Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-07 00:00:00

21.09.2020 року Позивач звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.09.2011 року між нею та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб, про в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №333. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини « [PERSON] ». 12.12.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області. 16.03.2019 року позивач змінила прізвище « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] », про що Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області видано свідоцтво про зміну імені. За час шлюбу сторонами придбано автомобіль марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 07.09.2013 року, який знаходиться у володінні та користуванні [PERSON] . Зазначає, що надає свою згоду на отримання компенсації в рахунок вартості автомобіля, оскільки визнання права власності частини автомобіля не забезпечить ефективного захисту прав позивача та породжуватиме нові спори. На підставі викладеного, просила суд: визнати автомобіль марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 07.09.2013 року спільним майном подружжя. У порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за частину вартості автомобіля марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 07.09.2013 року у розмірі 105 932,12 грн. У порядку поділу спільного майна подружжя виділити у власність [PERSON] автомобіль марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 07.09.2013 року вартістю 211 864,25 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати зі слати судового збору та проведення експертизи. 28.09.2020 року на адресу суду від представника Позивача - адвоката Дикого Ю.О. надійшла на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 07.09.2013 року за [PERSON] та заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо автомобіля марки Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 07.09.2013 року за [PERSON] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.10.2020 року заяву представника позивача - адвоката Дикого Ю.О. про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на автомобіль марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 07.09.2013 року за [PERSON] та заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо автомобіля марки Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 07.09.2013 року за [PERSON] . 03.11.2020 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Дикого Ю.О. надійшло клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи. 20.11.2020 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Сапонова Олександра Вікторовича надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Позивачки, викладених у позовній заяві від 16.09.2020 року про поділ майна подружжя; відмовити у задоволенні вимог позивачки щодо проведення автотоварознавчої експертизи та щодо стягнення з відповідача на користь позивачки, витрат зі сплати судового збору та проведення автотоварознавчої експертизи та стягнути з Позивачки на користь Відповідача витрати на проведення а спірного автомобіля у розмірі 2000,00 грн . Свої вимоги мотивував тим, що позивачкою визначено невідомих джерел в мережі Інтернет, що жодним чином не підтверджують ринкову вартість спірного автомобіля станом на даний час, тому відповідач заперечує визначену позивачкою ціну позову, тобто вартість спірного автомобіля у розмірі: 105932,12 грн. як таку, що не підтверджена належними та допустимими доказами. Також зазначає, що відповідно до Звіту про оцінку майна № 892-1/20 здійсненого на замовлення Відповідача суб`єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та Висновку про вартість майна, що є складовою частиною Звіту, дійсна ринкова вартість спірного автомобіля станом на 16.11..2020 року складає: 46668,00 грн., тому виходячи із зазначених вище Звіту та Висновку, дійсна ринкова вартість 1/2 (однієї другої) частини спірного автомобіля станом на 16.11.2020 року складає: 23334,00 грн. Крім того, зазначає, що спірний автомобіль був придбаний Відповідачем за рахунок грошових коштів, які належали Відповідачу особисто, а тому, на думку Відповідача, не є спільним майном подружжя. Грошові кошти, за які Відповідачем було придбано саме спірний автомобіль, Відповідач отримав за продаж попереднього легкового автомобіля марки Шеевроле Авео" 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , який був набутий Відповідачем ще до моменту реєстрації шлюбу з Позивачкою. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.02.2021 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Дикого Ю.О. про призначення автотоварознавчої експертизи у цивільній справі задоволено. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.06.2021 року провадження у справі поновлено та призначено підготовчий розгляд справи. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.09.2021 року клопотання представника [PERSON] - адвоката Дикого Ю.О. про призначення автотоварознавчої експертизи у цивільній справі задоволено. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.12.2021 року провадження у справі поновлено і призначено підготовчий розгляд справи Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.06.2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі. 16.09.2022 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Дикого Ю.О. надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої представник позивача просив суд: визнати автомобіль марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 07.09.2013 року спільним майно подружжя. у порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за частину вартості автомобіля марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 07.09.2013 року у розмірі еквівалентному на дату ухвалення рішення 2 674, 95 дол. США, яка станом на 03.09.2022 року згідно з офіційним курсом НБУ складає 97 819, 17 грн. у порядку поділу спільного майна подружжя виділити у власність [PERSON] автомобіль марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 07.09.2013 року вартістю 5 349,90 дол. США, що станом на 03.09.2022 року згідно з офіційним курсом НБУ складає 195 638, 35 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати зі слати судового збору та проведення експертизи. 07.10.2022 року на адресу суду від представника відповідача - адвоката Сапонова О.В. надійшло заперечення на заяву про уточнення позовних вимог. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову. Суд, вислухавши думку учасників, справи, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Як убачається із матеріалів справи, 03.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №333.Прізвище після реєстрації шлюбу дружини « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 12.12.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва від 12.12.2018 року Серія [NUMBER] , виданого Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. 16.03.2019 року позивач змінила прізвище « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] », про що Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області видано свідоцтво про зміну імені Серія - [NUMBER] . За час проживання в шлюбі сторонами придбано майно - автомобіль марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 07.09.2013 року. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . Відповідно до роздруківки з сайту https://auto.ria.com/, наданої позивачем, середня ринкова вартість автомобіля марки Ford Fiesta», 2013 року випуску зі схожими технічними характеристикам становить 211 864, 25 грн. Відповідно до звіту про оцінку майна № 892-1/20, а саме колісного транспортного засобу, автомобіля марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] від 16 листопада 2020 року, зробленого фізичною особою - підприємцем [PERSON] та наданого суду представником відповідача, ринкова вартість об`єкта оцінки (без ПДВ; з округленням) становить 46 668, 00 грн. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/58558-АВ від 26.01.2022 року, зробленого судовим експертом Міністерства внутрішніх справ України Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Тимченко Г.М., середня ринкова ціна автомобілям «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , червоного кольору, станом на 20.10.2020 року становила 151 810, 00 грн. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.п. 22, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угоди (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховується також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Судом встановлено, що автомобіль був придбаний подружжям в період перебування у шлюбі. Посилання представника відповідача у відзиві на те, що придбання спірного автомобіля було виключно за кошти, які належали відповідачу від продажу попереднього легкового автомобіля марки «Шеевроле Авео» 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , який був набутий Відповідачем ще до моменту реєстрації шлюбу з Позивачкою, не підтверджено доказами, наданими суду. Отже спірний автомобіль був придбаний сторонами під час перебування в шлюбі і був їх спільною сумісною власністю, згідно із ст.60 СК. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України).Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина перша статті 60 СК України). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України). Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України). Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України). Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України). Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у цивільній справі № 209/3085/20 зауважує, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні. Інакше кажучи, вимога позивача про стягнення з відповідача грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на майно подружжя не породжує обов`язку відповідача попередньо внести відповідну суму на депозитний рахунок суду (див. висновок, сформульований у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 299/2587/15-ц). Підтвердження платоспроможності такого відповідача законодавство України не вимагає. Судом також встановлено, що сторони не досягли згоди щодо вартості автомобіля. Так, представником позивача надано суду роздруківку з сайту https://auto.ria.com/, відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля марки Ford Fiesta», 2013 року випуску зі схожими технічними характеристикам становить 21 1864, 25 грн. Представником відповідача надано суду Звіт про оцінку майна № 892-1/20, а саме колісного транспортного засобу, автомобіля марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] від 16 листопада 2020 року зробленого фізичною особою - підприємцем [PERSON] ,відповідно до якого ринкова вартість об`єкта оцінки ( без ПДВ; з округленням) становить 46 668, 00 грн. Не погоджуючись з вказаним Звітом представник позивача подав до суду клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/58558-АВ від 26.01.2022 року, зробленого судовим експертом Міністерства внутрішніх справ України Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Тимченко Г.М. середня ринкова ціна автомобілям «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , червоного кольору станом на 20.10.2020 року становила 151 810, 00 грн. Статтею 102 ЦПК передбачені вимоги до висновку експерта. Зокрема, зазначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Так, як убачається з вищевказаного висновку експерта, об`єкт дослідження за клопотанням експерта не був наданий, для проведення експертизи використовувались довідково-інформаційні джерела у зв`язку з цим експертом була визначена середня ринкова ціна КТЗ станом на 20.10.2020 року, а не дійсна ринкова вартість автомобіля. Таким чином, суд не бере до уваги вищевказаний висновок експерта, як на підтвердження дійсної ринкової вартості автомобіля, оскільки останній не відповідає вимогам передбаченим статтею 102 ЦПК України. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позивачка не надала доказів на підтвердження вартості автомобіля марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що автомобіль, який є об`єктом поділу, є неподільною річчю, сторони не дійшли до спільної згоди щодо його вартості, а позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вартості автомобіля, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог про стягнення із відповідача компенсації за частку в спільному майні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що судом вирішено задовольнити лише позовну вимогу позивача про визнання автомобіля марки «Ford Fiesta», 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , спільним майном [PERSON] та [PERSON] , стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 840, 80 грн. Що стосується витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи, то суд відмовляє у стягненні з відповідача вказаних витрат, оскільки вказаний висновок експерта визнаний судом таким, що не відповідає вимогам, передбаченим статтею 102 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial