Jurisdiction: civil
Date: 2023-06-05 00:00:00

Заявник [PERSON] 22.03.2023р. звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту належності заповіту. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона є колишньою дружиною покійного [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] . За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Сокур Л.Ф. Заповіт був складений, посвідчений 28.05.2021 та зареєстрований у Спадковому реєстрі за №884. Відповідно до вказаного заповіту, [PERSON] після своєї смерті заповів заявниці [PERSON] 1/2 частку земельної ділянки, площею 3,5922 га, кадастровий номер 3223382400:04:008:0030, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дем`янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (адреса на момент складення заповіту), державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №692879. Цим же заповітом [PERSON] заповів іншу 1/2 частку зазначеної земельної ділянки та житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] своєму синові [PERSON] , [INFO] . 3 метою прийняття спадщини [PERSON] було подано документи державному нотаріусу Першої переяславської державної нотаріальної контори. Однак, 06.02.2023р. постановою Першої переяславської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало померлому [PERSON] , оскільки в заповіті у посвідчувальному написі нотаріуса вказано: « [PERSON] », а в тексті заповіту вказано: « [PERSON] ». Доводи заявниці, що це, очевидно, одна і та сама особа, а в посвідчувальному написі нотаріус Сокур Л.Ф. просто допустила помилку, нотаріус не прийняв, що змусило її звертатися до суду із цією заявою, оскільки помилка у посвідчувальному написі нотаріуса та подальша відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину порушує права [PERSON] , прямо впливає на виникнення, зміну та припинення її особистих майнових прав. У зв`язку з вищевикладеним, заявниця звернулась до суду із вищевказаною заявою, яку просив задовільнити у повному обсязі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2023р. заяву [PERSON] передано за територіальною підсудністю до Баришівського районного суду Київської області. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 18.05.2023 відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого позовного провадження. Проведення судового засідання призначено на 06.06.2023р. Заявниця [PERSON] та її представник - [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, просили задовольнити заяву у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] - у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином; надав на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у його відсутність, з заявленими вимогами погодився у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.05.2022р., [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 14). Згідно довідки Дем`янецької сільської ради № 706 від 29.11.2011р., «згідно архівних даних за 1984р. виконкомом Дем`янецької сільської ради 19.08.1984р. за актовим записом №5 був зареєстрований шлюб [PERSON] та [PERSON] », що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 9-11). Зі змісту свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.05.1990р.актовий запис №63, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 15.05.1990р. (а.с. 12). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01 лютого 1992р., [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , та остання змінили прізвище на « [PERSON] » (а.с. 13). 28 травня 2021р. [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Сокур Л.Ф. та зареєстрований у Спадковому реєстрі за №884. Відповідно до вказаного заповіту, [PERSON] після своєї смерті заповів заявниці [PERSON] 1/2 частку земельної ділянки, площею 3,5922 га, кадастровий номер 3223382400:04:008:0030, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дем`янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (адреса на момент складення заповіту), державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №692879. Цим же заповітом [PERSON] заповів іншу 1/2 частку зазначеної земельної ділянки та житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] своєму синові [PERSON] , [INFO] (а.с. 16-18). 06.02.2023р. постановою нотаріуса Першої переяславської державної нотаріальної контори Ткаченко О.А., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало померлому [PERSON] , оскільки в заповіті у посвідчувальному написі нотаріуса вказано: « [PERSON] », а в тексті заповіту вказано: « [PERSON] » (а.с. 19-20). Зі змісту договору дарування жилого будинку від 05 травня 2006р. вбачається, що [PERSON] в особі свого повіреного [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с. 21-25). Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 червня 2008р. вбачається, що спадкоємцем всього майна [PERSON] , померлої [INFO] , є її син - [PERSON] (а.с.26-30). З копії паспорту [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Переяслав- Хмельницьким ГУ МВС України в Київській області 25.10.2002р. вбачається, що його ім`я є саме « [PERSON] » (а.с. 31-34). Зі змісту свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 27.10.1978р., його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 35). Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із статтею 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні, каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; по реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи. не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та про можливість її задоволення , оскільки встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявниця не має. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, у позовній заяві позивач не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору сплачених позивачем при зверненні до суду с вищевказаним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved