Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-12 00:00:00

08 жовтня 2021 року позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Глух М.В., звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» (далі ТОВ «Качай Гроші»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович, в якому просить визнати виконавчий напис №98377 вчинений 15 липня 2021 року Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі виконавчого напису №98377 вчиненого 15 липня 2021 року Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. з позивача на користь ТОВ «Качай Гроші» стягнуто заборгованість в розмірі 16541 грн 00 коп. 21 вересня 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. на підставі вказаного вище виконавчого напису відкрито виконавче провадження ВП №66898039. Однак позивач зазначає, що не укладав договорів з ТОВ «Качай Гроші», кредитних коштів не отримував, а тому заборгованості не має. Крім того, позивач вважає, що Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не врахувала та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норму закону. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Глух М.В. не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені, кожний окремо, надали заяви, в яких просять розглядати справу за їх відсутності. позовні вимоги підтримують у повному обсязі. (а.с.79, 80) Представник відповідача ТОВ «Качай Гроші» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, надав відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити позивачу у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву на позовну заяву зазначено, що 14 січня 2020 року між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №00-581548 (далі - Договір-1), відповідно до умов якого Товариство зобов`язалося надати позичальнику у власність кредит у національній валюті на умовах, передбачених цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути грошові кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші зобов`язання, передбачені Договором-1. Щодо поданого позивачем повідомлення в поліцію про шахрайські дії, яке зі слів позивача нібито є достатнім доказом того, що по відношенню до нього були вчиненні шахрайські дії, є безпідставним та не обґрунтованими, оскільки підтвердженням вчинення злочину, а саме шахрайських дій є вирок суду по відношенню до конкретної особи та визнано його винним у вчиненні того чи іншого злочину. Позивач не надав жодного доказу, того що по даній справі є підозрювані або обвинувачені, відсутнє рішення та/або вирок суду, що є єдиним підтверджуючим доказом про вчинення злочину. Договір-1 укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно- телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року за №675-VIII (далі - Закон №675-VIII) у сторін такого Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір-1 було укладено згідно із частиною 2 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року за №2664-ІІІ в порядку, передбаченому Законом №675-VIII. Відповідно до вищезазначеного закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до статті 12 Закону №675-VIII. Згідно із пунктом 6 статті 1, статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача. Отже, укладений між позивачем та відповідачем Договір-1 є зобов`язанням, на підставі якого сторони цього Договору-1 набули взаємних цивільних прав та обов`язків. ТОВ «Качай Гроші» не може бути відповідачем у справі саме з питання скасування виконавчого напису №98377 від 15.07.2021 який вчинив Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., який на підставі заяви ТОВ «Качай Гроші» та наданих йому документів, і тільки він визначав їх достатність та обґрунтованість, відповідність до закону, до того ж відповідач вважає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису виконав вимоги чинного законодавства України. На підставі виконавчого напису ТОВ «Качай Гроші», як стягувач у справі, звернулось для його виконання до Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В., який 21.09.2021 відкрив виконавче провадження (ВП №66898039), щодо примусового стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 16541 грн 00 коп. Позивач вводить суд в оману коли у позові зазначає, що не має ні яких правовідносин з відповідачем та не укладав договір. Позивач ухиляється від сплати заборгованості за Договором-1 та намагається шляхом звернення до суду, ухилитися від сплати боргу скасуванням виконавчого напису, який не вчиняв відповідач, який вчинено третьою особою. (а.с.48-52) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки на адресу місця знаходження, яка була повернута до суду з відміткою АТ «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.46, 47) Заяв, або клопотання про відкладення розгляду справи суду не надходило. Пояснення щодо заяви по суті справи до суду не надходили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В., в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. (а.с.45) Отже, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до виконавчого напису вчиненого 15 липня 2021 року Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., звернено стягнення із [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «Качай Гроші» за Кредитним договором №00-581548 від 14.01.2020, який був укладений між [PERSON] та\~ ТОВ «Качай Гроші». Також, у виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 13.02.2020 по 05.07.2021. Загальна сума заборгованості по кредитному договору 16541 грн 00 коп. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення. (а.с.27) З постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2021 постановленою Приватним виконавцем виконавчого напису Сумської області Закорко В.В., вбачається, що відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №98377 вчиненого 15.07.2021 Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. з вимогою про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Качай Гроші» заборгованість в розмірі 16541 грн 00 коп. (а.с.19) Із заяви про примусове виконання рішення №б/н від 15.09.2021 вбачається, що заявник ТОВ «Качай Гроші» звернулося із зазначеною вище заявою до Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В., в якому просить відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №98377 від 15.07.2021. (а.с.22) Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XI (далі - Закон №3425-XI), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із ст. 88 Закону №3425-XI, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до Пункту 2 зазначеного Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаний пункт 2 був внесений до Переліку на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в адміністративній справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", в якому зазначено - "2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». У зв`язку з наведеним у Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. В продовження, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і, на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованість перед кредитором. Однак, Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не надала суду доказів того, що стягувачем надавалися документи, які передбачені зазначеним вище Порядком. [PERSON] не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за Договором-1 шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., не було перевірено надіслання такої вимоги та отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, чи не пропущено кредитором строк позовної давності, не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту тощо. Із урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, у відповідності із вимогами ч. 7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленою 11.10.2021 у справі №589/4195/21, провадження 2/589/1543/21, продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили і можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Щодо витрат на правову допомогу суд вважає зазначити наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.) (Велика Палата Верховного Суду Справа №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року) В матеріалах справи на підтвердження витрат на правничу допомогу надані наступні докази: - Ордер на надання правничої (правової) допомоги від 29.08.2021, (а.с.29); - Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні такого клопотання, оскільки на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем до суду не надана квитанція про сплату таких витрат, не наданий Договір про виготовлення процесуальних документів, детальний опис виконаних робіт, тощо, оформлені у встановленому законом порядку. Крім того, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За квитанцією за номером платежу 1017201046 від 08.10.2021 [PERSON] сплачено судовий збір\~ за заяву про забезпечення позову у розмірі 454 грн 00 коп., та за квитанцією за номером платежу 1017201046 від 08.10.2021 сплачено судовий збір за позовну вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в розмірі 908 гривень 00 копійок. (а.с.1) З врахуванням вищезазначеного, з відповідача\~ на користь позивача, слід стягнути судовий збір у загальному розмірі 1362 гривні 00 копійок.

Outcome: approved