Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-13 00:00:00

23.05.2023р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі - відповідачка), зареєстрованого 08.07.2008р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 22. Позов обґрунтований тим, що подальше збереження шлюбу неможливе так, як шлюбні відносини з відповідачем припинені і перестали існувати з березня 2023 року, сторони не підтримують будь-яких стосунків. Від даного шлюбу є неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спір щодо поділу майна та утримання дітей відсутній. Позивачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 29.05.2023р. звернулася до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить не надавати строку для примирення, а також просить розглянути справу за її відсутності. Сплачений при пред`явленні позову судовий збір, просить стягнути з відповідача на її користь. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 14.06.2023р. звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить не надавати терміну для примирення, так як позивачка не бажає примиритися, а також просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників судового розгляду за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи та перевірив законність визнання відповідачем позову, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2008р. сторони уклали шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, зроблено відповідний актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08.07.2008р. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного [PERSON] було змінено на [PERSON] . Від шлюбу є спільні неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження: серії [NUMBER] , видане 23.09.2008р., серії [NUMBER] , видане 19.03.2018р., та серії [NUMBER] видане 14.04.2016р.), які проживають біля позивачки. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують один одного з березня 2023 року, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту та проживають окремо. Майнового спору та спору щодо місця проживання дітей у сторін не має. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дітей. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved