12 від 19.12.2022 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданого власнику колісного транспортного засобу «BMW Х5», реєстраційний номер [NUMBER] було замовлено у фахівця - суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] (кваліфікація підтверджена особистими документами: Кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача [NUMBER] від 23.09.2017 р., Свідоцтвом про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів [NUMBER] від 09.10.2017 року, Кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача за напрямом оцінки майна «Оцінка об`єктів в матеріальній формі» та спеціалазіціями в межах напряму 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів» тощо - див. додатки до Звіту). Метою оцінки, зазначеною у відповідному пункті Звіту (а.с. 115) є визначення майнової шкоди, завданої власнику майна, для подальшого розрахунку суми страхового відшкодування. Суд вважає за необхідне прийняти як належний і достовірний доказ матеріальних збитків, завданих позивачу, Звіт № 0605/12/12 від 19.12.2022 року. Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Статтею 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було заподіяно шкоду, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 1172 ЦКУ юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до п. 4, 5 Постанови Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1993 року № 6 не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки з зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). Така особа може бути притягнена до відповідальності лише самим володільцем джерела підвищеної небезпеки в регресному порядку, враховуючи характер відносин, які між ними склалися. Під час розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди за ст. 1172 ЦК України суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст. 1166 ЦК України, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває у трудових відносинах із цією організацією, і шкоду було заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків незалежно від того, яким саме працівником цієї організації (постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах) вона була. Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК). Враховуючи, що автомобіль позивача був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини третьої особи [PERSON] , який на час її настання перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «А.Т.К. ІНВЕСТ», то шкода, завдана позивачу пошкодженням автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.10.2022 року, підлягає відшкодуванню відповідачем ТОВ «А.Т.К. ІНВЕСТ». За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За вказаних обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ТОВ «А.Т.К. ІНВЕСТ» матеріальної шкоди у розмірі 1 319 624 грн. 35 коп., яка є різницею між фактичним розміром шкоди (1 447 074 грн. 35 коп.) і розміром страхового відшкодування (127 450 грн. 00 коп.). Пунктом 34.3. статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). За таких обставин та з урахуванням положень ч. 1 ст. 1192 ЦК України, суд вважає, що з відповідача ТОВ «А.Т.К. ІНВЕСТ» на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 5 000 грн. згідно з квитанцією № 605 від 08.12.2022 року (а.с. 79). Щодо вимог позову про стягнення з відповідача ТОВ «А.Т.К. ІНВЕСТ» моральної шкоди суд зазначає таке. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, враховуючи повне знищення автомобіля, те що він не підлягає відновленню, та виходячи із засад розумності та справедливості, позовні вимоги про стягнення з відповідача ТОВ «А.Т.К. ІНВЕСТ» моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 100 000 грн. 00 коп. Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з ТОВ «А.Т.К. ІНВЕСТ» на користь позивача [PERSON] 1 319 624 грн. 35 коп. у відшкодування майнової шкоди 100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 5 000 грн. у відшкодування вартості проведеного дослідження. Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 2 ч. 2 ч. 3 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем [PERSON] та адвокатом Шестопаловим Р.Л. укладений договір-доручення № 4 про надання правової допомоги від 01.02.2023 року (а.с. 87-88). Згідно з актом виконаних робіт до договору - доручення № 4 про надання правової допомоги від 01.02.2023 року загальна вартість робіт складає 10 000 грн. 00 коп. (а.с. 91). Відповідно до квитанції від 07.02.2023 року позивачем [PERSON] на виконання умов договору - доручення № 4 про надання правової допомоги від 01.02.2023 року сплачено 10 000 грн. 00 коп. (а.с. 92). Таким чином, суд вважає за належне стягнути з відповідача на користь позивача документально та фактично підтверджені сплачені грошові кошти у розмірі 10 000 грн. за правову допомогу при розгляді вказаної цивільної справи. У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 13 420 грн. 00 коп. грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved