Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-06 00:00:00

У червні 2023 року представник [PERSON] , звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON] , який народився [INFO] у місті Макіївка Донецької області Україна; мати - громадянка України [PERSON] , [INFO] , яка народилася у місті Харків Харківської області, Україна, паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданий 26.10.2021 року органом 6334, РНОКПП [NUMBER] . Запис про батька дитини провести відповідно до положень ст.135 Сімейного Кодексу України - [PERSON] , громадянин України. В обґрунтування заяви вказала на те, що [INFO] року, громадянка України [PERSON] , [INFO] , перебуваючи в місті Макіївка Донецької області, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, в пологовому будинку народила хлопчика. При цьому, виїхати з м. Макіївка на територію, що контролюється українською владою, для належної реєстрації народження дитини заявниця не мала можливості без загрози для життя, в зв`язку з тривалими бойовими діями. У шлюбі заявниця не перебуває. З огляду на викладене, просить суд врахувати, що заявниця є громадянкою України і бажає, щоб її дитина також була зареєстрована як громадянин України, який народився на території України. Проте, чинним законодавством України не визначено порядок державної реєстрації народження дитини на території Донецької області, яка є тимчасово окупованою територією України, що унеможливлює реєстрацію народження дитини в органах РАЦС без рішення суду. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, раніше представником подано заяву відповідно до якої просила розглядати заяву без їх участі. Представник Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав заяву відповідно до якої просив розгляд заяви здійснювати без участі представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, по наступним підставам. Судом встановлено, що [PERSON] , яка проживала за адресою: м. Макіївка, Донецька область народила [INFO] хлопчика, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №186 від [INFO] року акушерського відділення Пренатального центру м.Макіївка. Також, до заяви заявницею було надано копію свідоцтва (серія [NUMBER] від 23 квітня 2015 року) про народження [PERSON] , [INFO] ; місце народження: Донецька Народна Республіка, м. Макіївка; батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Однак, м. Макіївка, Донецька область входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до наказу МОЗ України «Про забезпечення реєстрації новонародженої дитини в умовах воєнного стану» від 04.03.2022 року №407, встановлено, що на період дії воєнного стану на території України для забезпечення реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану медичні працівники закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики (далі - надавачі медичної допомоги), які надавали допомогу при пологах, здійснювали перший медичний огляд новонародженого або проводили перший медичний огляд породіллі після пологів, в тому числі поза закладом охорони здоров`я, без можливості подальшого транспортування породіллі та новонародженого до відповідного надавача медичної допомоги або за умови її відмови від такого транспортування в обставинах підвищеної загрози життю та здоров`ю, на кожний випадок народження живої дитини заповнюють Медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), затверджене наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. У випадках визначених пунктом 1 цього наказу та за умови відсутності можливості заповнення медичним працівником Медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о) медичний працівник зобов`язаний на кожний випадок народження живої дитини виписати довідку довільної форми в двох примірниках без проставляння печатки, яка обов`язково повинна містити відомості щодо:1) найменування надавача медичних послуг;2) прізвища, власного імені та по батькові (за наявності) медичного працівника;3) прізвища, власного імені та по батькові (за наявності) жінки, яка народила дитину;4) дату народження (число, місяць, рік) та стать новонародженого;5) назва населеного пункту в якому видана довідка;6) місце народження дитини (за інформацією, що надається жінкою, яка народила дитину, у разі коли місце видачі довідки не збігається із фактичним місцем народження);7) підпис медичного працівника;8) дата видачі довідки. Один примірник такої довідки медичний працівник віддає жінці, яка народила дитину, а другий примірник передає на зберігання до відповідного надавача медичної допомоги. В силу ч.ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який орган, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконною, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Як вбачається із копій паспорту, [PERSON] (документ № [NUMBER] від 26 жовтня 2023 року) є громадянкою України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Частиною 1 статті 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, з огляду на те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту. Вказане надасть можливість отримати свідоцтво про народження для дитини - [PERSON] , [INFO] видане відповідним державним органом виконавчої влади України. Судом встановлено, що отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України. Згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ) є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до ст. 273 ЦПК України (1963р) суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення ( удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заяви, в зв`язку з чим, дана заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved