Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої його представник зазначила, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який був постійним жителем [ADDRESS] та який був власником вказаного житлового будинку, а також земельних ділянок загальною площею 0,50 га, а саме: 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в урочищі «Біля хати», 0,13 га для ведення особистого підсобного господарства в урочищі «Чес», 0,13 га для ведення особистого підсобного господарства в урочищі «Вільшники». [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка після смерті чоловіка ( [PERSON] ), прийняла спадщину, як така, що постійно проживала з ним на момент смерті. [PERSON] , померла у с. Миколаївка Лозівського району Харківської області, під час відвідин свого сина [PERSON] позивача, останнім постійним місцем проживання її було [ADDRESS] , де вона і була зареєстрована, разом із нею проживав, проте не був зареєстрований її син [PERSON] . [INFO] померла склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла позивачу [PERSON] . Проте державним нотаріусом повідомлено про неможливість прийняття спадщини позивачем у зв`язку відмінністю його місця реєстрації проживання від місця реєстрації проживання померлої, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому висловлено прохання: - встановити факт постійного проживання, [PERSON] разом зі спадкодавцем, [PERSON] , на час відкриття спадщини до її майна за адресою: [ADDRESS] , та визнати його таким, що прийняв спадщину до її майна; - визнати за [PERSON] право власності на наступні об`єкти нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом до майна померлої матері [PERSON] : --- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; --- земельну ділянку загальною площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в урочищі «Біля хати»; --- земельну ділянку загальною площею 0,13 га для ведення особистого підсобного господарства в урочищі «Чес»; --- земельну ділянку загальною площею 0,13 га для ведення особистого підсобного господарства в урочищі «Вільшники». Ухвалами суду від 30.05.2023: - по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с. 30-31); - витребувано докази (а.с. 32). Представник позивача адвокат Керита М. В. подала заяву з проханням розглядати справу без її участі та участі її довірителя. Висловила позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог. Від Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради. Висловлено позицію про визнання позовних вимог. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] , який був постійним жителем [ADDRESS] (а.с. 12, 13). [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельних ділянок загальною площею 0,50 га, а саме: 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в урочищі «Біля хати», 0,13 га для ведення особистого підсобного господарства в урочищі «Чес», 0,13 га для ведення особистого підсобного господарства в урочищі «Вільшники», що підтверджується випискою із погосподарської книги від 04.02.2021 та копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № 006-00050, виданим 15 березня 1995 року, зареєстрованим в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №23 (а.с. 25а). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Як вбачається з довідки Соймівського старостинського округу від 05.04.2023, померла [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] , на день її смерті з нею проживав її син [PERSON] , [INFO] , який не був зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 14). [PERSON] після смерті чоловіка ( [PERSON] ), прийняла спадщину, як така, що постійно проживала з ним на момент смерті (а.с. 49). До майна померлого [PERSON] Міжгірською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №08-2021 (номер у Спадковому реєстрі 67119135) (а.с. 16). Спадкові справи до майна померлої [PERSON] не заводилися, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру від 24.05.2023 (а.с. 17). [INFO] померла склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла позивачу [PERSON] (а.с. 19). Із системного аналізу пункту 3 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», пункту 2 Постанови Пленуму\~ВСУ №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» вбачається, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб або за наявності інших спадкоємців і спору між ними розглядаються судами за правилами позовного провадження. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217\~ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Частиною першою статті 1258\~ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі статтею 1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (статті 317 ЦК України). Частиною першою та другою статті 321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як встановлено статтею 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України). Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Матеріалами справи підтверджено проживання позивача разом зі спадкодавцем, [PERSON] , на час відкриття спадщини до її майна, а тому він є таким, що прийняв спадщину до її майна. При цьому, померла [PERSON] за життя набула право власності на спірне майно, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно не позбавляє позивача як спадкоємця права на спадщину. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що прийняттям спадщини позивачем права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві.

Outcome: approved