Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовомдо [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування вимог зазначає, що 04.04.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно з яким позивач зобов`язався надати відповідачу позику у сумі 50\~000 доларів США на строк до 01.05.2019. Позивач виконав свої зобов`язання та передав відповідачу в борг 50\~000 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача, яка складена за участю двох свідків. Відповідач грошові кошти в розмірі 50000 доларів США до 01.05.2019 позивачу не повернув, станом на сьогоднішній день законні вимоги ігнорує, сума заборгованості складає 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на 28.10.2019 2517,4116 за 100 доларів США, становить 1258705,80грн. Сума у гривнях наведена з метою обрахування судового збору.В результаті одностороннього порушення зобов`язання відповідачем, права позивача є порушеними. Згідно п.4.2. договору позики від 04.04.2019 у разі якщо позичальник не повернув позикодавцю надану позику в установлений згідно з умовами договору строк, позичальник зобов`язується сплатити штраф, який становить 1% від неповернутої суми позики за кожен день прострочення.Станом на 28.10.2019 прострочка боржника складає 181день, а відповідно розмір штрафу складає 90500 доларів США, відповідно до наступного розрахунку: 50000(сума боргу)* 1%(відсоток за один день)*181(кількість днів прострочення).Враховуючи, що прострочення відповідача становить майже шість місяців, позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права, шляхом стягнення суми боргу з відповідача. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2019 року в задоволені заяви про забезпечення позову, відмовлено. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 листопада 2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2019 року, заяву про забезпечення позову, задоволено. 28 січня 2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов. В обґрунтування відзиву зазначено, що вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та відповідно підлягають залишенню без задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. 04 квітня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого позивач нібито надав позику відповідачу у розмірі 50\~000 доларів США. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передавання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.Тобто, головною умовою укладення договору позики є отримання позичальником від позикодавця грошової суми.Позивачем умисно приховано від суду той факт, що за договором позики відповідач від позивача ніяких коштів не отримував взагалі.Крім того, позивачем умисно від суду приховано і той факт, що 02.04.2019 року між ним і відповідачем укладено попередній договір про відчуження частки в статутному капіталі.Відповідно до предмету вищевказаного договору відповідач брала на себе зобов`язання укласти з позивачем договір купівлі-продажу корпоративних прав своїх часток в наступних компаніях: ТОВ «Перша Миколаївська Агро-Група», ТОВ «Друга Миколаївська Агро-Група», ПСП «Перша Аграрна Група» та ТДВ «Миколаївська аграрна група».Передача корпоративних прав мала відбутись у строк до 27.04.2019, за умови сплати позивачем відповідачу 525 000 доларів США, що на момент укладення попереднього договору еквівалентно 14 175 000,00 грн. Відповідно до п.5 Попереднього договору в підтвердження наміру придбати Частки на умовах, визначених цим Договором, Покупець передає Продавцеві забезпечувальний платіж в сумі 50\~000 $ (п`ятдесят тисяч) доларів США, що в еквіваленті складають 1 350 000,00 грн (один мільйон триста п`ятдесят тисяч) в день підписання даного договору.Як гарантію отримання коштів до моменту укладення основного договорупродавець підписує договір позики та відповідну розписку до нього. За умови перереєстрації корпоративних прав на покупця, останній зобов`язаний повернути оригінал договору позики та розписки, при цьому зробити напис на розписці про повернення коштів та відсутність претензій. За умови укладення сторонами Основного договору сума забезпечувального платежу буде зарахована в якості оплати частки за Основним договором.Тобто, за своєю правовою природою під визначеним в Попередньому договорі забезпечувальним платежем сторонами фактично було погоджено сплату завдатку, який в подальшому (за наслідками укладення основного договору) мав виступати частковою оплатою вартості предмету продажу.Таким чином, фактично Позивачем заявлено безпідставний позов, оскільки за договором позики Відповідач будь-яких коштів не отримувала, що підтверджується вищевикладеним. 18 лютого 2020 року від позивача надійшов відповідь на відзив. В обґрунтування зазначено, що позивачем 08 лютого 2020 року, було отримано відзив на позовну заяву, в якому Відповідач позов не визнає, просить відмовити в задоволенні позову про стягнення боргу в розмірі 140 500 (сто сорок тисяч п`ятсот) доларів США за договором позики від 04 квітня 2019 року. В якості обґрунтування власної позиції посилається на попередній договір про відчуження частки в статутному капіталі ТОВ «Перша Миколаївська Агро - Група», ТОВ «Друга Миколаївська Агро - Група», ПСП «Перша Аграрна Група», ТДВ «Миколаївська аграрна група» від 02 квітня 2019 року, та відсутність взагалі факту отримання будь - яких коштів.З доводами відповідача у відзиві не погоджується з огляду на наступне. 04 квітня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики. Відповідно до п.1.1 Договору позики, позикодавець в порядку і на умовах визначених цим договором, надає позичальнику безвідсоткову позику у сумі 50\~000 доларів США, а останній зобов`язується повернути позику в повному обсязі у визначений цим Договором строк. Відповідно до п. 2.1 Договору позики, Позичальник (Відповідач) гарантує повернення Позикодавцю (Позивачеві) зазначеної у п. 1.1 Договору суми грошових коштів у строк до «01» травня 2019 року. Відповідно до п. 3.2 Договору позики, позика надається шляхом передачі готівки із рук" Позикодавця (Позивача) в руки Позичальника (Відповідача). Відповідно до п. 3.3 Договору позики, підтвердженням отримання позики Позичальником (Відповідачем) є розписка видана Позикодавцю. Відповідно до п. 3.4 Договору позики, по закінченню строку, вказаного в п.2.1 цього Договору, Позичальник (Відповідач) зобов`язується повернути позику в повному обсязі у визначений цим Договором строк. На виконання п. 3.3 Договору позики, Відповідачем була видана розписка 04 квітня 2019 року про отримання Відповідачем від Позивача грошових коштів у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише Факту укладення договору, але й Факту передачі грошової суми позичальнику. Таким чином, договір позики від 04 квітня 2019 року і розписка від 04.04.2019 року, є належними доказами виникнення правовідносин саме позики грошових коштів між Позивачем та Відповідачем, за якими Відповідачем отримано від Позивача грошові кошти у сумі 50000 доларів США, та не повернуто станом на день як подачі позову, так і судового розгляду. Доводи Відповідача про неотримання грошових коштів є безпідставними, та спростовуються наявними доказами в матеріалах справи. Щодо попереднього договору. Відповідачем на підтвердження нібито безпідставності позовних вимог про стягнення боргу за договором позики, надається попередній договір про відчуження частки в статутному капіталі ТОВ «Перша Миколаївська Агро - Група», ТОВ «Друга Миколаївська Агро - Група», ПСП «Перша Аграрна Група», ТДВ «Миколаївська аграрна група» від 02 квітня 2019 року. Відповідно до п. 1 Договору, на умовах встановлених цим Договором, у строк до 27 квітня 2019 року Продавець (Відповідач) зобов`язується передати у власність Покупця (Позивача), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити шляхом укладення Договору купівлі - продажу (відчуження) (надалі - Основний договір») Частку (и), відомості про які зазначені в пункті 2 даного Договору, в статутному капіталі окремо по кожному вищезазначеному Товариству. Відповідно до п. 1.1 Договору, купівля - продаж (відчуження) всіх зазначених Часток за згодою Сторін в загальному має бути вчинена за ціною 525 000 доларів США що в еквіваленті складають 14 175\~000, які мають бути повністю сплачені Покупцем Продавцеві не пізніше дня підписання Основного договору з дотриманням вимог законодавства про проведення розрахунків між фізичними особами та з урахуванням умов даного Договору. Відповідно до п. 3 Договору Покупець має право здійснити частковий розрахунок з Покупцем шляхом продажу с/г техніки, але на суму не більше 50000 доларів США. Після проведення всіх передбачених розрахунків, виконання умов Договору, залишок суми Покупець доплачує в день укладення Основного договору. Відповідно до п. 5 Договору, в підтвердження наміру придбати частки на умовах, визначених цим Договором, Покупець передає продавцеві забезпечувальний платіж в сумі 50000 доларів США що в еквіваленті складають 1350000 грн в день підписання даного Договору. Як гарантію отримання коштів до моменту укладення основного договору продавець підписує договір позики та відповідну розписку до нього. За умови перереєстрації корпоративних прав на покупця, останній зобов`язаний повернути оригінал договору позики та розписки, при цьому зробити напис на розписці про повернення коштів та відсутність претензій. За умови укладеннясторонами Основного договору сума забезпечувального платежу буде зарахована в оплати частки за Основним договором. Позивач зазначає, що Договір позики від 04.04.2019 та розписка від 04.04.2019 не мають жодного відношення до попереднього договору про відчуження частки в статутному капіталі ТОВ «Перша Миколаївська Агро - Група», ТОВ «Друга Миколаївська Агро- Група», ПСП «Перша Аграрна Група», ТДВ «Миколаївська аграрна група» від 02 квітня 2019 року, оскільки взагалі не містять жодного слова про взаємозв`язок з Договором. Так, в Договорі позики від 04.04.2019та розписці від 04.04.2019 міститься інформація виключно про отримання грошових коштів Відповідачем від Позивача у позику з обов`язком їх повернення.При цьому, в Договорі позики від 04.04.2019 та розписці від 04.04.2019 відсутні будь-які посилання на Попередній договір про відчуження частки в статутному капіталі ТОВ «Перша Миколаївська Агро - Група», ТОВ «Друга Миколаївська Агро - Група», ПСП «Перша Аграрна Група», ТДВ «Миколаївська аграрна група» від 02 квітня 2019 року, Основний договір про відчуження частки з статутному капіталі ТОВ «Перша Миколаївська Агро - Група», ТОВ «Друга Миколаївська Агро - Група», ПСП «Перша Аграрна Група», ТДВ «Миколаївська аграрна група» від 02 квітня 2019 року, забезпечувальний чи інший гарантійний платіж по придбанню частки в статутному капіталі господарських товариств. Так, в Договорі позики від 04.04.2019 це самостійний правочин за невиконання якого наступає відповідальність визначена договором та Законом. Зазначає, що відповідно до п. 5 Договору, на який посилається Відповідач, останній отримав забезпечувальний платіж в сумі 50000доларів США що в еквіваленті складають 1350000грн. (Один мільйон триста п`ятдесят тисяч) гривень в день підписання даного Договору, це 02 квітня 2019 року. Відтак, останній не може посилатися на відсутність передачі коштів за Договором позики від 04.04.2019 та розписки від 04.04.2019, посилаючись на отримання коштів за зовсім іншим правочином - а саме попереднім договором про відчуження частки в статутному капіталі ТОВ «Перша Миколаївська Агро - Група», ТОВ «Друга Миколаївська Агро - Група», ПСП «Перша Аграрна Група», ТДВ «Миколаївська аграрна група» від 02 квітня 2019 року. Зважаючи на наведене, доводи Відповідача у відзиві є не що іншим як намаганням уникнути повернення коштів за Договором позики від 04.04.2019 та розписки від 04.04.2019, а для цього використовуються всі механізми, в тому числі і ті, які є абсурдними та безпідставними, просить задовольнити позову повністю. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2020 року, справу призначено до розгляду по суті. 21 лютого 2022 року до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив. В обґрунтування зазначено, що позивачем по справі подано до суду відповідь на відзив від 13.02.2020, відповідно до якого Позивач стверджує, що договір позики від 04.04.2019 немає ніякого відношення до попереднього договору про відчуження частки в статутному капіталі від 02.04.2019 року. Відповідач вважає вищевказану правову позицію Позивача такою, що не відповідає обставинам справи та відповідно в порядку ст.180 ЦПК України вважає за необхідне надати свої заперечення по справі виходячи з наступного. [PERSON] є власником чотирьох підприємств: ТОВ «Перша Миколаївська Агро-Група», ТОВ «Друга Миколаївська Агро-Ерупа», ПСП «Перша Аграрна Ерупа» та ТДВ «Миколаївська аграрна група» на підтвердження чого Відповідач надає відповідні протоколи.Зазначені підприємства є сільськогосподарськими, основним видом діяльності яких є вирощування зернової продукції (насіння соняшника, кукурудзи та ін.), в користуванні яких є землі сільськогосподарського призначення.02.04.2019 року між позивачем та відповідачем укладено попередній договір про відчуження частки в статутному капіталі. Відповідно до предмету вищевказаного договору Відповідач брала на себе зобов`язання укласти з Позивачем договір купівлі-продажу корпоративних прав своїх часток в наступних компаніях: ТОВ «Перша Миколаївська Агро-Група», ТОВ «Друга Миколаївська Агро-Група», ПСП «Перша Аграрна Група» та ТДВ «Миколаївська аграрна група». Передача корпоративних прав мала відбутись у строк до 27.04.2019, за умови сплати Позивачем Відповідачу 525 000,00 доларів США, що на момент укладення попереднього договору було еквівалентно 14 175 000,00 грн. Відповідно до п.5 Попереднього договору в підтвердження наміру придбати Частки на умовах, визначених цим Договором, Покупець передає Продавцеві забезпечувальний платіж в сумі 50\~000 00$ доларів США, що в еквіваленті складають 1 350 000,00 грн (один мільйон триста п`ятдесят тисяч) в день підписання даного договору. Як гарантію отримання коштів до моменту укладення основного договору продавець підписує договір позики та відповідну розписку до нього. За умови перереєстрації корпоративних прав на покупця, останній зобов`язаний повернути оригінал договору позики та розписки, при цьому зробити напис на розписці про повернення коштів та відсутність претензій. За умови укладення сторонами Основного договору сума забезпечувального платежу буде зарахована в якості оплати частки за Основним договором. Згідно п.4.1. попереднього договору про відчуження частки в статутному капіталі від 02.04.2019. Відповідач брав на себе зобов`язання забезпечити призначення нового директора, якого надасть Позивач по всіх чотирьох підприємствам. 04.04.2019 Відповідач виконала взяті на себе зобов`язання та призначила директором на всіх чотирьох підприємствах [PERSON] , тобто Позивач особисто став керівником зазначених підприємств. Позивач з короткими перервами пропрацював на посаді керівника всіх чотирьох підприємств до 12.12.2019, в той час як брав на себе зобов`язання розрахуватися за корпоративні права до 27.04.2019, як це передбачено попереднім договором. В період роботи Позивача директором на підприємствах Відповідача виникли великі нестачі товарних залишків, після виявлення яких Позивача і було звільнено з посад керівника, після фактичного порушення умов попереднього договору, доведення підприємств Відповідача до збитковості, вивезення всієї продукції зібраної в 2019 році в невідомому напрямку Позивач звернувся з даним позовом до суду. Відповідач звертає увагу суду на ту обставину, що після подання відзиву на позовну заяву Позивач звернувся з вимогою до Відповідача від 03.03.2020 року про повернення грошових коштів отриманих за попереднім договором в розмірі 50\~000 доларів США. У відповідь на вищевказану вимогу Відповідач направила Позивачу зустрічну вимогу від 19.03.2020, відповідно до якої вимагала від Позивача виконати умови попереднього договору та придбати корпоративні права 4 підприємств за обумовлену раніше суму.Таким чином, предметом спору є стягнення грошових коштів, а підставою позову вказано договір позики, в той час як кошти передавалися в якості задатку за іншим попереднім договором купівлі-продажу корпоративних прав.Правова природа правовідносин між Позивачем та Відповідачем є по суті правовідносинами купівлі-продажу, а спірна сума коштів підпадає під правовий режим завдатку, а не позики. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 07.06.2023 позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені у заявах по суті справи та просив їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача 07.06.2023 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, врахувавши наявність у матеріалах справи всих заяв по суті, які передбачені ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за даної явки. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.04.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно з яким позивач зобов`язався надати відповідачу позику у сумі 50\~000 доларів США на строк до 01.05.2019. Відповідач отримала від позивач в борг 50\~000 доларів США, що підтверджується розпискою, оригінал якої оглянутий судом в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~В розписці зазначено, що відповідач зобов`язується повернути борг у повному обсязі до 01.05.2019. Відповідач зазначає, грошові кошти в розмірі 50000 доларів США до 01.05.2019 позивач не повернув. Сума заборгованості складає 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на 28.10.2019 становить 2517,4116 за 100 доларів США, та дорівнює 1258705,80грн. Відповідач зазначає, що вимоги безпідставні, на підтвердження чого надав попередній договір про відчуження частки в статутному капіталі ТОВ «Перша Миколаївська Агро - Група», ТОВ «Друга Миколаївська Агро - Група», ПСП «Перша Аграрна Група», ТДВ «Миколаївська аграрна група» від 02 квітня 2019 року. Зазначає, що саме на виконання умов цього договору складений договір позики та розписка, які є предметом розгляду даної справи. Відповідно до п. 5 Договору, на який посилається відповідач, останній отримав забезпечувальний платіж в сумі 50000доларів США що в еквіваленті складають 1350000 грн. в день підписання даного Договору, це 02 квітня 2019 року. Тобто відповідач посилатися на відсутність передачі коштів за договором позики від 04.04.2019 та розписки від 04.04.2019, посилаючись на отримання коштів за зовсім іншим правочином - а саме попереднім договором про відчуження частки в статутному капіталі ТОВ «Перша Миколаївська Агро - Група», ТОВ «Друга Миколаївська Агро - Група», ПСП «Перша Аграрна Група», ТДВ «Миколаївська аграрна група» від 02 квітня 2019 року. З договору позики від 04.04.2019 та розписки від 04.04.2019 вбачається, що вони не містять жодного посилання чи застереження щодо до попереднього договору про відчуження частки в статутному капіталі ТОВ «Перша Миколаївська Агро - Група», ТОВ «Друга Миколаївська Агро- Група», ПСП «Перша Аграрна Група», ТДВ «Миколаївська аграрна група» від 02 квітня 2019 року. В зв`язку з цим у суду немає підстав пов`язувати взаємовідносини сторін щодо надання грошових коштів у позику із домовленістю про відчуження частки в статутному капіталі. Договір позики від 04.04.2019 це самостійний правочин за невиконання якого наступає відповідальність визначена договором та Законом. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику, що підтверджено ще й розпискою. Відповідно до ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач фактично договір позики та розписку не оспорює, але посилається на відсутність факту передачі коштів. Вказане свідчить, що договір та розписка в силу ст. 204 ЦК України є дійсним, що є правовою позицією ВС. Відповідно до ст.ст. 525, 526 одностороння відмова від договору не допускається, а зобов`язання має виконуватись належним чином. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Відповідно до частини першої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У зв`язку з порушенням умов Договору позики, винна сторона відшкодовує збитки в порядку, передбаченому чинним законодавством, що обумовлено п. 4.1. Договору. Пунктом 4.2. Договору передбачено, що у разі якщо позичальник не повернув позикодавцю надану позику в установлений згідно з умовами договору строк, позичальник зобов`язується сплатити штраф, який становить 1% від неповерненої суми за кожен день прострочення. Станом на 28.10.2019 прострочка боржника складає 181день, а відповідно розмір штрафу складає 90500 доларів США, відповідно до наступного розрахунку: 50000(сума боргу)* 1%(відсоток за один день)*181(кількість днів прострочення). Згідно ч.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка,що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню боргв розмірі 50\~000 доларів США, штраф у розмірі 90\~500 доларів США та судовий збір в розмірі 9\~605 грн. На підставі ст.ст. 526, 533, 549,625, 1046-1049 ЦК України,

Outcome: approved