Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

05.04.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до повноліття дитини. В обґрунтування позову вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, тому позивач бажає стягувати аліменти за рішенням суду. 05.04.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 11.04.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 16.05.2023 від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Додатково повідомила, що відповідач фактично проживає за адресою: [ADDRESS] 20.06.2023 позивач звернулась до суду з заявою про проведення розгляду справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала та просить задовольнити. 20.06.2023 від відповідача до суду надійшла заява про визнання уточнених позовних вимог, просить проводити судовий розгляд без його участі. До заяви додає копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] . Батьком у вказаному свідоцтві вказаний [PERSON] . В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З 08.12.2018\~ сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2022 (цивільна справа № 357/3242/22). За час спільного проживання у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Згідно з витягом з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади № 15.2-03/5597 від 28.03.2023, позивач [PERSON] , [INFO] разом [PERSON] , [INFO] та двома іншими особами зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . За даними відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 24213 від 10.04.2023, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.10.2008, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Верховним Судом в постанові від 16.09.2020 року у справі № 565/2017/19 зроблений правовий висновок про те, що народження іншої дитини не є безумовним підтвердженням погіршення матеріального стану сторони, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Враховуючи наведене, наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм та статті 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 відсотків від ставки судового збору в дохід держави за подання до суду даної позовної заяви, тобто в розмірі 536,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved